Справа № 640/19315/18
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ № 640/19315/18

Окружний адміністративний суд м. Києва у складі судді Шевченко Н.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (надалі по тексту також - відповідач, Управління соцзахисту), в якому просить визнати незаконною відмову про призначення та перерахунок грошової адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 зі сторони Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області; зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області здійснити перерахунок грошової адресної допомоги ОСОБА_1 ; зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області здійснити виплату грошової адресної допомоги ОСОБА_1 у розмірі 19 702 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем необґрунтовано відмовлено у виплаті грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечував, надав письмовий відзив на адміністративний позов, в якому зазначив, що відповідач діяв на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505, призначення та виплата грошової допомоги ОСОБА_1 здійснювалась відповідно до вимог чинного законодавства України.

Вивчивши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 з 13.07.2016 по 12.11.2016 перебував в Управлінні соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області на обліку як одержувач адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам згідно з Положенням про порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505. Відповідно до заяви позивача від 13.07.2016, в якій зазначено статус позивача як безробітного, призначено відповідачем виплати з 13.07.2016 по 12.09.2016 в розмірі 442 грн, з 13.09.2016 по 12.11.2016 - 221 грн.

Заявою від 04.12.2017 ОСОБА_1 звернувся до Управління соцзахисту, просив перерахувати та виплатити грошову адресну допомогу втурнішньо переміщеній особі з 05.09.2016 як пенсіонеру на підставі постанови Броварського міськрайонного суду від 24.11.2017 у справі №361/5467/17.

Листом від 07.12.2017 №01-101/278 відповідач повідомив, що постанова Броварського міськрайонного суду від 24.11.2017 у справі №361/5467/17 не набрала законної сили, а тому така виплата не може бути призначена та виплачена.

На повторну заяву позивача від 16.02.2018 відповідачем направлено лист від 08.06.2018 №01-10.1/88, в якому повідомлено, що для здійснення виплати ОСОБА_1 необхідно з`явитись в Управлінні соцзахисту та подати заяву для подальшого призначення адресної грошової допомоги.

Як зазначено відповідачем, рішенням від 18.06.2018 з 18.06.2018 по 17.12.2018 призначена грошова адресна допомога у розмірі 1000 грн, на підставі заяви ОСОБА_1 продовжено ще на строк шість місяців з 18.12.2018 по 17.06.2019.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх в разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та інших випадках передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Тобто, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов`язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.ч. 1 та 2 ст. 4 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений Порядком про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (надалі - Порядок №505).

Згідно п. 2 Порядку № 505, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Відповідно до п. 3 Порядку № 505 (в редакції, чинній на дату звернення) грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї).

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до п. 5 Порядку у заяві зазначаються такі відомості про всіх членів сім`ї, які претендують на отримання грошової допомоги: прізвище, ім`я та по батькові; число, місяць, рік народження; серія, номер (у разі наявності) паспорта громадянина України, ким і коли виданий або серія, номер документа, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документа, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус; реєстраційний номер облікової картки платника податків (не зазначається фізичними особами, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідному територіальному органу ДФС і мають відмітку в паспорті); інформацію про:- зареєстроване та фактичне місце проживання (перебування); наявність у будь-якого із членів сім`ї у власності житлового приміщення/частини житлового приміщення, розташованого в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; - наявність житлового приміщення, яке зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції, або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації; наявність у будь-якого з членів сім`ї на депозитному банківському рахунку (рахунках) коштів у розмірі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб; місце роботи осіб працездатного віку та час, з якого особа там працює; наявність у будь-якого з членів сім`ї інвалідності із зазначенням групи інвалідності.

Згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Посилання позивача на те, що відповідачем безпідставно відмолено у виплаті грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі згідно з Порядком №505 як пенсіонеру на підставі заяви від 04.12.2017, суд не бере до уваги, оскільки на момент подачі такої заяви на постанову Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2017 у справі №361/5467/17 подано апеляцію і рішення не набрало законної сили.

При цьому, суд наголошує, що вказаним листом відповідач не відмовляв у такій виплаті.

Відповідно до п. 8 Порядку № 505 Уповноважені органи протягом 10 днів після подання уповноваженим представником сім`ї заяви та документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, призначають грошову допомогу або відмовляють у її призначенні, про що надають відповідне повідомлення уповноваженому представнику сім`ї.

Оскільки листом від 07.12.2017 № 01-101/278 грошову допомогу не призначено, у її виплаті не відмовлено, відповідачем не виконано обов`язок, передбачений п. 8 Порядку № 505.

Водночас, щодо перерахунку та виплати грошової допомоги суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що постанова Броварського міськрайонного суду Київської області від 24.11.2017 у справі №361/5467/17 залишена без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2018. Таким чином, станом на 16.02.2018 були наявні всі передбачені умови для призначення грошової допомоги: позивач набув статусу пенсіонера, ним подано заяву із додатками, передбачену п. 5 Порядку № 505, яка на 16.02.2018 не розглянута.

В подальшому позивачем надано заяву про здійснення перерахунку та виплати грошової адресної допомоги, до якої додано копію довідки Броварського об`єднаного управління пенсійного фонду України Київської області від 22.05.2018 № 1747.

Відповідачем надано відповідь листом з проханням з`явитись до Управління соцзахисту для подання заяви про таку виплату. Рішенням від 18.06.2018 призначено грошову адресну допомогу з 18.06.2018 по 17.12.2018 у розмірі 1000 грн.

За висновком суду, позивач мав право на отримання грошової допомоги починаючи з 16.02.2018, оскільки саме із зазначеної дати підтверджений статус позивача як пенсіонера, позивачем виконано умови, передбачені Порядком № 505, зокрема, щодо подачі заяви та додаткових документів/інформації відповідно до п. 5 Порядку № 505, стосовно якої уповноваженим органом не вирішено питання по суті заяви (призначення або відмова).

Отже, оскільки відповідачем не взято до уваги цих фактів, суд вважає такі дії в цій частині протиправними.

При цьому, суд не вбачає підстав для нарахування та виплат Управлінням соцзахисту спірної допомоги з 05.09.2016, оскільки це не передбачено п.п. 2, 3 Порядку № 505, оскільки строк виплати як безробітному пройшов, а щодо будь-яких змін позивач не повідомляв, заяв не подавав.

Підсумовуючи викладене, суд вважає за необхідне зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області здійснити нарахування грошової адресної допомоги ОСОБА_1 та виплатити за період з 16.02.2018 по 17.06.2018 у розмірі 1 000 грн на місяць.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241, 244, 246, 255, 257, 262, 287, 293, 295- 297 КАС України,

В И Р І Ш И В :

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 частково.

2. Визнати протиправними дії Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області щодо не здійснення перерахунку грошової адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі ОСОБА_1 .

3. зобов`язати Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області здійснити нарахування та виплату грошової адресної допомоги ОСОБА_1 за період з 16.02.2018 по 17.06.2018 у розмірі 1 000 грн на місяць.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області (вул. Гагаріна, 18, м. Бровари, Київська область, 07400, ).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України та може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295- 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко