Справа № 200/6610/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року справа №200/6610/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Гайдара А.В., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Сухова М.Є., за участю представника позивача Прокоф`євої Л.С., представника відповідача Гламаздіна О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі № 200/6610/19-а (головуючий І інстанції Галатіна О.О.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 16.11.2018,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ДТЕК Добропіллявугілля» (далі - позивач, ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - відповідач, ОВППДФС), в якому просило: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № від 16.11.2018.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 року задоволено позовні вимоги, а саме суд: визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 16.11.2018 №, винесене Офісом великих платників податків Державної фіскальної служби; стягнув з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" витрати по сплаті судового збору у розмірі 3552.25 грн.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог. Обґрунтовано апеляційну скаргу тим, що вказане рішення винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянтом зазначено, що за результатами аналізу баз даних АІС «Податковий блок», документів наданих позивачем до перевірки, встановлено, що постачальники позивача фактично не здійснювали постачання товару (послуг) у зв`язку з не встановленням фактичного походження товару (фактичного виконання послуг). По контрагентам-постачальникам позивача контролюючим органом отримано та опрацьовано податкову інформацію щодо не підтвердження взаємовідносин з постачальниками та проведення операцій придбання товарів (послуг), що не мало реального характеру.

Представник позивача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" зареєстровано в якості юридичної особи, перебуває на обліку як платник податків в Офісі великих платників податків Державної фіскальної служби.

26.10.2018 за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ" з питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість по взаємовідносинах з ПП МП фірма "Апрель" (код за ) за травень 2015 р., ТОВ "НВП "Інструментальний центр" () за травень 2015 р., ТОВ "Лідер-Мегаполюс" (код за ) за травень 2015 р., ТОВ "ТД Фаворит Груп" (код за ) за вересень 2015 р., ПП "Антей-В" (код за ) за квітень 2016 р., ПП ВКФ "Єврометиз" (код за ) за вересень 2016 р., ТОВ "Альянс Опт-Трейд" (код за ) за листопад 2016 р., складено акт №89/28-10-46-14-37014600.

Відповідно до висновків акту, встановлено порушення: п.44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст. 198 ПК України (що діяли на момент здійснення господарських операцій) в результаті чого: занижено податок на додану вартість на загальну суму ПДВ 157 982, 71 грн., у т.ч. по періодах:за травень 2015 р. на суму ПДВ 26 802,68 грн.,за серпень 2015 р. на суму ПДВ 7 590,40 грн.,за вересень 2015 р. на суму ПДВ 28 191,91 грн.,за грудень 2015 р. на суму ПДВ 5 743,44 грн.,за лютий 2016 р. на суму ПДВ 2 554,92 грн.,за жовтень 2016 р. на суму ПДВ 18 000,00 грн.,за грудень 2016 р. на суму ПДВ 27 686,71 грн.,за січень 2017 р. на суму ПДВ 14 686,74 грн.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення 16.11.2018 №, яким збільшено грошове зобов`язання за податковим зобов`язанням з податку на додану вартість із вироблених в України товарів (робіт, послуг) у розмірі 157877 грн. 77 коп. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) у розмірі 78 938 грн. 89 коп.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що первинні документи бухгалтерського та податкового обліку, наявні в матеріалах справи, не підтверджують встановленні відповідачем в ході перевірки порушення, а навпаки позивач підтвердив факт здійснення господарських операцій з його контрагентами, тому податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до положень підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Підпунктами 16.1.2 , 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 вказаного Кодексу встановлено, що платник податків зобов`язаний: вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. (п. 36.1 ст. 36 вказаного Кодексу).

Згідно з пунктом 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до підпункту «а» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України, Об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Згідно п. 189.1 статті 189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до положень пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Відповідно до пункту 198.2 статті 198 Податкового кодексу України, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Для операцій із ввезення на митну територію України товарів датою віднесення сум податку до податкового кредиту є дата сплати податку за податковими зобов`язаннями згідно з пунктом 187.8 статті 187 цього Кодексу, а для операцій з постачання послуг нерезидентом на митній території України - дата складення платником податкової накладної за такими операціями, за умови реєстрації такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів з дати складення податкової накладної.

В пункті 201.1 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 зазначеного Кодексу, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 цього Кодексу, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV) (у редакції на час виникнення правовідносин), бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

За частиною 1 та 2 статті 3 Закону № 996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статі 9 цього Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Отже, інформація, яка міститься в документах первинного обліку, в силу норми частини 2 статті 3 Закону № 996-XIV, є підставою для податкового обліку лише за умови, що вона відповідає дійсності.

Відповідно до пунктів 1.2, 2.1, 2.2, 2.4, 2.5, 2.14, 2.15 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995 року (далі - Положення № 88), зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704, господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення. Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Первинні документи повинні бути складені у момент проведення кожної господарської операції або, якщо це неможливо, безпосередньо після її завершення. При реалізації товарів за готівку допускається складання первинного документа не рідше одного разу на день на підставі даних касових апаратів, чеків тощо. Для контролю та впорядкування обробки інформації на основі первинних документів можуть складатися зведені документи (далі - первинні документи). Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо. Документ має бути підписаний особисто, а підпис може бути скріплений печаткою. Електронний підпис накладається відповідно до законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Використання при оформленні первинних документів факсимільного відтворення підпису допускається у порядку, встановленому законом, іншими актами цивільного законодавства. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці первинні документи. Первинні документи підлягають обов`язковій перевірці (в межах компетенції) працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству у сфері бухгалтерського обліку, логічна ув`язка окремих показників.

Аналіз наведених норм свідчить, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг, робіт) сум ПДВ до податкового кредиту та витрат є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності, який має бути фактично здійсненим і підтвердженим належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняють реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, зменшення бази оподаткування ПДВ на суму понесених витрат по сплаті (нарахуванню) ПДВ у ціні придбаних товарів (робіт, послуг), здійснюється з сукупністю таких обставин, як реальність виконання господарської операції та наявність первинних документів (зокрема, податкових накладних), що містять достовірні відомості про обсяг, зміст господарської операції та її учасників і дозволяють встановити дійсний рух активів у процесі виконання операції.

У той же час, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у формуванні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань, у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю.

За відсутності ж факту придбання товарів чи послуг відповідні суми не можуть включатись до складу податкового кредиту навіть за наявності формально складених, але недостовірних документів.

Суд зазначає, що доводи податкового органу про отримання платником необґрунтованої податкової вигоди мають ґрунтуватись на сукупності доказів, що безспірно підтверджують існування обставин, які виключають право платника, зокрема, на формування валових витрат та податкового кредиту.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено.

