Справа № 200/545/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року справа №200/545/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Гайдара А.В.

Казначеєва Е.Г.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: Ліневич Л.В. (за довіреністю)

відповідач: Гламаздін О.О. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Аканов О.О.) від 21 травня 2019 року (повний текст складено 21 травня 2019 року у м.Слов`янську) по справі №200/545/19-а за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2018, яким до позивача застосовано штраф в загальному розмірі 682821,26 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року, яким застосовано штраф в загальному розмірі 682821,26 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позов задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 11.12.2018 року №.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Відповідач вважає, що ним правомірно прийнято спірне рішення, оскільки під час проведення камеральної перевірки було встановлено порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних. Застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII, відповідач вважає безпідставним, оскільки надані позивачем Сертифікати не засвідчують наявність форс-мажорних обставин щодо спірних правовідносин.

Позивач проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає, що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

Апеляційний суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Східенерго» (, 85612, Донецька обл., м.Курахове, Мар`їнський район, вул.Енергетиків, буд.34) зареєстроване у якості юридичної особи 21.12.2004р., про що у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зроблено запис.

На підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1. статті 20 розділу І, пункту 200.10 статті 200 розділу V, у порядку пункту 75.1 статті 75, статті 76 розділу II Податкового кодексу України (далі - ПК України) відповідачем проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних та/або розрахунку коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), виписаних за період з 01.01.2017р. по 31.05.2017р. (включно), з 01.07.2017р. по 31.07.2017р., з 01.03.2018р. по 30.04.2018р. (включно), за результатами якої складено акт № 571/28-10-46-131 від 22.11.2018р., яким встановлено порушення позивачем вимог пункту 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, в частині порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних: - до 15 календарних днів на суму ПДВ 12 618,41 грн., - від 16 до 30 календарних днів на суму ПДВ 196 725,35 грн.; - від 61 до 365 календарних днів на суму ПДВ 142,53 грн.

На підставі цього акту відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.12.2018р. № , яким за затримку реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування до податкових накладних, за відсутність реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування застосовано штраф у розмірі 682 821,26 грн.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинної у спірний період) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

-для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені;

-для розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, що складена на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості товарів/послуг їх постачальнику, - протягом 15 календарних днів з дня отримання такого розрахунку коригування до податкової накладної отримувачем (покупцем).

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

У пункті 120- 1.1 статті 120-1 Податкового кодексу встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів.

Тобто, єдиною підставою такої відповідальності є порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, факт порушення строку реєстрації зазначених у акті перевірки податкових накладних/розрахунків коригування позивачем не заперечується. В якості підстави для скасування податкового повідомлення-рішення позивач посилається на Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII, та наявність у нього Сертифіката Торгово-промислової палати України про настання обставин непереборної сили № 2875/05-4 від 05.09.2014 р. та №2883/05-4 від 05.09.2014р.

Указом Президента України № 405/2014 від 14 квітня 2014 року введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» № 1669-VII (надалі Закон №1669) (в редакції, чинної у спірний період), згідно до ст. 1 якого період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014 року. На час вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО триває.

На виконання Закону №1669 розпорядженнями Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 р. та від 02.12.2015р. №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція, згідно з додатком до якого, до зазначених населених пунктів належить, зокрема, місто Курахове.

Відповідно до положень статті 10 Закону № 1669-VII протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Позивачем надано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати № 2875/05-4 від 05.09.2014р., яким Товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні норм законодавчих актів України, які стосуються продовження граничних строків для подання податкової декларації. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереробної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Крім того, позивачем надано Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати №2883/05-4 від 05.09.2014р., яким Товариству засвідчено настання обставин непереборної сили з 14.04.2014р. при здійсненні господарської діяльності на території Донецької та Луганської областей та дотриманні законодавчих актів України, які стосуються справляння та сплати податків та обов`язкових платежів. На момент видачі сертифікату (висновку) Торгово-промисловою палатою України обставини непереробної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо.

Статтею 14 -1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» (в редакції від 02.09.2014р.) визначено, що Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності за собівартістю. Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Частиною першою статті 14 вказаного вище Закону визначено, що Торгово-промислова палата України здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, інших законів, нормативно-правових актів та свого Статуту.

Порядок засвідчення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили) визначений Регламентом засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), що затверджений Рішенням Президії Торгово-промислової палати України від 18.12.2014р. №44(5), який набрав чинності з 18.12.2014р. та чинний на момент виникнення спірних правовідносин.

Статтею 6.1. вказаного Регламенту передбачено, що підставою для засвідчення форс-мажорних обставин є наявність однієї або більше форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), перелічених у ст. 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014р., а також визначених сторонами за договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими, відомчими та/чи іншими нормативними актами, які вплинули на зобов`язання таким чином, що унеможливили його виконання у термін, передбачений відповідно договором, контрактом, угодою, типовим договором, законодавчими та/чи іншими нормативними актами.

Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) засвідчуються за зверненням суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб по кожному окремому договору, окремим податковим та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання яких настало згідно з умовами договору, контракту, угоди, законодавчих чи інших нормативних актів і виконання яких стало неможливим через наявність зазначених обставин. До кожної окремої заяви додається окремий комплект документів (стаття 6.2.)

Якщо сертифікат про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, Заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України/регіональної ТПП для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення. Засвідчення форс-мажорних обставин у такому випадку проводиться на загальних засадах відповідно до цього Регламенту.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що засвідченню підлягають форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) по кожному окремому податковому та/чи іншим зобов`язанням/обов`язком, виконання якого настало згідно нормативно - правових актів проте таке виконання стало неможливим через наявність зазначених обставин. Сертифікат не може засвідчувати форс-мажорні обставини на майбутнє. У разі якщо сертифікат про форс-мажорні обставини виданий щодо обставин, які на момент його видачі тривають та період дії яких встановити неможливо, заявник, після закінчення дії таких обставин, має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату до дня їх закінчення.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що наданий позивачем Сертифікат №2875/05-4 від 05.09.2014р. не є належним доказом, який посвідчує обставини непереборної сили відносно несвоєчасної реєстрації податкових накладних у період з 01.01.2017р. по 31.05.2017р. (включно), з 01.07.2017р. по 31.07.2017р., з 01.03.2018р. по 30.04.2018р., оскільки такий виданий, більше ніж за два роки до спірних правовідносин, і фактично засвідчує обставини непереборної сили у період з 14.04.2014р. до моменту його видачі - 05.09.2014р.

Крім того, Сертифікат №2883/05-4 від 05.09.2014р. взагалі стосується пунктів 100.4 і 100.5 статті 100 Податкового кодексу України, про засвідчення неможливості своєчасного вчинення дій щодо реєстрації податкових накладних, у ньому не йдеться.

Зазначення у вказаному Сертифікаті того, що на момент його видачі обставини непереборної сили тривають та дату закінчення їх терміну встановити неможливо не є доказом того, що такий Сертифікат засвідчує відповідні обставини безстроково, тобто на майбутнє, навпаки, враховуючи, що у грудні 2014 року, Порядок засвідчення форс-мажорних обставин був затверджений в новій редакції, який має застосовуватись до спірних правовідносин та в якому фактично було уточнено, що якщо на момент видачі Сертифікату обставини непереборної сили тривають та період дії яких встановити неможливо, то, заявник має право звернутися до ТПП України для засвідчення форс-мажорних обставин за подальший період саме з дня, наступного за датою видачі сертифікату.

Позивач не надав доказів звернення до ТПП України щодо засвідчення обставин непереборної сили стосовно неможливості зареєструвати податкові накладні у період з 01.01.2017р. по 31.05.2017р. (включно), з 01.07.2017р. по 31.07.2017р., з 01.03.2018р. по 30.04.2018р.

В матеріалах справи також відсутні докази неможливості виконати свій обов`язок щодо своєчасності реєстрації податкових накладних у період з 01.01.2017р. по 31.05.2017р., з 01.07.2017р. по 31.07.2017р., з 01.03.2018р. по 30.04.2018р., зокрема наявність у вказаний період активних бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, зокрема в місці знаходження позивача, тимчасове призупинення прийому поштових відправлень у відділеннях поштового зв`язку, надзвичайний режим роботи банківської системи у зазначений період в зоні АТО, неналежна робота Інтернет-зв`язку тощо.

Посилання позивача на ті обставини, що 18.03.2017р. до ЄРДР внесені відомості щодо кримінального провадження №0000150, колегією суддів не прийнято до уваги з огляду на наступне.

Як вбачається з Витягу, відомості в ЄРДР внесені за ознаками кримінального провадження за ч.3 ст.206 КК України, а саме в період з 13.03.2017 року невстановлені особи здійснюють протидію законній господарській діяльності ТОВ «ДТЕХ СХІДЕНЕРГО», шляхом заборони відчуження майна, відчуження грошових коштів, встановлення обтяження на майно, що належить Товариству, захоплення майнового комплексу за адресою: Донецька область, м.Харцизьк, вул.60 Років Жовтня,100, чим заподіяно майнової шкоди у великому розмірі.

Як встановлено судом, місцезнаходженням позивача є місто Курахове.

Колегія суддів вважає, що внесення до ЄРДР відомостей щодо кримінального провадження за наведеними вище ознаками, само по собі, не свідчить про неможливість позивача виконати свій обов`язок щодо своєчасності реєстрації податкових накладних у спірний період. Інших доказів позивачем не надано.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про те, що позивач є звільненим з 14 квітня 2014 року від відповідальності за неналежне виконання своїх зобов`язань щодо своєчасної реєстрації податкових накладних, суд апеляційної інстанції вважає безпідставним.

Аналогічний правовий висновок був викладений Верховним судом у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №805/385/17-а.

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 11.11.2019р. у справі №812/1514/17 колегією суддів не прийнято до уваги, оскільки вона не містить в собі правових висновків, відмінних від тих, які були викладені у постанові від 01 жовтня 2019 року у справі №805/385/17-а.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, що є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення.

Керуючись статтями 23, 33, 139, 292, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі №200/545/19-а задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року по справі №200/545/19-а скасувати.

В задоволені позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року, яким до Товариства з обмеженою відповідальністю ДТЕК СХІДЕНЕРГО застосовано штраф в загальному розмірі 682821,26 грн. відмовити.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 21 січня 2020 року.

Постанова у повному обсязі складена у нарадчій кімнаті 23 січня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 21 січня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв