Справа № 640/8683/19
Суддя: Федорчук А.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

20 січня 2020 року м. Київ№ 640/8683/19
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючого судді Федорчука А.Б., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )
до третя особаНачальника відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Державної аудиторської служби України Громової Валентини Олександрівни, Заступника начальника відділу контролю органів влади Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Кондрашової Неллі Анатоліївни, Головного державного фінансового інспектора відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Палагіної Ірини Миколаївни, Державної аудиторської служби України ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», Спеціалізована антикорупційна прокуратура Генеральної прокуратури України
про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) з адміністративним позовом до Начальника відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Державної аудиторської служби України Громової Валентини Олександрівни (далі по тексту - відповідач-1), Заступника начальника відділу контролю органів влади Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Кондрашової Неллі Анатоліївни (далі по тексту - відповідач-2), Головного державного фінансового інспектора відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Палагіної Ірини Миколаївни (далі по тексту - відповідач-3), за участю третьої особи - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» (далі по тексту - третя особа-1), в якому просить: визнати протиправними дії начальника відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Державної аудиторської служби України Громової Валентини Олександрівни, заступника начальника відділу контролю органів влади Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Кондрашової Неллі Анатоліївни та головного державного фінансового інспектора відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Палагіної Ірини Миколаївни, які полягають у порушенні вимог Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, у зв`язку з порушенням процедури інспектування при проведенні з 20 березня 2018 року по 14 квітня 2018 року перевірки стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», за результатами якої складено довідку від 08 травня 2018 року.

Мотивуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що при проведенні перевірки відповідачами допущено порушення порядку призначення та проведення перевірок, встановленого Порядком проведення порядку призначення Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550, порушено норми Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», а результати перевірки, оформлені у вигляді висновків довідки від 08 травня 2018 року незаконними, такими, що містять суперечливі твердження, не відповідають фактичним обставинам справи, є необґрунтованими та суб`єктивними, такими, що безпосередньо порушують та обмежують його права та охоронювані законом інтереси.

Позивач стверджував, що перевірка стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» проведена відповідачами поза межами місцезнаходження та лише на підставі документів, наданих Національним антикорупційним бюро України, що є порушенням пункту 27 Порядку №550.

Також, на переконання позивача, відповідачами порушено вимоги пункту 18 Порядку №550, яким передбачено обов`язок посадових осіб органу державного фінансового контролю відбирати пояснення від працівників об`єкта контролю, причетних до виявлених порушень.

Крім того, при проведенні ревізії Північним офісом держаудитслужби Державної аудиторської служби України в період з 30 грудня 2016 року по 28 березня 2017 року досліджувалось питання, аналогічне дослідженому питанню відповідачами, однак згідно висновків, що містить акт від 04 квітня 2017 року №07-30/354 Північним офісом держаудитслужби Державної аудиторської служби України, порушень, вказаних в довідці від 08 травня 2018 року встановлено не було.

На думку позивача, хибні висновки довідки Державної аудиторської служби України від 08 травня 2018 року про допущення порушень при виконанні умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», складеної відповідачами, породили негативні наслідки для позивача у вигляді вручення йому підозри у кримінальному провадженні та застосуванні запобіжного заходу у вигляді арешту.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відповідному судовому засіданні судом залучено до участі у справі в якості співвідповідача Державну аудиторську службу України (далі по тексту - відповідач-4) та в якості третьої особи - Спеціалізовану антикорупційну прокуратуру Генеральної прокуратури України (далі по тексту - третя особа-2).

У відзиві на адміністративний позов представник Державної аудиторської служби України зазначила, що перевірку ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» проведено правоохоронним органом у межах кримінального провадження за участі посадових осіб Державної аудиторської служби України як спеціалістів на підставі норм Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби та органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого наказом Головного контрольно-ревізійного управління України, Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України, Генеральної прокуратури України від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53.

Представник відповідача-4 звернув увагу, що позивач, на його думку, безпідставно посилається на порушення відповідачами вимог Порядку №550, оскільки вказаним порядком не врегульовують спірні правовідносини, адже виключно Порядком взаємодії від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53 передбачена можливість виділення спеціалістів органів ДКРС.

В частині посилань позивача на результати контрольного заходу, проведеного Північним офісом Держаудитслужби, за результатами якого складено акт ревізії від 04 квітня 2017 року №07-30/354, та висновки комісійної судово-економічної експертизи від 13 вересня 2018 року №1-13/09/2018-се, представник Державної аудиторської служби України повідомив, що в межах вказаного контрольного заходу та експертизи перевірялись питання, які ніяк не перетинаються з питаннями, які перевірялися залученими до перевірки правоохоронного органу спеціалістами Державної аудиторської служби України. Відтак, висновки, викладені у довідці від 08 травня 2018 року не спростовуються результатами ревізії Північного офісу Держаудитслужби, а також висновком комісійної судово-економічної експертизи від 13 вересня 2018 року №1-13/09/2018-се.

Також представник відповідачів стверджував, що акти виконаних робіт фіксують інформацію про господарські операції, однак фактично жодним документом їх не підтверджують, тобто не можуть бути підставою для відображення у бухгалтерському обліку.

На думку представника Державної аудиторської служби України, довідка від 08 травня 2018 року, складена залученими спеціалістами Держаудитслужби до перевірки ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» правоохоронним органом не порушує прав позивача та не спричиняє негативних наслідків.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідачі не мали права під час проведення перевірки керуватися вищевказаним Порядком взаємодії від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53, адже його дія не розповсюджується на взаємодію Державної аудиторської служби України та Національного антикорупційного бюро України. При цьому, листом про виділення спеціалістів Державної аудиторської служби України звернувся саме детектив Національного антикорупційного бюро України.

Представник позивача у відповіді на відзив наполягав, що відповідачі при виконанні своїх посадових обов`язків зобов`язані дотримуватись норм Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні», Положення про державну аудиторську службу України та порядку призначення та проведення перевірок, що встановлений Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року №550.

На думку представника позивача, відповідачами під час перевірки стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» в рамках кримінального провадження від 20 грудня 2017 року №0000889, фактично проведено ревізійні дії, без дотримання встановленої законодавством процедури проведення таких дій.

З огляду на викладене вище та відсутність підстав для задоволення клопотань про розгляд справи у судовому засіданні, справа розглядається в порядку спрощеного провадження без проведення судового засідання та виклику осіб, які беруть участь у справі, на підставі наявних у справі матеріалів (у письмовому провадженні).

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Наявними матеріалами справи підтверджується, що Національне антикорупційне бюро України 25 січня 2018 року звернулось листом №0413-072/3395 до Державної аудиторської служби України про виділення на підставі пункту 3.1 Порядку взаємодії між органами державної контрольно-ревізійної служби, органами прокуратури, внутрішніх справ і Служби безпеки України, затвердженого спільним наказом від 19 жовтня 2006 року №346/2015/685/53 спеціаліста із числа співробітників Державної аудиторської служби України для проведення процесуальних дій за його участі та складання відповідного висновку (довідки) із питань, які стосуються предмету розслідування.

Вказаний лист обґрунтований тим, що групою детективів Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України. Так, у даному провадженні досліджуються обставини укладання та виконання Дочірнім підприємством Державної компанії «Укрспецекспорт» - Державним госпрозрахунковим зовнішньоторгівельним підприємством «Спецтехноекспорт» ряду договорів комісії, а також зовнішньоекономічного контракту, у зв`язку з чим виникла необхідність дослідити окремі питання фінансово-господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт».

Державна аудиторська служба України у відповідь на вказане звернення Національного антикорупційного бюро України листом від 31 січня 2018 року №15-17/135 повідомила, що зважаючи на завантаженість, зможе виділити фахівця для перевірки питань, які належать до повноважень Державної аудиторської служби України, у третій декаді липня 2018 року за умови, що зазначені питання не перевірялися під час контрольних заходів.

15 лютого 2018 року Національне антикорупційне бюро України повторно звернулось до Державної аудиторської служби України із клопотанням щодо можливості виділення спеціаліста у якомога стислі терміни, враховуючи особливу актуальність та резонансність зазначеного кримінального провадження, досудове розслідування в якому стосується законності укладення та виконання зовнішньоекономічного контракту, за яким на даний час державне підприємство продовжує здійснювати значні видатки.

За результатами розгляду звернення Національного антикорупційного бюро України від 15 лютого 2018 року Державна аудиторська служба України листом від 22 лютого 2018 року №15-17/187 повідомила, що участь у перевірці окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000889 від 20 грудня 2017 року у другій декаді березня 2018 року візьмуть начальник контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Громова Валентина Олександрівна та головний державний фінансовий інспектор відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Буряк Яна Володимирівна.

Листом від 13 березня 2018 року №15-17/231 Державна аудиторська служба України проінформувала Національне антикорупційне бюро України, що у зв`язку із виробничою потребою термін початку проведення фахівцями Держаудитслужби як спеціалістами перевірки окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у досудовому розслідуванні у кримінальному провадженні №0000889 від 20 грудня 2017 року перенесено на 20 березня 2018 року.

20 березня 2018 року Національне антикорупційне бюро України видало постанову про залучення спеціалістів, на підставі якої залучено у кримінальному провадженні №0000889 від 20 грудня 2017 року за частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України у якості спеціалістів начальника відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Громову Валентину Олександрівну, заступника начальника відділу Кондрашову Неллі Анатоліївну та головного державного фінансового інспектора Палагіну Ірину Миколаївну та роз`яснено останнім їх права і обов`язки як спеціалістів згідно з нормами чинного законодавства, що підтверджується пунктом 2 даної постанови та протоколом від 20 березня 2018 року.

В подальшому, Національне антикорупційне бюро України листом від 30 березня 2018 року №0413/072/13291 звернулось до Державної аудиторської служби України щодо продовження з 03 квітня 2018 року строку виділення спеціалістів для дослідження окремих питань фінансово-господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» з огляду на необхідність опрацювання у ході процесуальної дії значної кількості документів, у тому числі складених на іноземних мовах.

Листом від 03 квітня 2018 року №15-17/286 Державна аудиторська служба України погодила продовження участі начальника відділу Громової В.О., заступника начальника відділу Кондрашової Н.А. та головного державного фінансового інспектора Палагіної І.М. у перевірці в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000889 від 20 грудня 2017 року на 10 робочих днів з 03 квітня 2018 року.

В подальшому, 08 травня 2018 року за результатами участі у перевірці стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» зазначеними особами складено відповідну довідку.

Незгода позивача із діями відповідачів 1-3 щодо проведення з 20 березня 2018 року по 14 квітня 2018 року перевірки стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», за результатами якої складено довідку від 08 травня 2018 року, зумовила його звернення до суду з даним адміністративним позовом, при вирішенні якого суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно положень пункту 1 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Відповідно до положень пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь - які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин, вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, якщо позивач вважає, що цими рішеннями, діями чи бездіяльністю його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав чи свобод.

Однак, сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Судом вбачається, що суть спірних правовідносин у цій справі полягає у оспорюванні законності дій посадових осіб Державної аудиторської служби України з проведення за зверненням Національного антикорупційного бюро України від 25 січня 2018 року №0413-072/3395 перевірки стану виконання умов договорів комісії та зовнішньоекономічного контракту ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» у кримінальному провадженні від 20 грудня 2017 року №0000889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України, за результатами якої складено довідку від 30 травня 2018 року.

За змістом статті 93 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, прокурор уповноважені збирати докази в порядку, передбаченому чинним законодавством. Під час проведення слідчих дій слідчий, прокурор наділені дискреційним правом щодо залучення спеціаліста, який з цього моменту є учасником кримінального провадження, правовий статус такої особи визначено Кримінальним процесуальним кодексом України.

