Справа № 221/7690/19
Суддя: Писанець Н. В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі:

головуючого судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

При секретарі Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Волноваха адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №3 Волноваського відділу поліції в Донецькій області Пхенда Олега Михайловича про скасування постанови про адміністративне правопорушення від 30.09.2019 року серії ДП 18 № 417672,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського Пхенда О.М. про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 (п`ятьсот десять) гривень по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП 18 № 417672 від 30.09.2019р., як незаконно постановлену без доказів його вини. На думку позивача, оскаржувана постанова є протиправною, оскільки винесена з грубим порушенням вимог чинного законодавства України, а саме - без всебічного та об`єктивного з`ясування поліцейським обставин справи, при відсутності достатніх доказів його винуватості в адміністративному правопорушенні.

Зокрема позивач зазначає, що 30.09.2019 року о 16.50 годин він керував автомобілем Опель Вектра н-з НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі с.Благодатне с.Валер`янівка Волноваського району Донецької області. При цьому, його було зупинено поліцейським Пхенда О.М. та складено відносно позивача постанову серії ДП 18 № 417672 від 30.09.2019р., якою на нього накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень за перевезення більше 3-х людей та неотримання посвідчення водія для здійснення такого перевезення, а також переобладнання машини для перевезення людей, яка є вантажним фургоном. Складену постанову ОСОБА_1 вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню з підстав її невідповідності вимогам діючого законодавства та фактичним обставинам, оскільки вважає, що вказаний транспортний засіб відноситься до категорії В (вантажний фургон), а згідно посвідчення водія, позивач має саме категорію В, отриману ще 08.08.2012р., яке він й надав працівнику поліції.

Позивач ОСОБА_2 І ОСОБА_3 будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи до зали суду не з`явився, надав заяву про проведення судового засідання за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_4 до зали судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та долучив оптичний диск із відеозаписом правопорушення.

Аналізуючи письмові докази у справі, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 у зв`язку з наступним.

Із копії постанови у справі про адміністративне правопорушення від 30.09.2019 року вбачається, що цю постанову було складено поліцейським Пхенда О.М. щодо ОСОБА_1 по ст. 126 ч.2 КУпАП за порушення останнім правил дорожнього руху України.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ст. 126 ч. 2 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 510 гривень.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач заперечує проти вчинення ним правопорушення. Однак, ним не враховані вимоги діючого законодавства, що дають суду підстави вважати оскаржувану постанову такою, що відповідає передбаченим у законі вимогам.

Так, відповідно до п.2.1. Правил дорожнього руху України визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб.

Також, вимоги ч.2 ст.126 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається встановленим факт перевезення ОСОБА_1 більше ніж 3 людей у вантажному фургоні, який для цілей перевезення людей не був обладнаний належним чином. Також, для перевезення людей, водій ОСОБА_1 не мав належного посвідчення водія - категорії D1.

Відповідно до пункту 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року № 340, транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії: D1 призначені для перевезення пасажирів автобуси, в яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16.

З вивченого відеозапису, наданого відповідачем, вбачається доведеним факт перевезення ОСОБА_1 у вантажному фургоні 14 людей.

Тобто, у даному випадку, позивач ОСОБА_1 , здійснивши реєстрацію належного йому транспортного засобу, здійснював перевезення 14 людей та керував автомобілем без необхідного посвідчення водія, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість ухваленої відносно нього постанови та відсутності підстав для її скасування та задоволення позову.

З урахуванням викладеного та керуючись ст.ст. 77, 242, 245, 246, 286 КАС України, ст.ст. 126 ч.2, 247 п.1, 256, 283, 288, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено у апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя: Н.В.ПИСАНЕЦЬ