Справа № 520/5149/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2020 року

Київ

справа № 520/5149/19

адміністративне провадження № К/9901/222/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №520/5149/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАРУС-АВТО" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування вимог, рішень, податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020 до Верховного Суду надійшли матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Харківській області, яка надіслана поштою 28.12.2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 визначено склад колегії суддів, касаційну скаргу передано судді-доповідачу Гімону М. М.

Під час перевірки зазначених матеріалів встановлено, що касаційна скарга не відповідає вимогам частини другої статті 330 КАС України, зокрема, в частині необхідності наведення обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу).

Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону; застосування закону, який не підлягає застосуванню; незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Отже, підстави касаційного оскарження викладаються в касаційній скарзі з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому у разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, містить виключно відомості щодо проведеної перевірки, висновки за її результатами, які дублюють Акт перевірки, а також посилання на те, що судами не було враховано: протоколи допиту працівників підприємства, отримані в рамках кримінального провадження; «чорнові» записи, які велись головним бухгалтером; ненадання договору підряду, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; не надано оцінки обставинам звільнення ОСОБА_3 .

Разом з тим, саме вказані обставини відповідно до постанови апеляційного суду були підставою апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції, і яким надавалась правова оцінка судами. Натомість, скаржником у касаційній скарзі лише повторно процитовано такі підставі без вказівки на те, які саме норми матеріального чи процесуального права були помилково застосовані судами попередніх інстанцій при наданні правової оцінки вказаним обставинам.

Формальне зазначення скаржником, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовані норми матеріального права та порушено норми процесуального права не є належним обґрунтуванням вимог касаційної скарги.

Крім того, пунктом 2 частини другої статті 330 КАС України передбачено, що у касаційній скарзі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адреса електронної пошти, офіційна електронна адреса, за наявності.

Разом з тим, у вступній частині поданої скаржником касаційної скарги зазначено в якості відповідача Головне управління ДФС у Харківській області та вказано відповідні реквізити місцезнаходження, ідентифікаційного коду юридичної особи, номери засобів зв`язку та електронної пошти. При цьому підписана касаційна скарга представником Головного управління ДПС у Харківській області Зековою С.П., на підтвердження повноважень якої надано довіреність, видану також Головним управлінням ДПС України. Враховуючи вказані розбіжності, з метою вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження стосовно належного заявника касаційної скарги, скаржнику слід надати належним чином оформлену касаційну скаргу з копіями останньої відповідно до кількості учасників справи..

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України, до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №520/5149/19 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме:

- надати суду належним чином оформлену касаційну скаргу з копіями відповідно до кількості учасників справи;

- зазначити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду