Справа № 200/14797/19-а
Суддя: Хохленков О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Справа№200/14797/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хохленкова О.В. за участю секретаря судового засідання Синкової А.О.

за участі:

представника позивача: Овчаренко О.О.

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання неправомірними дій стосовно відмови у призначенні пенсії за віком, на пільгових умовах, скасування рішення від 08 листопада 2019 року № 765 про відмову у призначенні пенсії за віком, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу певні періоди роботи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою від 01.11.2019 року про призначення пенсії на пільгових умовах згідно із ч.2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з доданими документами.

Зазначає, що до пільгового стажу не враховано період роботи: І

- з 06.06.2000 року по 20.02.2003 рік ковалем 3, 4 та 5 розрядів ВАТ «Ясинуватський машзавод»;

- з 11.03.2003 року по 27.05.2003 рік ковалем ДВАТ ЦЗФ «Дзержинська»;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 рік ковалем ручного кування Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці;

- з 11.07.2017 року по 01.04.2019 рік ковалем ручного кування Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»;

а всього 18 років 7 місяців 17 днів,

- Просить суд скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 765 від 08.11.2019 року, зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу періоди роботи

- з 06.06.2000 року по 20.02.2003 рік ковалем 3, 4 та 5 розрядів ВАТ «Ясинуватський машзавод»;

- з 11.03.2003 року по 27.05.2003 рік ковалем ДВАТ ЦЗФ «Дзержинська»;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 рік ковалем ручного кування Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці;

- з 11.07.2017 року по 01.04.2019 рік ковалем ручного кування Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця»;

а всього 18 років 7 місяців 17 днів, та зобов`язати відповідача призначити та виплатити йому пенсію на пільгових умовах за списком № 1, відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.11.2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 21 січня 2020 року.

16 січня 2020 року відповідачем через канцелярію суду надано письмовий відзив.

В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивачу не враховані певні періоди його діяльності у зв`язку з відсутністю індивідуальних відомостей про застраховану особу у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, відсутність даних про атестацію робочих місць та не сплату підприємством страхових внесків за застраховану особу.

Окрім цього, зазначає, що період з 11.03.2003 року по 27.05.2003 року ним був зарахований до пільгового стажу позивача, а тому не може бути предметом спору.

За таких обставин позивачеві було відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку в зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи - 25 років в підземних умовах.

З зазначених причин відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

21 січня 2020 року представник позивача в судове засідання з`явився. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 30.01.2002 року (а.с. 9). Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що 01 листопада 2019 позивач звернувся до відповідача із заявою № 2483 про призначення пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 14 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"

Рішенням відповідача № 765 від 08 листопада 2019 року позивачеві відмовлено у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку за нормами ч. 2 ст. 14 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у зв`язку з не зарахуванням певних періодів (а.с.29-30).

Відповідно до вказаного рішення, відповідачем не враховано період роботи на ВАТ «Ясинуватський машзавод» з 06.06.2000 по 20.02.2003, у Локомотивному депо Ясинувата-Західна Донецької залізниці» з 11.07.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2010 по 31.10.2013, з 01.02.2015 по 28.02.2015, з 01.09.2015 по 31.10.2015, з 01.12.2015 по 30.04.2016, з 01.06.2016 по 03.04.2017 згідно п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності , трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993р. №637 у зв`язку з відсутністю інформації про спец стаж у реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У трудовій книжці позивача НОМЕР_4 по спірних періодах наявні наступні записи:

- 06.06.2000 року по 20.02.2003 року на ВАТ «Ясинуватський машзавод» ковалем 3, 4 та 5 розрядів

- з 11.03.2003 року по 27.05.2003 року на ДВАТ ЦЗФ «Дзержинська»; ковалем 5 разряда;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 року Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці ковалем ручного кування 5 розряду;

- з 13.04.2017 року по 01.04.2019 року Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ковалем ручного кування 3 разряду (а.с.14-25).

Відповідно до витягу з наказу № 933 від 07.11.2002 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна «Про проведення атестації робочих місць» встановлено що коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.26)

Згідно з витягом з наказу № 907 від 30.10.2003 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна «Про проведення атестації робочих місць» встановлено що коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.26)

Відповідно до витягу з наказу № 933 від 07.11.2002 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна «Про проведення атестації робочих місць» встановлено що коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.26)

Згідно з витягом з наказу № 895 від 11.10.2008 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна «Про підсумки атестації робочих місць» встановлено що коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.27)

Відповідно до витягу з наказу № 601 А/ВЧД від 27.11.2014 року Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» регіонального філіалу «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» проведена атестація робочих місць та встановлено що робоче місце та професія коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.28)

Згідно з витягом з наказу № 1522 від 19.08.2013 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна «Про підсумки атестації робочих місць» встановлено що коваль ручного кування має право на пільгову пенсію за Списком № 1 (а.с.28).

Також, в матеріалах справи в наявності копії даних наказів (а.с.35-37), (а.с.38-40), 41-43), (а.с.45-46), (а.с.478-48).

