Справа № 160/9698/19
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

22 січня 2020 року

м. Київ

справа №160/9698/19

адміністративне провадження №К/9901/542/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Саприкіної І. В.,

суддів: Берназюка Я. О., Кравчука В. М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу,

У С Т А Н О В И В:

Державний реєстратор - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. (до одруження, згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 - ОСОБА_1) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Міністерства юстиції України, в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України № 2291/5 від 29 липня 2019 року щодо тимчасового блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Крім того, позивачка 08 жовтня 2019 року подала до Дніпропетровського окружного адміністративного суду клопотання про забезпечення позову, в якому просила:

- зупинити дію п. 1 наказу Міністерства юстиції України № 2291/5 від 29 липня 2019 року про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік.

Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 09 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року, заяву про забезпечення позову задовольнив.

Зупинив дію п. 1 наказу Міністерства юстиції України № 2291/5 від 29 липня 2019 року про тимчасове блокування доступу державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік.

Не погодившись з такими судовими рішеннями суду першої та апеляційної інстанцій, 27 грудня 2019 року Міністерство юстиції України направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року та відмовити у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 08 січня 2020 року вказана касаційна скарга була передана на розгляд колегії суддів Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав у складі судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Берназюка Я. О. та Кравчука В. М.

До відкриття провадження у справі та початку її розгляду по суті суддею-доповідачем Саприкіною І. В., суддями Берназюком Я. О. та Кравчуком В. М. заявлено самовідводи, що обґрунтовані порушенням порядку визначення суддів для розгляду справи, встановленого ст. 31 КАС України, а саме без урахування спеціалізації.

Як убачається з матеріалів касаційної скарги, предметом розгляду цієї справи є правомірність наказу Міністерства юстиції України про тимчасове блокування доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно державного реєстратора- приватного нотаріуса, який оскаржує нотаріус.

Вказана справа відповідно до Загального класифікатора спеціалізації суддів та категорій справ, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 21 грудня 2018 року № 622, віднесена за кодом 104030000 - справи з приводу забезпечення функціонування органів прокуратури, адвокатури, нотаріату та юстиції, зокрема у сфері нотаріату.

Так, за приписами п. 5 ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст. 31 цього Кодексу.

Частинами 1- 3 ст. 125 Конституції України передбачено, що судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 37 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" у Касаційному адміністративному суді обов`язково створюється окрема палата для розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів.

За змістом ч. 1 ст. 31 КАС України визначення судді, а в разі колегіального розгляду, - судді-доповідача для розгляду конкретної справи здійснюється, зокрема, з урахуванням спеціалізації.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 06 грудня 2017 року № 5 (далі - Рішення № 5) було утворено судові палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, визначено спеціалізації суддів і судових палат, їх кількісний склад.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 (далі - Рішення № 1) визначено спеціалізацію суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді та судових палат Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у відповідності до Класифікатора № 622.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 20 травня 2019 року № 4 (далі - Рішення № 4) визначено персональний склад постійних колегій суддів, резервних суддів для постійних колегій суддів у складі судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Відповідно до Рішення № 4 суддя-доповідач Саприкіна І. В., судді Берназюк Я. О. та Кравчук В. М. входять до складу судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав.

Рішенням зборів суддів Верховного Суду в Касаційному адміністративному суді від 14 січня 2019 року № 1 визначено спеціалізації судових палат, згідно з яким на розгляді категорії справ за кодом 104030000 спеціалізуються судді Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо виборчого процесу та референдуму, а також захисту політичних прав громадян.

Так, цією палатою вже було здійснено розгляд справ такої ж категорії, зокрема, у постановах 21 листопада 2019 року у справі № 420/1065/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 540/155/19, від 12 грудня 2019 року у справі № 440/1246/19, які подібні до цієї справи № 160/9896/19.

Сталою є практика заявлення суддями самовідводів у випадку порушення порядку визначення суддів для розгляду справи, зокрема без урахування спеціалізації, в ухвалах від 07 червня 2018 року у справі № 820/375/18, від 18 липня 2019 року у справі № 620/3849/18 та від 07 жовтня 2019 року у справі № 809/1489/16.

При прийнятті рішення про самовідвід, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, який виходить з того що "суд" розглядається як такий, що завжди має бути заснований на законних підставах, оскільки у протилежному випадку він не буде володіти легітимністю, що є необхідною ознакою для розгляду справ у демократичному суспільстві ("Lavents v. Latvia", № 58442/00, пункт 81); фраза "заснований на законних підставах" означає не лише законні підстави для існування суду, а також відповідність суду специфічним правилам, що регламентують його діяльність ("Сокуренко і Стригун проти України", № 29458/04 та № 29465/04, пункт 24). "Закон" у значенні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод включає не лише законодавство щодо заснування і компетенцію судових органів, а також будь-яке інше положення національного законодавства, яке в разі його порушення спричинило б незаконну участь одного чи більше суддів у розгляді справи ("DMD Group, a.s. v. Slovakia", № 19334/03, пункт 59).

Метою розгляду однакової категорії справ у межах судів однієї палати є, серед іншого, забезпечення єдності судової практики.

Європейська комісія за демократію через право (Венеціанська комісія) у виходить з того, що принцип правової визначеності (legal certainty) має важливе значення для довіри до судової системи і верховенства права; правова визначеність також сприяє розвитку та економічного прогресу; необхідно, щоб суди, особливо вищі суди, створювали механізми для запобігання конфліктам та забезпечення узгодженості їхньої судової практики (Доповідь Венеціанської комісії № 512/2009 "Про верховенство права" (Venice Commission: the Rule of Law), що була прийнята на 86-му пленарному засіданні 25-26 березня 2011 року на основі зауважень її членів П`єтера Ван Дзіка (Нідерланди), Грет Халлер (Швейцарія), Джефрі Джоуела (Сполучене Королівство), Каарло Туорі (Фінляндія); п. 44-50).

Ураховуючи викладене, зазначені положення законодавства, а також з метою забезпечення єдності судової практики, заяви судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Берназюка Я. О. та Кравчука В. М. про самовідвід підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 31, 36, 39, 40 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити заяви судді-доповідача Саприкіної І. В., суддів Берназюка Я. О. та Кравчука В. М. про самовідвід.

Відвести суддю-доповідача Саприкіну І. В., суддів Берназюка Я. О. та Кравчука В. М. від участі у розгляді касаційної скарги Міністерства юстиції України на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року у справі за позовом державного реєстратора - приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування наказу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач І. В. Саприкіна

Судді: Я. О. Берназюк

В. М. Кравчук