Справа № 200/10795/19-а
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 р. Справа№200/10795/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Череповський Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення № 387 від 26.12.2016 року, зобов`язання призначити пенсію за віком з 03.11.2016 року, нарахувати та провести відповідні пенсійні виплати,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулася до суду з позовною заявою до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі - Відповідач) про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення № 387 від 26.12.2016 року, зобов`язання призначити пенсію за віком з 03.11.2016 року, нарахувати та провести відповідні пенсійні виплати.

В обґрунтування позовних вимог Позивач посилається на те, що 03.11.2016 року звернулася з заявою про призначення пенсії за віком, однак Відповідач рішенням № 387 від 26.12.2016 року відмовив в призначенні пенсії, мотивувавши вказане рішення наявністю в трудовій книжці позивача штампу про призначення пенсії за віком. Просить суд:

- визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, які висловилися у відмові в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ,

- визнати незаконним та скасувати рішення № 387 від 26.12.2016 р. Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію за віком, починаючи з дня звернення ОСОБА_1 із заявою про призначення пенсії за віком, тобто з 03.11.2016 р.,

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести відповідні пенсійні виплати ОСОБА_1 за період з 03.11.2016 р.

Ухвалою суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

17 грудня 2019 року суд своєю ухвалою призначив справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні, витребував додаткові докази.

Згідно відзиву на адміністративний позов, наданого Відповідачем до суду, рішенням Відповідача відмовлено в призначенні Позивачу пенсії за віком, так як на першій сторінці її трудової книжки має місце штамп про призначення пенсії за віком з 01.05.2015 року, тобто ОСОБА_1 , на день звернення до управління вже отримує пенсію.

Таким чином, Відповідач просить в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене, оскільки у судове засідання не прибули представники сторін, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , згідно ст. 43 КАС України здатна здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Відповідно до довідки № від 27.10.2016 року перемістилася з тимчасово окупованої території м. Донецька до м. Маріуполя Донецької області.

Відповідач - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, є органом виконавчої влади, який в цих правовідносинах здійснює повноваження, покладені на нього пунктом 12 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Положенням про Пенсійний фонд України», затвердженим Указом Президента України від 6 квітня 2011 року №384/2011, згідно ст. 43 КАС України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

03 листопада 2016 року Позивач звернулася до управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя з заявою № 7397 про призначення пенсії за віком.

Рішенням управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя № 887 від 26.12.2016 року Позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком.

Рішення вмотивовано тим, що у заявниці на першій сторінці трудової книжки має місце штамп про призначення пенсії за віком з 01.05.2015 року, тобто ОСОБА_1 на день звернення УПФУ в Жовтневому районі м. Маріуполя вже отримує пенсію за віком.

Як передбачено Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06.04.2011 року № 384/2011, Пенсійний фонд України (його територіальні органи) входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок).

Одними з основних завдань Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску; керівництво та управління солідарною системою загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; призначення (перерахунок) пенсій, забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплати пенсій, допомоги на поховання, інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Пенсійного фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Відповідно до покладених завдань і функцій, саме Пенсійний фонд України є суб`єктом владних повноважень у сфері правовідносин щодо призначення (перерахунку) і виплати пенсій, а спори, що виникають між учасниками цих відносин, є публічно-правовими, тому згідно з вимогами частини 2 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України їх вирішення належить до юрисдикції адміністративних судів.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи (а тому і органи та посадові особи пенсійного фонду України, як органи виконавчої влади, до яких відноситься і Відповідач) зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 8 Закону України Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Іноземці та особи без громадянства, які проживають в Україні, мають право на пенсію на рівні з громадянами України на умовах, передбачених законодавством або міжнародними угодами. Право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та досягли встановленого цим законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон України №1788) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Тобто трудова книжка не є належним та допустимим доказом того, що позивачу ОСОБА_1 була призначена пенсія.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Маріупольське ОУПФУ Донецької області не надало суду належних та допустимих доказів того, що позивачу була призначена пенсія.

Так, рішення про призначення позивачу пенсії та витягів з програмного забезпечення з бази особових рахунків про те, що позивач отримує пенсію, відповідач суду не надав.

З відповіді Маріупольського ОУПФУ Донецької області за вих. № 700/34-1/19 від 11.01.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за даними управління не перебуває на пенсійному обліку як отримувач пенсії.

Таким чином, суд вважає, що управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя, приймаючи оскаржуване рішення № 887 від 26.12.2016 року, діяло всупереч конституційним гарантіям, без законних підстав, протиправно. Отже таке рішення є противоправним та підлягає скасуванню.

Отже суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині скасування рішення Відповідача № 887 від 26.12.2016 року.

Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права, а саме: визнання дій відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком протиправними, суд зазначає, що в даному випадку вчинення дій суб`єктом владних повноважень є способом реалізації наданої суб`єкту владних повноважень компетенції. Самі по собі дії не тягнуть за собою настання будь-яких негативних наслідків для особи. Правові наслідки для позивача тягне акт індивідуальної дії - рішення № 887 від 26.12.2016 року. Отже достатнім та необхідним способом захисту порушеного права позивача є скасування рішення № 887 від 26.12.2016 року.

Позовні вимоги щодо зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити Позивачу пенсію за віком з 03.11.2016 року, нарахувати та провести відповідні пенсійні виплати за період з 03.11.2016 року не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернення позивача, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Таким чином, з урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії або про відмову у призначенні пенсії, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання Відповідача повторно розглянути заяву Позивача про призначення пенсії за віком № 7397 від 03.11.2016 року, з урахуванням висновків суду.

За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в розмірі 768,40 грн., суд приходить до висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн. на користь Позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 295-297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання протиправними дій, визнання незаконним та скасування рішення № 387 від 26.12.2016 року, зобов`язання призначити пенсію за віком з 03.11.2016 року, нарахувати та провести відповідні пенсійні виплати - задовольнити частково.

Визнати незаконним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Маріуполя № 887 від 26.12.2016 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 7397 від 03.11.2016 року про призначення пенсії за віком.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Вступну та резолютивну частини рішення складено та підписано 15 січня 2020 року.

Повний текст рішення суду виготовлений 20 січня 2020 року.

Суддя Є.В. Череповський