Відповідно із довідкою від 05.10.2018 року Локомотивного депо Ясинувата - Західна встановлено що коваль ручного кування ОСОБА_1 має право на пільгову пенсію за Списком № 1 загалом 12 років 01 місяць 22 дня(а.с.34)

Отже, спірним питання даної справи є неврахування до пільгового стажу позивача наступних періодів:

- 06.06.2000 року по 20.02.2003 року на ВАТ «Ясинуватський машзавод» ковалем 3, 4 та 5 розрядів

- з 11.032003 року по 27.05.2003 року на ДВАТ ЦЗФ «Дзержинська»; ковалем 5 разряда;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 року Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці ковалем ручного кування 5 розряду;

- з 11.07.2017 року по 01.04.2019 року Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ковалем ручного кування 3 разряду (а.с.14-25).

Правова позиція суду обґрунтовується наступним.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пунктом 2 Перехідних положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з п. "а" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пільгових умовах пенсія за віком призначається:працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою КМУ від 12.08.1993 № 637 встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Суд зазначає, що вищевказаний Порядок, як вбачається з його назви та змісту, поширюється саме на випадки відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів "а", "б" статті 13 та статті 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру чи наказ про атестацію робочих місць може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка чи відповідні записи у трудовій книжці. Крім того, після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом України "Про пенсійне забезпечення" (статті 13,62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Суд зауважує, що в трудовій книжці позивача та витягах з наказів та довідках належно відображено спірні періоди роботи позивача на вказаному підприємстві за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, а також належно відображено загальний стаж роботи в обсязі, який є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до пільгового стажу позивача ОСОБА_1 не прийнятих відповідачем спірних періодів:

- з 06.06.2000 року по 20.02.2003 року на ВАТ «Ясинуватський машзавод» ковалем 3, 4 та 5 розрядів;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 року Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці ковалем ручного кування 5 розряду;

- з 13.04.2017 року по 01.04.2019 року структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ковалем ручного кування 3 розряду, є неправомірною і ці періоди мають бути зараховані до пільгового стажу позивача.

Період з 11.03.2003 року по 27.05.2003 року на ДВАТ ЦЗФ «Дзержинська»; ковалем 5 розряду відповідачем зарахований, а тому не можу бути предметом спору.

Судом встановлено що в позовній заяві вказано період з 11.07.2017 року по 01.04.2019 року, натомість в трудовий книжці позивача вказується період з 13.04.2017 року по 01.04.2019 року роботи в структурному підрозділі «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ковалем ручного кування 3 розряду.

В судовому засіданні представник позивача пояснив, що в позовній заяві вказано період з 11.07.2017 року по 01.04.2019 року помилково. Цей період відповідно до запису в трудовій книжці дорівнює з 13.04.2017 року по 01.04.2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не наведено належного обґрунтування правомірності прийнятого рішення, тому рішення відповідача № 765 від 08 листопада 2019 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах є неправомірним і підлягає скасуванню.

Прийнявши неправомірне рішення, відповідач діяв поза межами статті 19 Конституції України та законів України, не визнавши право позивача на отримання пенсії, що призвело до його порушення, а тому воно підлягає захисту судом.

Відтак, після скасування судом рішення відповідач зобов`язаний повторно розглянути заяву позивача від 01.11.2019 року № 2483 і прийняти рішення з урахуванням зарахованих судом до спеціального стажу спірних періодів праці, навчання позивача та несення стокової служби.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача призначити та виплатити позивачу пенсію на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 Закону 1058, суд зазначає наступне.

Статтею 58 Закону №1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

В розумінні частини 3 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

У свою чергу, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Обмежуючим фактором для рішень представників влади згідно з визначенням владних дискреційних повноважень є закон і справедливість.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Комітетом Ради 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, а саме суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

Згідно ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу норм законодавства, яке регулює спірні взаємовідносини, вбачається, що відповідач, як орган владних повноважень, не виконуючи визначені законом владні дискреційні функції щодо призначення і виплати пенсії позивачу, діяв з порушенням закону і справедливості.

Оскільки прийняття рішення про перерахунку пенсії по стажу є владними дискреційними функціями органу Пенсійного фонду, то такий обов`язок покладений на орган Пенсійного фонду нормами чинного законодавства. На час розгляду справи відповідачем визначені Законом владні дискреційні функції не виконані, суд вважає, що для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача необхідно вийти за межі позовних вимог та ухвалити рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до висновків суду.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За вимогами ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 року, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 08 листопада 2019 року № 765 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.11.2019 року № 2483 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зарахувавши до пільгового стажу періоди:

- з 06.06.2000 року по 20.02.2003 року на ВАТ «Ясинуватський машзавод» ковалем 3, 4 та 5 розрядів;

- з 11.07.2003 року по 03.04.2017 року Локомотивного депо Ясинувата-Західна І Донецької залізниці ковалем ручного кування 5 розряду;

- з 13.04.2017 року по 01.04.2019 року Структурного підрозділу «Костянтинівське вагонне депо» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця» ковалем ручного кування 3 розряду.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м.Торецьк, вул..Дружби, 22, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 ) судові витрати з судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.В. Хохленков