Справа № 614/22/20
Суддя: Гуляєва Г. М.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/22/20
провадження: 2-а/614/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020

смт. Борова Борівського району Харківської області

справа № 614/22/20

Борівський районний суд Харківської області в складі головуючого судді Гуляєвої Г. М.,

розглянувши в судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського УПП в м. Києві інспектора лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни 3 батальйон 3 рота

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

за участю учасників справи:

позивача: не з`явився,

відповідача: не з`явилася,

У С Т А Н О В И В :

13.01.2019 до Борівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій він просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серії ЕАК № 1928009 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилається на наступні обставини.

02.01.2020 поліцейським УПП в м. Києві лейтенантом поліції Мостєпан І.О. відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1928009.

Відповідно до винесеної постанови позивач визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7 «е» ПДР України.

Позивач вказує, що дана постанова інспектора УПП є незаконною, винесена з порушенням норм адміністративного, матеріально-процесуального права та підлягає скасуванню з наступних підстав.

ОСОБА_1 , керуючи автомобілем, проїхав зазначене в постанові перехрестя, але на дозволяючий зелений сигнал світлофора, що можуть підтвердити свідки, зокрема: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , покази яких при розгляді справи відповідачем до уваги взято не було. Крім того, відповідачем не надано позивачу жодного доказу вчинення ним правопорушення, а сам розгляд справи на місці, без підготовки та надання йому часу для звернення за правовою допомогою, подання заперечень на постанову та інших доказів по справі порушує його права, передбачені ст. 268 КУпАП, якими останній не мав можливості скористатися.

Ухвалою судді від 13.01.2020 у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Станом на 22.01.2020 відзив до Борівського районного суду Харківської області чи будь-які інші заяви та клопотання не надходили.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, про дату, час і місце судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за місцем її роботи, що відповідає положенням ч. 9 ст. 126 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.194, ч. 3 ст. 205, ч. 4 ст. 229 КАС України.

Матеріалами справи встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1928009, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с.5).

Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1,6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо буде встановлено відсутність події і складу адміністративного правопорушення; у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскільки крім оскаржуваної постанови матеріали справи не містять жодного іншого доказу.

При цьому, Верховний Суд в складі колегіі суддів Касаційного адміністративного суду 26 квітня 2018 р. висловив правову позицію в постанові по справі № 338/1/17, згідно якої постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Тому, посилання на неї як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення є помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15 травня 2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально - правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення ( п. 21 рішення ).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23 - рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п.4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Міністрів Європи Державам - членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав - членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 2, 9, 20, 77, 90, 126, 162, 194, 205, 229, 242-246, 257-262, 286, 295, п. 15.5 Перехідних положень КАС України, на підставі ст.ст. 7, 122, 245, 247, 251, 252 КУпАП, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського УПП в м. Києві інспектора лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни 3 батальйон 3 рота про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Визнати дії поліцейського УПП в м. Києві інспектора лейтенанта поліції Мостєпан Ірини Олегівни 3 батальйон 3 рота про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП неправомірними.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1928009 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП - закрити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 10-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.