Справа № 810/4838/18
Суддя: Клименчук Н.М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

Іменем України

про закриття провадження у справі

04 квітня 2019 року м. Київ№ 810/4838/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Клименчук Н.М., за участю секретаря Артеменко В.В. та представників:

представника позивача: Кур`ян К.І.

представника відповідача : не з`явився

розглянувши у судовому засіданні питання про закриття провадження в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1
до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича
про визнання неправомірним та скасування рішення,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.09.2018року справу передано на розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 16 листопада 2018 провадження у адміністративній справі №810/4838/18 відкрито.

У судове засідання 04.04.2019 року з`явився представник позивача, відповідач у судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце його проведення.

Ознайомившись з матеріалами даної адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.03.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено договір позики.

Відповідно до умов зазначеного Договору ОСОБА_2 передано у власність, а ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 прийнято валютні цінності в натурі на суму 52 000 (п`ятдесят дві тисячі) доларів США, що на момент укладення даного договору, згідно офіційного курсу НБУ (1/7,98), складало суму у розмірі 414 960,00 (чотириста чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят гривень) 00 копійок.

З метою забезпечення виконання договірних зобов`язань позичальників за Договором позики, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 укладено Договір про задоволення вимог іпотекодержателя від 03.03.2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в Реєстрі за №366.

Згідно з умовами Договору про задоволення вимог іпотекодержателя ОСОБА_3 , ОСОБА_1 та ОСОБА_1 передано в іпотеку ОСОБА_2 належну їм на праві власності двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка їм належить на підставі Договору купівлі-продажу від 04.04.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антоновою С.М. за №1979, зареєстрованим у КП "КМ БТІ" 21.04.2003 і записаним у реєстру книгу №д.1330-254 за реєстровим №4182.

В подальшому, 29.07.2012 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено договір про відступлення права вимоги (цесії), який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Анохіною В.М. та зареєстрований в Реєстрі за №1544.

Позивач зазначає, що згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, 28 березня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 81,0 м2 , жилою площею 41,60 м2 за ОСОБА_6 (індексний номер 28970253).

Як зазначає ОСОБА_1 у позовній заяві, вважає прийняте приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчуком Сергієм Павловичем рішення від 28 березня 2016 року №28970253 незаконним, та таким, що підлягає скасуванню судом.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій (частина перша статті 4 КАС України).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), відповідно, прийнятих або вчинених ними при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Як свідчать матеріали справи, спірні правовідносини щодо прийняття рішень про реєстрацію є похідними від договірних /приватних/ відносин і для вирішення питання щодо відповідності чи невідповідності рішень приватного нотаріуса, як державного реєстратора, під час здійснення ним реєстрації права власності - є встановлення у особи права на нерухоме майно, відносно якого і прийняте оскаржуване рішення, а відповідно й внесення запису про право власності до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Спір у цій справі хоч і стосується рішень суб`єкта владних повноважень, який відповідно до законодавства наділений повноваженнями реєструвати права та їх обтяження на нерухоме майно, проте випливає із правовідносин іпотеки і захисту цивільних прав /прав на нерухоме майно. Оскаржуваним рішенням фактично вирішено питання щодо предмета іпотеки квартири АДРЕСА_1 . У день прийняття цього рішення 28 березня 2016 вказана квартира перейшла у приватну власність громадянина ОСОБА_6 .

Правовідносини іпотеки не є правовідносинами, врегульованими адміністративною юрисдикцією, а спір, що виник на підставі них не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Вказаний спір має вирішуватися у порядку цивільного судочинства, оскільки приписами статті 19 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що захист порушених прав чи інтересів, які виникають із цивільних відносин, має здійснюватися судами у порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд України /у складі колегії суддів трьох палат в адміністративних, господарських та цивільних справах/ у постанові від 14 червня 2016 року у справі №21-41а16 висловив правовий висновок про те, що спір про реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно випливає із договірних відносин, а відтак має вирішуватися судом за правилами ЦПК.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи те, що компетентним судом для вирішення вказаних правовідносин є суд цивільної юрисдикції, провадження у справі підлягає закриттю на підставі пункту 1 частини 1 статті 238 КАС України.

Керуючись ст. 2-5, 238-239, 241, 243, 248, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №810/4838/18 за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ковальчука Сергія Павловича про визнання неправомірним та скасування рішення.

Згідно з частиною другою статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст ухвали складено та підписано 10 квітня 2019 року

Суддя Н.М. Клименчук