Між позивачем та ПП "ВКФ "ЄВРОМЕТИЗ" укладено договір поставки від 05.09.2016 р. №2033-ДУ, предметом якого є постачання постачальником (ПП "ВКФ "ЄВРОМЕТИЗ") продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. Оплата робіт здійснюється замовником (ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ") на протязі 30 (тридцяти) календарних днів з дати поставки. Спосіб оплати - безготівковий розрахунок шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника. Продукція (товар) за умовами договору поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією від 06.09.2016 р. №б/н (болти закладні в зборі). Місце постачання - ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ", Шахта "Новодонецька", Україна, Донецька обл.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується: видатковою накладною від 07.09.2016 р. №1/09 та актом №1/09 прийому - передачі продукції. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкову накладну №1 від 07.09.2016 р., виписав рахунок на оплату №1/09 від 07.09.2016 р.

Продукція була оплачена за платіжним дорученням від 06.10.2016 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортною накладною від 07.09.2016 р. №18, отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальною особою - ОСОБА_1 за довіреністю №620, виданою позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткового ордеру №.

Позивачем надано сертифікат відповідності №UA1/099/0006848-14 та сертифікат якості №602312186 на поставлену продукцію за видатковою накладною від 07.09.2016 р. №1/09.

Подальше використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: накладна - вимога на відпуск (внутрішнє переміщення) товару від 03.10.2016 р. №; акти на списання товаро-матеріальних цінностей: від 03.08.17 №; від 25.08.2017 р. №; від 26.09.2017 р. №; від 24.10.2017 р. №; бухгалтерська довідка від 10.0-7.2019 р. щодо залишку товару станом на 10.07.2019 р.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи, свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №04609746 від 30.03.2005 р., довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №692461, рішенням власника про призначення директора від 01.08.2007 р. №б/н; наказом №9-к від 01.08.2007 р. про призначення директора, довідкою з банку від 04.06.2013 р. про наявність рахунків. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "ВКФ "ЄВРОМЕТИЗ" станом на 20.07.2019 р.

Між позивачем та ПП "АННТЕЙ-В" укладено договір поставки від 11.12.2014 №1682-ДУ, предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ПП "АННТЕЙ-В" - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією від 15.01.2016 р. №б/н (шпала дов. 1,2 м. ш.16-24 см. Т.140 мм.). Місце поставки - м. Добропілля, склад ТОВ "ДТЕК ДОБРОПІЛЛЯВУГІЛЛЯ".

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковою накладною №6 від 04.04.4016 р. та податковою накладною №6 від 04.04.2016 р. зареєстрованою в ЄРПН.

Продукція була оплачений за платіжним дорученням № від 26.01.2017 р., з урахуванням договору про відступлення права вимоги від 17.11.2016 р. №2087-ДУ.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортною накладною від 04.04.2016 р. №б/н, отримання товару здійснювалось матеріально-відповідальною особою - Іваненко І.І., за довіреністю №124, виданою позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткового ордеру від 04.04.2016 р. №.

Подальше використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: накладні вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 25.06.2016 р., №, від 07.07.2016 р. №; від 16.07.2016 р. №; від 28.07.2016 р. №; від 23.06.2016 р. №; від 24.06.2016 р. №, а також акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 30.11.2016 р. №; від 01.07.2016 р. №б/н; від 01.08.2016 р. №б/н.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, свідоцтвом про державну реєстрацію від 11.07.2007 р., свідоцтво про реєстрацію платника податку на додану вартість №100053746 від 18.07.2007 р., наказом №1 від 11.07.2007 р., довідкою про ПП "АННТЕЙ-В, паспортом на директора та карткою фізичної особи-платника податків, довідкою про взяття на облік платника податків №9962/1-10-29 від 12.07.2007 р., довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №03-78-296, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ПП "АННТЕЙ-В станом на 20.07.2019 р.

Між позивачем та ТОВ "ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС" укладено договір поставки від 23.09.2014 р. №ДУ-2014/441-КП; №775-ДУ-УМТС від 26.02.2015 р., предметом яких є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаними договорами позивач є - покупцем, а ТОВ "ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС" - постачальником. Продукція (товар) за договорами поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2000 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями від 22.12.2014 р. №б/н; №б/н від 17.04.2015 р.; №б/н від 03.03.2015 р.; №б/н від 21.04.2015 р.; №б/н від 17.04.2015 р. (бетоніт М100; шпилька М20Х180 з 2-ма гайками, шпилька М20Х200 з 2-ма гайками, шпилька М20Х250 з 2-ма гайками, шпилька М20Х300 з 2-ма гайками, шпилька М30Х300 з 2-ма гайками, шпилька М16Х180 з 2-ма гайками, шайба 24). Місце поставки продукції зазначені у відповідних специфікаціях.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №157 від 05.05.2015 р.; №159 від 06.05.2015 р.; №173 від 12.05.2015 р.; №174 від 13.05.2016 р.; №156 від 05.05.2015 р.; №170 від 12.05.2015 р.; №171 від 12.05.2015 р.; №175 від 15.05.2015 р.; №197 від 26.05.2015 р.; №172 від 12.05.2015 р.. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №2 від 05.05.2015 р.; №4 від 06.05.2015 р.; №10 від 12.05.2015 р.; №11 від 13.05.2015 р.; №1 від 05.05.2015 р.; №7 від 12.05.2015 р.; №8 від 12.05.2015 р.; №21 від 15.05.2015 р.; №46 від 26.05.2015 р.; №9 від 12.05.2015 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями від 08.09.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 02.10.2015 р. №; від 29.10.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 08.09.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 02.10.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №Р157 від 05.05.2015 р., №Р159 від 06.05.2015 р.; №Р173 від 12.05.2015 р.; №Р174 від 13.05.2015 р.; №Р156 від 05.05.2015 р.; №Р170 від 12.05.2015 р.; №Р197 від 26.05.2015 р.; експрес-накладними №9843, №2240; №6875. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості №110 від 29.01.2015 р., №UA1.070.0095889-11, паспорт якості №31; паспорт якості №22; паспорт якості №23; паспорт якості №21.

Подальше використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: картки складського обліку №ШТ-2 на 4 арк.; №ДУ000006564 від 13.05.2015 р.; №191 від 21.05.2015 р.; №10/05 від 26.05.2015 р.; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів та на використання/списання від 18.05.2015 р. №68; від 13.08.2015 р. №; від 05.02.2016 р. №4; від 08.01.2016 р. №; від 25.12.2015 р. №; від 23.11.2015 р. №; від 12.10.2015 р. №; від 29.09.2015 р. №; від 29.07.2017 р. №; від 22.06.2015 р. №8/06; від 31.08.2015 р. №; від 22.09.2015 р. №; від 05.06.2015 р. №419; від 15.06.2015 р. №б/н; №3/06; від 12.06.2015 р. №52/5; від 14.05.2015 р. №ДУ000006629; від 15.05.2015 р. №ДУ000006655; від 14.05.2015 р. №ДУ000006626; від 15.05.2015 р. №ДУ000006656; від 26.05.2015 р. №10/05; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 26.05.2015 р. №10/05; від 21.05.2015 р. №191; від 20.11.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 20.11.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 08.10.2015 р. №; від 02.11.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 06.01.2016 р. №; від 15.09.2015 р. №; від 16.09.2015 р. №; від 16.09.2015 р. №7; від 02.11.2015 р. №; від 24.11.2015 р. №; від 24.11.2015 р. №; від 17.09.2015 р. №; від 03.11.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 19.10.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 14.05.2015 р. №ДУ000006626; від 14.05.2015 р. №ДУ000006621; від 13.05.2015 р. №ДУ000006578; від 13.05.2015 р. №ДУ000006577; від 26.05.2015 р. №10/05; №63; від13.05.2015 р. №ДУ000006563; від 13.05.2015 р. №ДУ000006564; від 13.05.2015 р. №ДУ000006559; від 21.05.2015 р. №191; від 26.05.2015 р. №53/:; від 12.06.2015 р. №52/5; №7; звіти про використання ТМЦ №б/н 01.06.2015 р.; станом на 31.06.2015 р; станом на 24.06.2015 р.; від 12.06.2015 р., станом на 24.06.2015 р.; №4/3 від 27.05.2015 р.; від 27.05.2015 р. №б/н; від 24.06.2015 р. №б/н; акти про використання та списання ТМЦ від 28.12.2016 р. №; від 28.03.2016 р. №; від 28.03.2016 р. №; від 29.02.2016 р. №; від 28.09.2015 р. №; від 19.10.2015 р. №; від 24.10.2017 р. №; від 05.11.2015 р. №; від 17.01.2016 р. №; від 17.09.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 04.11.2015 р. №; від 20.10.2015 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт №78 від 31.07.2017 р.,

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, наказом №1 від 26.12.2013 р. про призначення директора, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 12.12.2013 р., витягом з Реєстру платників податку на додану вартість від 14.01.2014 р., витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.01.2014 р.. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "ЛІДЕР-МЕГАПЛЮС" станом на 20.07.2019 р.

Між позивачем та ТОВ "ННВП ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР" укладено договір постачання №949-ДУ-УМТС від 26.03.2015 р., предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ТОВ "ННВП ІНСТРУМЕНТАЛЬНИЙ ЦЕНТР" - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2000 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями №б/н від 26.03.2015 р.; №б/н від 06.05.2015 р. (полотно ножівкове ручне 300Х12,5; обушок з пикою; сокира 1 кг з ручкою; ножівка по металу; відро оцинковане 12 л., 15 л.; круг відрізний 180Х1,6Х22; круг відрізний 150Х1,6Х22; круг відрізний 180Х2,5Х22; кувалда з ручкою 2кг; кувалда з ручкою 3кг; кувалда з ручкою 4кг та інший товар, зазначений у специфікаціях та поставлений за видатковими накладними). Місце поставки продукції зазначені у відповідних специфікаціях.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №Інс-000269 від 13.05.2015 р.; №Інс-000301 від 13.05.2015 р.; №Інс-000302 від 13.05.2015 р.; №Інс-000297 від 20.05.2015 р.; №Інс-000298 від 20.05.2015 р.; №Інс-000299 від 13.05.2015 р.; №Інс-000300 від 13.05.2015 р.; №Інс-000344 від 12.05.2015 р.; №Інс-000345 від 13.05.2015 р.; №Інс-000346 від 13.05.2015 р.; №Інс-000348 від 28.05.2015 р.; №Інс-000376 від 28.05.2015 р.; №Інс-000403 від 28.05.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №24 від 13.05.2015 р.; №23 від 13.05.2015 р.; №25 від 13.05.2015 р.; №45 від 20.05.2015 р.; №44 від 20.05.2015 р. та розрахунок №4 від 21.05.2015 р. коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної №44 від 20.05.2015 р.; №27 від 13.05.2015 р.; №28 від 13.05.2015 р.; №20 від 12.05.2015 р.; №26 від 13.05.2015 р.; №29 від 13.05.2015 р.; №77 від 28.05.2015 р.; №76 від 28.05.2015 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 08.09.2015 р.; № від 29.02.2016 р.; № від 29.02.2016 р.; №5 від 29.02.2016 р.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №13/05-5 від 13.05.2015 р.; №13/05-4 від 13.05.2015 р.; №13/05-1 від 13.05.2015 р. та експрес-накладними №3337; №7883; №3337; №3134; №3331; №3715; №4950; №2-01; №2020; №9826; №1874. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості №134 від 30.03.2015 р.; №106 від 18.03.2015 р.; №151 від 24.10.2104 р.; №353 від03.04.2015 р.; №1262 від 21.04.2015 р.; №2 від 22.12.2014 р., а також до матеріалів справи надано листи №89 від 12.05.2015 р.; №95 від 25.05.2015 р.; №96 від 28.05.2015 р.; №228 від 28.05.2015 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару.

Продукція оприбуткована на підставі прибуткових ордерів №363 від 13.05.2015 р.; №21; картками складського обліку №24004; №24004; №3065; №3066; №3067; №3068; №3069; №3070; №3071; №60001; №№60002; №60003; №60004.

Подальшого використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: картки складського обліку №б/н групи 221; 221/2212; 221/2211; 201; 2211; №1 на 5 листах; на 2 стор. №1; накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 29.04.2016 р. №; від 31.07.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 28.05.2015 р. №14/8; від 15.06.2015 р. №11/44; від 11.06.2015 р. №14/4; від 21052015 р. №4/2; від 16.06.2015 р. №8/2; від 27.05.2015 р. №9/8; від 28.05.2015 р. №194; від 29.05.2015 р. №213; від 09.06.2015 р. №35; від 18.06.2015 р. №32; від 18.06.2015 р. №78; від 18.06.2015 р. №55; від 12.06.2015 р. №69; від 18.05.2015 р. №79; від 18.05.2015 р. №82; від 18.05.2015 р. №81; від 18.05.2015 р. №83; від 18.05.2015 р. №85; від 18.05.2015 р. №88; від 18.05.2015 р. №93; від 19.05.2015 р. №101; від 19.05.2015 р. №102; від 19.05.2015 р. №104; від 19.05.2015 р. №106; від 19.05.2015 р. №107; від 19.05.2015 р. №111; від 18.05.2015 р. №824 від 1805.2015 р. №75; від 18.05.2015 р. №77; від 18.05.2015 р. №84; від 18.05.2015 р. №86; від 18.05.2015 р. №87; від 18.05.2015 р. №89; від 19.05.2015 р. №103; від 19.05.2015 р. №105; від 19.05.2015 р. №107; від 20.05.2015 р. №116; від 20.05.2015 р. №118; від 22.05.2015 р. №139; від 22.05.2015 р. №137; від 21.05.2015 р. №125; від 21.05.2015 р. №126; від 22.05.2015 р. №136; від 27.05.2015 р. №168; від 27.05.2015 р. №170; від 29.05.2015 р. №208; від 27.05.2015 р. №10/4; від 27.05.2015 р. №221; від 27.05.2015 р. №28; від 27.05.2015 р. №29; від 27.05.2015 р. №30; від 27.05.2015 р. №31; від 27.05.2015 р. №32; від 07.09.2015 р. №; від 16.10.2015 р. №; від 11.11.2015 р. №; від 12.05.2016 р. №; від 23.11.2015 р. №; від 27.11.2015 р. №; від 07.12.2015 р. №; від 21.12.2015 р. №; від 28.04.2016 р. №; від 12.05.2016 р. №; від 13.05.2016 р. №; від 16.05.2016 р. №; від 19.05.2016 р. №; від 20.05.2016 р. №; від 11.07.2016 р. №; від 06.09.2016 р. №; від 08.09.2016 р. №; від 07.09.2016 р. №; від 01.11.2016 р. №; від 04.06.2015 р. №573; від 04.06.2015 р. №580; від 04.06.2015 р. №604; від 04.06.2015 р. №606; від 04.06.2015 р. №589; від 04.06.2015 р. №591; від 04.06.2015 р. №599; від 04.06.2015 р. №600; від 04.06.2015 р. №601; від 04.06.2015 р. №585; від 04.06.2015 р. №588; від 04.06.2015 р. №620; від 04.06.2015 р. №621; від 04.06.2015 р. №613; від 04.06.2015 р. №614; від 04.06.2015 р. №616; від 15.06.2015 р. №630; від 15.06.2015 р. №631; від 15.06.2015 р. №636; від 15.06.2015 р.; від 15.06.2015 р. №625; від 15.06.2015 р. №640; від 15.06.2015 р. №643; від 08.12.2015 р. №; від 08.12.2015 р. №; від 15.05.2015 р. №45/5; від 15.05.2015 р. №45/4; від 31.07.2015 р. №; від 08.07.2015 р. №; від 27.07.2015 р. №; від 03.06.2015 р. №44/1; від 08.06.2015 р. №44/3; від 17.06.2015 р. №68/1; від 10.06.2015 р. №2; акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 31.08.2015 р. №; від 18.09.2015 р. №; від 29.06.2016 р. №; від 30.08.2016 р. №; від 31.07.2015 р. №; від 02.06.2016 р. №; від 03.02.2016 р. №; від 01.11.2016 р. №; від 16.06.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 10.10.2016 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 14.09.2015 р. №; від 20.04.2016 р. №; від 20.05.2016 р. №; від 19.10.2016 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 20.07.2016 р. №; від 23.09.2016 р. №; від 26.01.2016 р. №; від 26.07.2016 р. №; від 26.09.2016 р. №; від 25.11.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №; від 10.12.2015 р. №; від 30.07.2015 р. №; від 15.06.2016 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 30.09.2015 р. №; №б/н від 18.10.2017 р.; №б/н від 24.10.2017 р.; від 31.07.2015 р. №; від 15.12.2015 р. №; від 15.06.2016 р. №; від 22.12.2015 р. №; від 22.02.2016 р. №; від 24.09.2015 р. №; від 26.11.2015 р. №; від 28.03.2016 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт №90 від 16.05.2015 р.; звіти про використання ТМЦ станом на 01.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 25.06.2015 р. №б/н; станом на 01.06.2015 р. №б/н; відомості обліку видачі (повернення) спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв за червень 2015 р. №3 (дільниця №3/3); №2 (дільниця №3/3); №2 (дільниця №2), №3 (дільниця №2); №17 (дільниця №2); №1 (дільниця енерго-механічного відділу - бригада ремонтно-відновлювальних робіт); №2 (дільниця енерго-механічного відділу - бригада ремонтно-відновлювальних робіт); №1 (дільниця №1); №3 (дільниця №1); №14 (дільниця №5); №15 (дільниця №5); №1 (дільниця №4); №3 (дільниця №4); акти вводу в експлуатацію МБП від 28.05.2015 р. №1; від 28.05.2015 р. №2; від 22.05.2015 р. №4; відомості обліку видачі (повернення) спецодягу, спецвзуття та запобіжних пристроїв від 27.05.2015 р. №4; від 08.06.2015 р. №1; від 10.06.2015 р. №3; №274 від 18.05.2015 р.; №275 від 18.05.2015 р.; від 08.06.2015 р. №394; від 15.06.2015 р. №446; від 24.06.2015 р. №535; від 24.06.2015 р. №539; від 24.06.2015 р. №533; від 24.06.2015 р. №529; від 24.06.2015 р. №559; від 23.06.2015 р. №510; від 25.06.2015 р. №544; від 23.06.2015 р. №552; від 25.06.2015 р. №549; від 30.06.2015 р. №б/н; від 30.06.2015 р. №б/н; від 08.06.2015 р. №1; від 10.06.2015 р. №2; від 17.06.2015 р. №4; від 10.06.2015 р. №2.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом, випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 17.10.2007 р.; протоколом №2 від 14.02.2008 р. про переобрання директора; наказом про прийом на роботу від 15.02.2008 р.; свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 11.10.2007 р.; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість від 30.10.2007 р.; довідкою з Головного управління статистики у запорізькій області; довідка про взяття на облік платника податків №9627 від 22.02.2008 р.

Між позивачем та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФАВОРИТ ГРУП" укладено договір надання послуг вантажної техніки №9-ДУ-ДА від 02.12.2014 р., предметом якого є надання ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФАВОРИТ ГРУП" (виконавець) послуг, а саме - послуги фронтальним навантажувачем з об`ємом ковша не менше 3 м2, а саме переміщення вугільної продукції на вугільному складі, навантаження вугілля, шлаку на котельнях та навантаження вугілля. До матеріалів справи позивачем надано спільне розпорядження №4 від 01.01.2015 р. про організацію безпечного надання послуг.

На виконання умов договору, за результатом виконаних послуг між Позивачем та його контрагентом укладено акт наданих послуг №7 та №8 від 30.09.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №7 та №8 від 30.09.2015 р.

Також, позивачем на підтвердження реальності господарської операції між ним та ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФАВОРИТ ГРУП" надані до матеріалів справи талони замовника до подорожного листа на 26 арк.: №013486; №013487; №013385; №013386; №013488; №013489; №0133884 №013389; №013490; №013491; №013390; №013390; №013492; №013391; №013392; №013493; №013494; №013393; №013394; №013495; №013395; №013396; №013397; №013398; №013399; №013499; №0012003; №б/н; №0003602; №0012002; №0012004; №0003603; №0003604; №б/н; №0003605; №0003606; №0003607; №0003608; №0012007; №0012009; №0003609; №0003610; №0012009; №0003611; №0003612; №0003612; №0003612; №0012010; №0003617; №0003616; №0012011 та талони замовника до подорожного листа на 7 арк.: №013496; №013497; №013498; №0003601; №0003602; №0003603; №0003604; №0003607; №0003608; №0003609; №0003610; №0003611; №0003614; №0003615.

Надані позивачу послуги були оплачені платіжними дорученнями № від 29.12.2015 р. та № від 29.12.2015 р.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №100299618 від 31.08.2010 р.; протоколом загальних зборів учасників №1 від 05.08.2010 р.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 24.11.2014 р.; довідкою Головного управління статистики у Донецькій області від 12.08.2010 р. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "ТОРГОВИЙ ДІМ "ФАВОРИТ ГРУП" станом на 20.07.2019 р.

Між позивачем та МПП "ФІРМА "АПРЕЛЬ" укладено договір постачання №ДУ-2014/472-КП від 31.12.2014 р., предметом якого є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а МПП "ФІРМА "АПРЕЛЬ" - постачальником. Продукція (товар) за договором поставлялвся на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікацією № б/н від 05.05.2015 р. (піка П-11 до відбійного молотка).

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковою накладною №103 від 19.05.2015 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкову накладну №22 від 19.05.2015 р.

Продукція була оплачений за платіжним дорученням від 22.10.2015 р. №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними №86 від 19.05.2015 р. Отримання продукції здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем до матеріалів справи надані сертифікати якості від 19.05.2015 р. №б/н з кресленням.

Подальше використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: накладні - вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 25.05.2015 р. №ДУ000007183; від 27.10.2015 р. №; від 30.11.2015 р. №; від 17.12.2015 р. № та від 06.01.2016 р. №; від 10.03.2016 р. №; від 26.05.2015 р. №ДУ000007230; від 13.08.2015 р. №; від 13.08.2015 р. №; від 28.08.2015 р. №; від 21.09.2015 р. №; подорожні листи №003941 від 25.05.2015 р.; від 26.05.2015 р. №00391; від 26.05.2015 р. №00391; вимоги на відпуск матеріалів від 27.10.2015 р.; від 19.11.2015 р.; від 16.12.2015 р.; від 09.03.2016 р.; акти на списання ТМЦ: від 29.11.2015 р. №; від 19.02.2016 р. №; від 14.03.2016 р. №; від 18.04.2016 р. №; від 22.09.2016 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 03.09.2015 р. №; від 18.08.2015 р. №; від 22.09.2015 р. №; наряди на виконання ремонтних робіт від 22.04.2016 р. №50.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договору з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи від 09.04.1993 р.; свідоцтвом про реєстрацію платника податку на додану вартість №03472078 від 29.11.2001 р.; довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; паспортом на директора. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо МПП "ФІРМА "АПРЕЛЬ" станом на 20.07.2019 р.

Між позивачем та ТОВ "АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД" укладено договір постачання від 09.11.2015 р. №1544-ДУ-УМТС; від 04.01.2016 р. №1735-ДУ-УМТС; №1650-ДУ-УМТС від 15.12.2015 р., предметом яких є постачання продукції та/або обладнання виробничо-технічного призначення. За вказаним договором позивач є - покупцем, а ТОВ "АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД" - постачальником. Продукція (товар) за договорами поставлялась на умовах DDP Офіційних правил тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати "Інкотермс" в редакції 2010 р., з врахуванням умов та застереженнями, що містяться в цьому договорі.

Постачання продукції відбувалось за специфікаціями: до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 19.03.2016 р.; №б/н від 19.03.2016 р.; №б/н від 27.10.2016 р.; №б/н від 02.09.2016 р.; №б/н від 22.09.2016 р.; №б/н від 06.09.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 28.09.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 18.10.2016 р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 28.10.2016р.; до договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 01.11.2016 р.; до Договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 01.11.2016 р.; до Договору №1544-ДУ-УМТС - специфікаціями №б/н від 17.11.2016 р.

На виконання умов договору, постачальник здійснив поставку продукції, що підтверджується видатковими накладними №786 від 10.11.2016 р.; №787 від 10.11.2016 р.; №788 від 10.11.2016 р.; №789 від 10.11.2016 р.; №790 від 10.11.2016 р.; №801 від 14.11.2016 р.; №849 від 25.11.2016 р.; №850 від 25.11.2016 р.; №851 від 25.11.2016 р.; №852 від 25.11.2016 р.; №853 від 25.11.2016 р.; №854 від 25.11.2016 р.; №813 від 16.11.2016 р.; №814 від 16.11.2016 р.; №815 від 17.11.2016 р.; №832 від 23.11.2016 р.; №833 від 23.11.2016 р.; №835 від 23.11.2016 р.; №836 від 23.11.2016 р.; №764 від 02.11.2016 р.; №765 від 02.11.2016 р.; №766 від 02.11.2016 р.; №767 від 02.11.2016 р.; №755 від 07.11.2016 р.; №779 від 08.11.2016 р.; №780 від 08.11.2016 р.; №795 від 11.11.2016 р. Також постачальник виписав й зареєстрував в ЄРПН податкові накладні №48 від 16.11.2016 р.; №49 від 16.11.2016 р.; №50 від 17.11.2016 р.; №68 від 23.11.2016 р.; №70 від 23.11.2016 р.; №72 від 23.11.2016 р.; №73 від 23.11.2016 р.; №92 від 28.11.2016 р.; №93 від 28.11.2016 р.; №10 від 02.11.2016 р.; №11 від 02.11.2016 р.; №12 від 02.11.2016 р.; №13 від 02.11.2016 р.; №14 від 07.11.2016 р.; №15 від 07.11.2016 р. ; №20 від 08.11.2016 р.; №21 від 08.11.2016 р.; №37 від 11.11.2016 р.; №28 від 10.11.2016 р.; №29 від 10.11.2016 р.; №30 від 10.11.2016 р.; №31 від 10.11.2016 р.; №32 від 10.11.2016 р.; №40 від 14.11.2016 р.; №84 від 25.11.2016 р.; №85 від 25.11.2016 р.; №86 від 25.11.2016 р.; №87 від 25.11.2016 р. ; №88 від 25.11.2016 р.; №89 від 25.11.2016 р.

Продукція була оплачена за платіжними дорученнями №; від 30.01.2017 р. №; від 18.01.2017 р. №; № від 30.01.2017 р.; № від 30.01.2017 р.; від 30.01.2017 р. №; № від 30.01.2017 р.; від 30.01.2017 р. №; від 30.01.2017 р. №; від 26.12.2016 р. №; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; № від 26.12.2016 р.; №; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; № від 18.01.2017 р.; №; № від 30.01.2017 р.; № від 30.01.2017 р.; №; № від 30.01.2017 р.; №; №.

Поставка продукції здійснювалась за товарно-транспортними накладними 17.11.2016 р. №Р815; від 28.11.2016 р. №Р860; від 28.11.2016 р. №Р861; №Р755 від 07.11.2016 р.; №756 від 07.11.2016 р.; №Р779 від 08.11.2016 р.; №Р780 від 08.11.2016 р.; №Р795 від 11.11.2016 р.; №Р786 від 10.11.2016 р.; від 10.11.2016 р. №Р787; від 10.11.2016 р. №Р788; від 10.11.2016 р. №Р789; від 20.11.2016 р. №Р790; від 14.11.2016 р. №Р801 та експрес-накладними №9962; №9398; №9879; №0038; №2234; №9686; №7747; №3044; 9332; №9994; №3092; №8038; №8067; №8398; №8338; №8173. Отримання товару здійснювалось матеріально-відповідальними особами позивача за довіреностями, виданими позивачем, на підтвердження чого позивачем до суду надано витяг з журналу реєстрації довіреностей.

Позивачем надані: лист від 30.06.2016 р. №71 та від 30.06.2016 р. №21-09/1559 щодо державної санітарно-епідеміологічної експертизи товарів; лист №833 від 23.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №765 від 02.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №787 від 10.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №850 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №б/н від 24.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №853 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару; лист №854 від 25.11.2016 р. щодо відсутності обов`язкової сертифікації товару, а також отримані паспорт якості №б/н від 25.11.2016 р.; №б/н від 25.11.2016 р.; посвідчення якості №8 від 08.11.2016 р. №7 від 08.11.2016 р.; №10 від 07.11.2016 р.; №9 від 07.11.2016 р.; сертифікат якості №575 від 03.10.2016 р.; №1 від 16.11.2016 р.; №163 від 02.10.2016 р.

Подальше використання позивачем в господарській діяльності продукції підтверджує: накладні-вимоги на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів від 24.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; 05.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 09.12.2016 р. №; від 09.11.2016 р. №; від 09.11.2016 р. №; від 17.11.2016 р. №; від 28.11.2016 р. №; від 23.11.2016 р. №; від 11.11.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 08.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №4; від 25.11.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 17.11.2016 р. №; від 05.01.2017 р. №; від 16.11.2016 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 15.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 29.12.2016 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 09.02.2017 р. №; від 17.02.2017 р. №; від 03.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №7; від 17.03.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 21.03.2017 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №490116262; від 30.11.2016 р. №; від 01.12.2016 р. №; від 02.03.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 06.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 01.03.2017 р. №; від 14.06.2017 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 07.06.2017 р. №; від 02.06.2017 р. №; від 02.06.2017 р. №; від 26.05.2017 р. №; від 17.05.2017 р. №; від 08.05.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 07.04.2017 р. №490167993; від 29.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 21.03.2017 р. №; від 14.03.2017 р. №; від 24.02.2017 р. №; від 01.02.2017 р. №; від 01.03.2017 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 30.01.2017 р. №2; від 25.01.2017 р. №; від 14.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 06.02.2017 р. №; від 31.01.2017 р. №; від 26.01.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 23.01.2017 р. №; від 24.01.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 06.12.2016 р. №; від 14.07.2017 р. №; від 19.06.2017 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 04.04.2017 р. №; від 13.12.2016 р №; від 14.07.2017 р. №; від 20.06.2017 р. №; від 25.05.2017 р. №; від 04.05.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 12.04.2017 р. №; від 03.04.2017 р. №; від 22.12.2016 р. №; від 08.06.2017 р. №; від 17.03.2017 р. №; від 02.02.2017 р. №; від 13.01.2017 р. №; вимоги на відпуск матеріалів №б/н від 01.12.2016 р.; від 08.12.2016 р; №б/н від 07.11.2016 р.; №б/н від 08.11.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 08.11.2016 р.; Вимога на відпуск матеріалів №274 від 15.11.2016 р.; №111 від 02.04.2017 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 21.03.2017 р.; №287 від 01.12.2016 р.; №290 від 01.12.2016 р.; №12 від 01.12.2016 р.; №2 від 01.12.2016 р.; №64 від 02.03.2017 р.;№б/н від 01.12.2016 р.; №б/н від 01.12.2016 р.; наряди на виконання ремонтних робіт №86 від 08.11.2016 р., №37 від 18.11.2016 р.; №13 від 18.11.2016 р.; №91 від 18.11.2016 р.; №62 від 21.11.2016 р.; №01 від 28.11.2016 р.; №31 від 20.11.2016 р.; №00 від 28.11.2016 р.; №39 від 28.11.2016 р.; №94 від 15.11.2016 р.; №32 від 30.11.2016 р.; №80 від 08.12.2016 р.; від 16.11.2016 р. №62; від 19.11.2016 р. №19; від 17.11.2016 р. №93; від 19.11.2016 р. №18; №06; №74 від 06.04.2017 р.; №15 від 07.04.2017 р.; №41 від 06.04.2017 р.; №26 від 12.04.2017 р.; №97 від 13.04.2017 р.; №97 від 13.04.2017 р.; №74 від 12.04.2017 р.; №19; №97 від 06.04.2017 р.; №48 від 07.04.2017 р.; №6 від 12.12.2016 р.; №55 від 18.12.2016 р.; №74 від 22.02.2017 р.; №41 від 20.04.2017 р.; №74 від 27.03.2017 р.; №52 від 27.03.2017 р.; №60 від 20.06.10' 7 р.; №60 від 06.04.2017 р.; №19 від 12.01.2017 р.; №53 від 10.02.2017 р.; №9 від 12.05.2017 р.; №0 від 11.05.2017 р.; №8 від 19.04.2017 р.; №8 від 19.04.2017 р.; №5 від 19.04.2017 р.; №6 від 20.07.2017 р.; №39 від 20.07.2017 р.; №9 від 23.01.2017 р.; №3 від 27.03.2017 р.; акти на списання товаро-матеріальних цінностей від 28.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 26.12.2016 р. №; від 30.11.2016 р. №; від 26.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 28.11.2016 р. №; від 25.11.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 13.01.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 18.11.2016 р. №; від 20.11.2016 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 24.11.2016 р. №; від 18.04.2017 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 10.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 13.02.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №; від 12.01.2017 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 12.12.2016 р. №; від 20.04.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 27.03.2017 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 15.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 23.03.2017 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 02.12.2016 р. №; від 06.03.2017 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 21.12.2016 р. №; від 23.12.2016 р. №; від 27.01.2017 р. №; від 08.12.2016 р. №; від 07.12.2016 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 19.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від 05.12.2016 р. №; від09.12.2016 р. №; від 27.12.2016 р. №; від 30.01.2017 р. №; від 31.01.2017 р. №; від 29.05.2017 р. №; від 30.03.2017 р. №; від 29.03.2017 р. №; від 28.12.2016 р. №; від 28.02.2017 р. №; від 27.02.2017 р. №; від 09.03.2017 р. №; від 18.05.2017 р. №; від 23.03.2017 р. №; від 15.06.2017 р. №; від 13.06.2017 р. №; від 05.05.2017 р. №; від 07.06.2017 р. №; від 22.02.2017 р. №; від 03.02.2017 р. №; від 13.12.2016 р. №; від 25.04.2017 р. №; від 25.01.2017 р. №; від 14.12.2016 р. №; від 13.04.2017 р. №; від 21.06.2017 р. №; від 20.12.2016 р. №; від 21.07.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 21.04.2017 р. №; від 13.07.2017 р. №; від 10.05.2017 р. №; від 09.06.2017 р. №; від 06.04.2017 р. №.

В підтвердження прояву належної обачності при укладанні договорів з контрагентом позивачем встановлений статус контрагента за статутом; витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України №06.3-11/956; витягом з реєстру платників податку на додану вартість №251; довідкою з Головного управління статистики від 04.03.2015 р.; протоколом №1 зборів засновників від 24.02.2015 р.; наказом №1 від 24.02.2015 р. про призначення директора; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; наказом №14 від 25.07.2016 р. про вступ на посаду директора; витягом з Реєстру платників податку на додану вартість; відомостями з Єдиного державного реєстру підприємств та організації України від 22.07.2016 р.; випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 20.07.2016 р. Окрім того, позивачем надано до суду витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ "АЛЬЯНС ОПТ-ТРЕЙД" станом на 20.07.2019 р.

Вищезазначені документи надавалися податковому органу під час проведення перевірки, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до акту перевірки, відповідачем під час перевірки були дослідженні, первинні документи позивача.

Отже, твердження відповідача про ненадання позивачем до перевірки первинних документів на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій спростовується самим змістом акта, відповідно до якого під час контрольного заходу відповідачем вони досліджувались.

Суд зазначає, що відповідачем первинні документи (ТТН інші) були безпідставно, з посиланням на порушення правил їх заповнення та неналежне оформлення проігноровані при оцінці податкових наслідків господарських операцій. Суд зазначає, що оцінка господарських операцій повинна даватись на підставі комплексного, всебічного аналізу специфіки та умов укладення конкретного правочину з обов`язковим врахуванням його господарської мети, економічної доцільності, а також використання отриманих товарів чи послуг у подальшій діяльності підприємства. При цьому, наявність певних недоліків при заповненні не може свідчити на невідповідність вказаних документів та, за умови наявності інших первинних документів, оформлених у відповідності до приписів Закону № 996-XIV, які підтверджують здійснення фінансово-господарських операцій, не може бути безумовною підставою для висновків про безпідставність формування позивачем показників податкової звітності за вказаними господарськими операціями. Отже, формальні помилки або інші недоліки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій.

Суд звертає увагу на те, що наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, у зв`язку з його господарською діяльністю, мали місце.

Здійснення господарських операцій підтверджується вищезазначеними документами наявними в матеріалах справи. Також, порушення заповнення документів, не свідчать про їх невідповідність та відповідно не може впливати на формування податкової звітності. Крім того, матеріали справи свідчать, що відповідач не здійснив перевірку товарів за місцем їх зберігання.

Щодо доводів апелянта стосовно недоліків наданих позивачем товарно-транспортних накладних та, як наслідок, відсутність підтвердження факту перевезення придбаних товарів, суд зазначає, що транспортування товарно-матеріальних цінностей здійснювалось контрагентами позивача згідно умов договорів, що підтверджується матеріалами справи. Суд зазначає, що відсутність транспортних документів не є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами купівлі - продажу чи поставки, вони є обов`язковими при оподаткуванні операцій за договорами саме перевезення, а отже відсутність товарно-транспортних накладних або неповне їх заповнення не може бути самостійним доказом нездійснення господарських операцій проведених з контрагентами, натомість факт передання товару та здійснення послуг, підтверджується іншими документами, які наявні в матеріалах справи.

Крім того, відповідно до Закону України «Про автомобільний транспорт» та наказу Міністерства транспорту України від 14.10.1997 р. № 363 «Про затвердження Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні», обов`язок щодо наявності товарно-транспортної накладної покладено на перевізника та його водія.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 24.05.2019 р. по справі №816/1371/16, від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а.

Також, як вже зазначалось наявність певних недоліків при заповненні не може свідчити на невідповідність вказаних документів та не підтвердження вчинення господарських операцій. Формальні помилки в первинних документах не мають бути вирішальною ознакою безтоварності здійснених господарських операцій.

До того ж, придбані у контрагентів товари було використано позивачем у межах власної господарської діяльності, що узгоджується з основними видами господарської діяльності та спрямована на досягнення статутних цілей підприємства.

Стосовно твердження апелянта про те, що матеріально-технічна база контрагентів та їх трудові ресурси не дозволяють в реальному часі виконувати заявлений обсяг послуг та продажу товару в реальному часі, суд зазначає недостатня кількість трудового ресурсу не свідчить про неможливість здійснення договору купівлі-продажу та надати послуги та не є підставою для виключення з податкового обліку, саме з цих мотивів, витрат на оплату цих товарів/послуг, у тому числі й по ПДВ. Адже судовий контроль не призначений перевіряти економічну доцільність рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо). Відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу (оренда персоналу). Основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу. Норми податкового законодавства не визначають певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності як критерій правового статусу платника податків щодо отримання податкової преференції у формі податкового кредиту чи наміру платника податків отримати певний результат від здійснення господарської операції (підприємницької діяльності).

Також, суд зазначає, що Податковий кодекс не встановлює залежність податкового обліку (стан) певного платника від інших осіб і фактичної сплати контрагентами податку до бюджету. Питання віднесення певних сум до податкового кредиту поширюється тільки на окремо взятого платника податків і не залежить від розрахунків з бюджетом третіх осіб. Якщо контрагент порушив діюче законодавство або не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Податковий кодекс України також не зобов`язує платника податків (покупця) перевіряти від яких підприємств та коли отриманий товар, що є предметом договору, платником податків (продавцем).

Наведене правозастосування відповідає правовому висновку Верховного Суду України, викладеному в постановах від 01.06.2010 у справі № 21-573во10, від 31.01.2011 у справі № 21-47а10, від 31.01.2011 у справі № 21-42а10, та Верховним Судом у постанові від 14 серпня 2018 року у справі №820/8206/15.

Стосовно посилання апелянта на не подання сертифікатів, суд зазначає, що вказані документи не є документами первинного бухгалтерського обліку. Суд звертає увагу, що відсутність вказаних документів не є безумовною підставою ставити під сумнів здійснення господарських операцій, оскільки, вони не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей та послуг.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 29.01.2019 р. по справі №824/392/17-а, від 16.01.2018 р. у справі №820/4648/13-а.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що наявний договори та усі необхідні первинні документи бухгалтерського та податкового обліку складені на їх виконання, виписані з додержанням вимог статті 9 Закону № 996-XIV та п. 2.4 Положення № 88, які є належними доказами правомірності формування позивачем податкового кредиту по господарським операціям з його контрагентом та декларування показників.

Посилання апелянта щодо не підтвердження руху товару по ланцюгу постачання базуються лише на результатах податкового контролю контрагентів позивача, однак правовідносини контрагента із третіми особами у ланцюгах постачання, з якими позивач не вступав у господарські відносини, самі по собі, за відсутності інших об`єктивних та підтверджених даних про порушення позивачем податкового законодавства, не можуть бути самостійною та достатньою підставою для висновку про нереальність господарських взаємовідносин позивача із його контрагентом. Також, суд зазначає, що відповідачем зустрічних перевірок контрагентів позивача та третіх осіб у ланцюгах постачання, не проводилась.

Встановлені у даній справі обставини свідчать про те, що спірні господарські операції є реальними, відповідають дійсному економічному змісту та підтверджуються необхідними документами, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні вказаних операцій.

Сторонами не заперечується та обставина, що на момент вчинення господарських правовідносин між позивачем та його контрагентами, позивач та контрагенти позивача, були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстровані платниками податку на додану вартість. Установчі документи недійсними в судовому поряду не визнавались.

Також, неприпустимість притягнення до відповідальності однієї компанії, у випадку за неправомірні дії іншої компанії підтверджується практикою Європейського суду з прав людини. Так, в пункті 71 рішення у справі «Булвес» АД проти Болгарії» Європейського суду з прав людини дійшов такого висновку: «... Суд вважає, що компанія-заявник не повинна нести відповідальність за наслідки невиконання постачальником його обов`язків щодо своєчасного декларування податку на додану вартість і, як наслідок, сплачувати податок на додану вартість повторно разом із пенею. Суд вважає, що такі вимоги прирівнюються до надзвичайного обтяження для компанії-заявника, що порушило справедливий баланс, який повинен був підтримуватися між вимогами загальних інтересів та вимогами захисту права власності».

Отже, Європейський суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентів.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" визначений перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок (ст. 228 ЦК України): правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу - землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочин, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Усі інші правочини, спрямовані на порушення інших об`єктів права, передбачені іншими нормами публічного права, не є такими, що порушують публічний порядок.

При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо.

Оскільки наслідки в податковому обліку платника створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто такі, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, то факт виконання поставки товару входить до предмету доказування у справі.

Суд зазначає, що за умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до об`єктивної зміни складу активів платника податків - покупця, будь-які порушення постачальниками товару та надання послуг правил ведення господарської діяльності не можуть бути підставою для позбавлення покупця права на податковий кредит. Платник податків (покупець товару) не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням постачальниками товарів (робіт, послуг) вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків у вигляді позбавлення права на податковий кредит за можливу неправомірну діяльність будь-кого з контрагентів, а надто тих, з якими у позивача відсутні взаємовідносини. Такий платник не повинен притягуватися до відповідальності в тому випадку, якщо він здійснював реальну господарську операцію.

У діях позивача, як платника податку не вбачається порушень діючого законодавства, а господарські операції не викликають сумніву в їх реальності та відповідності дійсному економічному змісту, що підтверджується наявністю належним чином оформлених документів.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, необхідно враховувати, що відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Проте у разі надання контролюючим органом доказів, які і свідчать, що платником податків не було відображено у податковому обліку та задекларовано отриманий прибуток, або документи, на підставі яких платник податків задекларував свої податкові зобов`язання, у тому числі сформував податковий кредит, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду викладених у постанові від 18.01.2018 у справі № 2а-44807/09/1670, надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних у яких установлена судом.

Позивачем доведено в судовому засіданні зв`язок зі своєю господарською діяльністю та ділову мету цих операцій, а податковим органом навпаки не доведено умислу та факту фіктивного підприємництва позивача.

Отже, враховуючи, що спірні господарські операції здійснено позивачем з метою подальшого їх використання в оподаткованих операціях у межах своєї господарської діяльності, спричинили реальну зміну його майнового стану, а також наявні в матеріалах справи документи бухгалтерського та податкового обліку є достатніми, належними та допустимими доказами для підтвердження реальності здійснення господарських операції з вищезазначеними контрагентами позивача та правомірності визначення позивачем сум грошового зобов`язання з ПДВ та розміру від`ємного значення суми ПДВ, суд погоджується з висновком суд першої інстанції про задоволення позовних вимог та скасування спірного податкового повідомлення-рішення.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що фактично доводи апеляційної скарги ґрунтуються на поясненнях та обставинах які надавались апелянтом суду першої інстанції в ході розгляду справи, які судом було досліджено та надано їм оцінку. Апелянтом в скарзі не наведено жодного доводу та доказів в спростування або помилковість висновків суду першої інстанції, не зазначено в чому саме полягає порушення судом першої норм матеріального права або помилковість оцінки обставин в справі.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі № 200/6610/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2019 р. у справі № 200/6610/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 січня 2020 року.

Суддя-доповідач Е.Г.Казначеєв

Судді А.В. Гайдар

Л.В. Ястребова