Справа № 711/9358/19
Суддя: Демчик Р. В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 711/9358/19

Номер провадження2-а/711/24/20

10 січня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геращенко Владислава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геращенко В.О. про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свій позов обгрунтовує тим, що постановою інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геращенко В.О. серії ЕАК № 16669992 від 26 жовтня 2019 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно вказаної постанови, він 26 жовтня 2019 року об 11 год. 05 хв., керуючи автомобілем «FORD ESCAPE» д.н.з НОМЕР_1 в м. Черкаси, по вул. Благовісна, 24 порушив п. 12.9 б) ПДР України.

Вказану постанову вважає незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому має бути скасована за відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення.

Так, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, він повідомив відповідача що він не перевищував встановлену швидкість, та з метою отримання юридичної консультації адвоката, заявив клопотання про відкладення розгляду справи.

Всупереч вимогам ст. 268 КУпАП відповідачем групо порушено процедуру розгляду справи, а саме відмовлено в перенесенні розгляду справи та у правій допомозі. відповідачем протиправно не надано для ознайомлення докази, які під підтвердили заявлене порушення.

Відповідач проігнорував усі його пояснення, здійснив спрощенний підхід до розгляду справи, а саме не вчинив жодних дій щодо встановлення суб`єктивної сторони правопорушення, що призвело до неправильного вирішення справи та винесення неправомірної постанови.

Жодним нормативно-правовим актом не врегульовано спосіб використання вимірювального приладу TruCam та порядок його використання органами поліції, тому виникають сумніви щодо законності доказів зафіксованих за допомогою приладу TruCam. В той же час, ЄСПЛ зазначає, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований статтею 6 параграфа 1 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць (справа Brumarescu v. Romania).

Повноваження поліції щодо застосування в службовій діяльності технічних приладів та технічних засобів встановлені ст. 40 Закону № 580-VIII, в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

З огляду на зміст ст.40 Закону № 580-VIII прилад TruCam, який інспектор тримав в руках повинен бути стаціонарно вмонтованим.

Отже, відповідно до наведеної норми, працівники поліції можуть розміщувати автоматичну фото та відеотехніку по периметру доріг, зокрема стаціонарно встановлювати вимірювальний пристрій, оскільки термін "монтувати/розміщувати" не можна ототожнювати із використанням в інший спосіб, зокрема тримати в руках. Оскільки поліцейський може при здійсненні вимірювання швидкості оступитися вперед чи назад що вагомо вплине на результати вимірювання.

Дана правова позиція підтверджується рішенням сьомого адміністративного апеляційного суду, справа № 127/19832/19 від 11 вересня 2019 року.

На підставі наведеного просив суд поновити строк для оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1669992 від 26 жовтня 2019 року; скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі ЕАК №1669992 від 26 жовтня 2019 року, закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Провадження у справі відкрито на підставі ухвали Придніпровського районного суду м. Черкаси від 2 грудня 2019 року. Розгляд адміністративної справи проводився в позовному провадженні з особливостями, встановленими параграфом 2 глави 11 КАС України

12 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити задоволенні адміністративного позову, посилаючись на те, розгляд справи про адміністративне правопорушення був проведений згідно чинного законодавства.

Ухвалою Придніпровського районного суду, яка постановлена в судовому засіданні 10 січня 2020 року без видалення до нарадчої кімнати, до участі в справі залучено як третю особу Департамент патрульної поліції Національної поліції України

Позивач в судове засіданні не з`явився, хоча про дату,час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судовому засіданні проти задоволення позову заперчував.

Відповідно до ч.3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до постанови інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геращенко В.О. серії ЕАК № 16669992 від 26 жовтня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн.

Відповідно вказаної постанови, ОСОБА_1 26 жовтня 2019 року об 11 год. 05 хв., керуючи автомобілем «FORD ESCAPE» д.н.з НОМЕР_1 в м. Черкаси, по вул. Благовісна, 24, рухався із швидкістю 95 км/год, чим порушив встанволені обмеження швидкості більш як на 45 км/ год., чим порушив п. 12.9 б) ПДР України. Швидкість вимірювалася приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000563.

Так, згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п.12.4 Правил дорожнього руху у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю 50 км/год.

Згідно вимог пп.б п.12.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6, 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідними доказами.

Обставини вчинення даного правопорушення, повністю викладені у постанові серія серії ЕАК № 16669992 від 26 жовтня 2019 року, яка містить посилання на те, що швидкість руху автомобіля під керування ОСОБА_1 вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000563.

Відповідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону України «Про Національну поліцію» надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

З метою підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 № ТС000563 автомобіля під керуванням позивачем.

Згідно фотографії, файл: _р8000_1026_111459.jmf, від 26 жовтня 2019 року, час 11:14:59, зафіксованого TruCam серійний номер ТС000563, особистий номер: 0007056, виміряна швидкість: 95 км/ч (АРР), виміряна дистанція: 259.5 м, ліміт швидкості: 50 км/год, вул. Благовісна, зображено автомобіль з державним номером НОМЕР_1 .

З запису нагрудної камери вбачається, що водієві пред`являлися доказу вчинення ним адміністративного правопорушення, було роз`яснено його права та вирішувалося клопотання про перенесення розгляду справи.

Таким чином, надані відповідачем фотографічні зображення автомобіля, яким керував позивач, виконані за допомогою згаданого приладу та об`єктивно підтверджують факт руху автомобіля позивача у населеному пункті зі швидкістю саме 95 км/год, що спростовує твердження позивача, зазначені ним у позовній заяві про не допущення перевищення встановленої швидкості руху та порушення порядку розгляду адміністративної справи.

Відтак, заперечення позивача щодо не вчинення ним адміністративного правопорушення та безпідставність винесення постанови, спростовуються вищевказаними доказами і підтверджують думку суду, що звернення позивача до суду пов`язане не із захистом його порушених прав у сфері публічно-правових відносини, а є обранням останнім способу захисту на уникнення адміністративної відповідальності.

Самі лише заперечення не мають юридичної сили, оскільки свою позицію та невинуватість позивач мав би довести шляхом надання доказів на спростування обставин викладених у оскаржуваній постанові, адже відповідно до ч. 1 ст. 8 КАС України усі учасники адміністративного процесу є рівними перед законом і судом, ч. 1 ст. 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Окрім цього, посилання позивача щодо неправомірного використання працівниками поліції приладу TruCam суд розцінює критично з наступних підстав.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення іі результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13828, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCam LTI 20/20 № ТС000563, дане свідоцтво чинне до 22 листопада 2019 року.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc. також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3G08, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Враховуючи встановлені по справі обставини, суд приходить до висновку, що вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, поліцейський, який є посадовою особою та виконує посадові інструкції, встановив порушення позивачем вимог п.12.4, 12.9.б ПДР України. У відповідача були достатні підстави, а саме фактичні дані, які свідчили про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 122 КУпАП, а прийняте відповідачем рішення про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225 гривень, відповідає санкції частини першої статті 122 КУпАП. Наслідком встановлених обставин є винесення відповідачем обґрунтованої постанови у справі про адміністративне правопорушення. Стягнення Відповідачем застосовано без порушень, в межах статті КУпАП, за якою позивач притягнутий до адміністративної відповідальності. Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення з дотриманням вимог чинного законодавства.

Позивач не зробив посилань на обставини та не надав відповідних доказів, які б свідчили про відсутність в його діях порушень Правил дорожнього руху України, зокрема не допущення ним перевищення встановленої швидкості руху, що давало б змогу для суду зробити висновок про те, що постанову у справі про адміністративне правопорушення було складено з порушенням діючих норм законодавства. Доказів, які б спростувати факт вчинення адміністративного правопорушення та обставин, які б вказували на відсутність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності у межах розгляду даної справи наведено не було.

У зв`язку з цим, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Що стосується клопотання позивача про поновлення йому процесуального строку для оскарження постанови, то суд вважає за необхідне вказати на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Як вбачається з тексту оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 відмовився отримувати копію постанову після її складання.

Копія вказаної постанови була направлена ОСОБА_1 поштовим повідомленням із штрих ідентифікатором №724.

Як вбачається із сайту «Укрпошти», відправлення за номером 724 вручене адресату особисто 18 листопада 2019 року.

З позовом ОСОБА_1 звернувся до суду 28 листопада 2019 року, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції Придніпровського районного суду №36192.

Відповідно до ч. 5 ст. 280 КАС України днем подання позовної заяви, апеляційної скарги є день їх надходження до відповідного суду.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що позивачем не пропущений процесуальний строк, передбачений ч.2 ст. 286 КАС України, а тому й відстуні підстави для його поновлення.

Відповідно п.1 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 2 від 6 березня 2008 року «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ» у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень належить перевіряти, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП, особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись статтями 19 Конституції України; «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853; пунктом 12.4, 12.9.б. Правил дорожнього руху України; Законом України «Про дорожній рух»; Законом України «Про Національну поліцію»; статтями 33, 122, 222, 251, 252, 258, 268, 278, 283, 284 КУпАП; статтями 2, 5, 7, 9, 72, 77, 90, 229, 241-255, 286 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора роти №3 батальйону Управління патрульної поліції у Черкаській області Департаменту патрульної поліції Геращенко Владислава Олександровича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, третя особа Департамент патрульної поліції Національної поліції України відмовити.

Постанову може бути оскаржено до Шостого адміністративного апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги в 10-денний строк з дня отримання копії постанови.

Головуючий Р.В.Демчик