Справа № 420/4767/19
Суддя: Семенюк Г.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_____________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Категорія 102020000 м.ОдесаСправа № 420/4767/19
Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

час і місце ухвалення: спрощене провадження,

м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Семенюка Г.В.

суддів: Домусчі С.Д. , Шляхтицького О.І.

при секретаріВишневській А.В.

за участю сторін:
ОНДІСЕМілютіна І.А. (довіреність)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні П`ятого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року по справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

встановиВ:

Позивач, звернувся до суду з позовом до Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз про визнання неправомірною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, мотивуючи його тим, що Відповідач ухилився від надання відповіді на питання поставлені у запитах та не надав обґрунтованих підстав відмови у наданні відповіді.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною відмову Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання доступу до публічної інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року. Зобов`язано Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації». У задоволенні вимоги про визнання неправомірною бездіяльності Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо ненадання доступу до публічної інформації на запит позивача Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду та прийняти нову постанову, якою у задоволенні вимог позивача відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що задовольняючи позов, суд першої інстанції не врахував, що відповідач не є належним розпорядником інформації яку запитувалось, оскільки використовує у своїй діяльності майно, що є комунальною власністю.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» було надано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що доводи, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року винесено законно та обґрунтовано, а тому підстави для його скасування відсутні. Крім того, позивач зазначає, що звертався до ОНДІСЕ не як до органу державної влади, а як до розпорядника інформації, який користується у своїй діяльності комунальним майном, що становить значний суспільний інтерес.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення з наступних підстав:

Судом першої інстанції встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» (ТОВ «Обрій ХХІ» - далі), , знаходиться за адресою: 65026, м. Одеса, вул. Грецька, б. 24, кв. 5.

28.06.2019 року листом №29 ТОВ «Обрій XXI» звернулось до Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз з проханням відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» надати відомості щодо того, на яких умовах перебуває вказане нерухоме майно в користуванні Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи перебуває станом на 1 липня 2019 року вказане нерухоме майно у користуванні та на балансі Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз; чи передане зазначене нерухоме майно в оренду (суборенду), якщо так, то з якого моменту і на яких умовах (а.с. 9).

05.07.2019 року Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз надано відповідь №11-33/305-0-19, якою повідомлено про те, що оскільки вказане приміщення не знаходиться у державній власності та перебуває поза межами підпорядкування Міністерства юстиції України, слід звернутися до Представництва по управлінню комунальною власністю Одеської міської ради для отримування запитуваної інформації (а.с. 10).

17.07.2019 року листом №17/1 ТОВ «Обрій XXI» звернулось повторно до Відповідача з вимогою повторно розглянути запит (а.с.11).

29.07.2019 року листом №11-33/305-2-19 Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз надав відповідь на повторне звернення позивача та зазначив, що Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз не є розпорядником інформації щодо використання чи розпорядження комунальним майном та зазначив про звернення до Департаменту комунальної власності (а.с. 12).

29.07.2019 року листом №11-33/305-2.2-19 Одеський науково - дослідний інститут судових експертиз направив лист на адресу Департаменту комунальної власності Одеської міської ради з проханням надати відповідь на запитувану інформацію відповідно до листа №17/1 від 17.07.2019 року згідно Закону України «Про доступ до публічної інформації» та скерувати її на адресу ТОВ «Обрій XXI», м. Одеса, вул. Грецька, б. 24, кв. 5.

Вважаючи що в діях відповідача наявні ознаки бездіяльності у сфері надання доступу до публічної інформації, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання доступу до публічної інформації на запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року є протиправною. Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду погоджується з означеними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 34 Конституції України закріплює, що кожному гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань. Кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулюються Законом України «Про інформацію» від 02.10.1992 № 2657-ХІI.

Статтею 5 Закону України "Про інформацію" встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, врегульовано Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 №2939-VI (далі - Закон №2939-VI).

Відповідно до статті 1 Закону №2939-VI, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 3 Закону № 2939-VI визначені гарантії забезпечення права на публічну інформацію, зокрема: обов`язок розпорядників інформації надавати інформацію, крім випадків, передбачених законом, визначення розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє, максимальне спрощення процедури подання запиту та отримання інформації.

Відповідно до статті 5 Закону №2939-VI, одним із способів доступу до інформації є надання такої за запитами на інформацію.

Згідно з статтею 12 Закону №2939-VI, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань запитів на інформацію розпорядників інформації.

Відповідно до частини 1 статті 19 Закону №2939-VI, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону №2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Частиною четвертою тієї ж статті закріплено, що у разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Приписами частини першої статті 22 Закону №2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.

Статтею 23 Закону №2939-VI врегульовано, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Отже, будь-які особи мають право звертатись із інформаційними запитами до суб`єктів владних повноважень та інших розпорядників публічної інформації, які у свою чергу зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати на нього відповідь.

В даній справі Позивач просить визнати неправомірною бездіяльність Відповідача щодо ненадання доступу до публічної інформації на запит ТОВ «Обрій ХХІ» від 17.07.2019 року за №17/1.

З матеріалів справи вбачається, що Одеським науково - дослідним інститутом судових експертиз 29.07.2019 року надано відповідь за №11-33/305-2-19 в порядку, встановленому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Тобто, в даному випадку не спостерігається протиправна бездіяльність Одеського науково - дослідного інституту судових експертиз, що полягає у невиконанні ним тих дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього обов`язків (завдань) згідно із чинним законодавством.

Разом з цим, відповідь №11-33/305-2-19 від 29.07.2019 року фактично є відмовою у наданні публічної інформації. Відповідач стверджує, що він не є розпорядником інформації щодо використання, володіння чи розпорядження комунальним майном.

Суд вважає таке твердження таким, що не грунтується на приписах Закону України «Про доступ до публічної інформації» з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, на фасаді будівлі за адресою вул. Ланжеронівська, 16 знаходиться вивіска Відділу економічних досліджень Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

Крім того, відповідно до карток атестованих судових експертів, розміщених на офіційному сайті Міністерства юстиції України, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 здійснюють свою діяльність за адресою АДРЕСА_1 .

Вказані обставини свідчать про фактичне місцезнаходження відділу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз за адресою: м. Одеса, вул. Ланжеронівська, 16, а також про те, що приміщенням за вказаною адресою користується Одеський науково-дослідний інституту судових експертиз.

Згідно зі ст. 13 Закону №2939-VI, розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються:

1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання;

2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів;

3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків;

4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Враховуючи вище викладене, суд дійшов висновку, що відповідач є бюджетною організацією, діяльність якої фінансується за рахунок бюджетних коштів, а тому Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз, в розумінні ст. 13 Закону України №2939-VІ є розпорядником запитуваної позивачем інформації, а інформація щодо майна, яке перебуває у користуванні останнього та на яке витрачаються бюджетні кошти є публічною.

Згідно з ч.2 ст. 6 Закону №2939-VI, обмеження доступу до інформації здійснюється, відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Отже, доступ до інформації може бути обмежено лише за умови додержання сукупності всіх трьох зазначених підстав.

Ч. 5 ст. 6 Закону №2939-VI передбачено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Доказів чи обґрунтувань того, що запитувана позивачем інформація є інформацією із обмеженим доступом апелянтом суду не надано.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання апелянта на Статут Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, оскільки, згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про доступ до публічної інформації", розпорядник інформації зобов`язаний надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що відмова Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз щодо надання доступу до публічної інформації на запит товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року є протиправною, а тому, з метою ефективного захисту прав позивача, необхідно зобов`язати Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз надати достовірну, повну та точну інформацію на письмовий запит Товариства з обмеженою відповідальністю «Обрій ХХІ» №17/1 від 17.07.2019 року в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації».

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року по справі № 420/4767/19, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст Постанови складено - 22 січня 2020 року.

Суддя-доповідач Семенюк Г.В.
Судді Домусчі С.Д. Шляхтицький О.І.