Відповідно до частини 1 статті 71 Кримінального процесуального кодексу України, спеціалістом є особа, яка володіє спеціальними знаннями та навичками застосування технічних або інших засобів і може надавати консультації під час досудового розслідування і судового розгляду з питань, що потребують відповідних спеціальних знань і навичок.

На виконання положень цієї статті та з метою забезпечення завдань кримінального провадження, ревізійне управління України, Міністерство внутрішніх справ України, Служба безпеки України та Генеральна прокуратура України спільним наказом від 19 жовтня 2006 року №346/1025/685/53 затвердили Порядок взаємодії, який регулює питання, пов`язані з участю фахівця Державної контрольно-ревізійної служби, правонаступником якої є Державна аудиторська служба України, у перевірці, що проводиться правоохоронними органами, і не розповсюджує свою дію на випадки надання таким фахівцем консультативної інформації за наслідком вивчення матеріалів кримінального провадження.

При цьому, залучення спеціаліста - це дискреційне право слідчого та/або прокурора, надане їм в межах кримінального провадження, яке направлене на забезпечення ефективного досудового розслідування.

Оскарження таких дій, як і наслідки їх вчинення за чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено, оскільки сам факт залучення спеціалістів Державної аудиторської служби України до проведення ними перевірки окремих питань фінансово - господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт» за зверненням Національного антикорупційного бюро України, а також дії щодо проведення такої перевірки, результати якої оформлено довідкою від 08 травня 2018 року, не породжує жодних правових наслідків для учасників кримінального провадження та інших осіб, щодо яких проводяться відповідні процесуальні дії.

При цьому, участь посадової особи Державної аудиторської служби України як спеціаліста, у перевірках, що проводяться правоохоронними органами, за наслідками яких спеціаліст надає довідкову інформацію, та участь такої особи в проведенні ревізій, здійснених на підставі статті 11 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ, результати яких оформлюються актом, не є тотожними поняттями.

Положеннями частин 1 і 2 статті 2 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ визначено головні завдання органу державного фінансового контролю, зокрема інспектування, яке здійснюється у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті (стаття 4 Закону №2939-ХІІ).

Згідно підпункту 3.1 пункту 3 Порядку №346/1025/685/53, працівники органів державної контрольно-ревізійної служби (далі - ДКРС), правонаступником якої є ДАСУ, за зверненнями правоохоронних органів можуть брати участь у перевірках, що проводяться правоохоронними органами у підконтрольних установах (з питань, визначених в абзаці 1 п. 2.2 цього Порядку), та на інших об`єктах контролю (з питань, визначених в абзаці 2 п. 2.2 цього Порядку), - як спеціалісти.

Працівники органів ДКРС направляються для участі в перевірках, що проводять правоохоронні органи, на підставі листа відповідного органу ДКРС. У ході участі у перевірці спеціаліст використовує свої спеціальні знання і в межах компетенції надає консультації та відповіді на порушені питання, при цьому фіксує факти порушення законодавства з питань використання і збереження фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильності визначення потреби в бюджетних коштах та взяття зобов`язань, стану і достовірності бухгалтерського обліку і фінансової звітності, визначає розмір заподіяної матеріальної шкоди (збитків) та посадових (службових) осіб, внаслідок дій або бездіяльності яких допущено порушення законодавства та завдано матеріальну шкоду (збитки).

Результати участі спеціаліста у перевірці оформляються довідкою, яка складається на чистому аркуші та підписується спеціалістом із зазначенням посади та назви органу, в якому він працює. Довідка складається у двох примірниках, один з яких після підписання спеціалістом надсилається правоохоронному органу - ініціатору перевірки. Другий примірник довідки залишається у відповідному органі ДКРС. Права та обов`язки посадової особи служби, яка залучається як спеціаліста для участі у проведенні слідчої дії, визначаються Кримінального процесуального кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 826/818/16.

З огляду на наведене, суд зазначає, що позивач дійшов помилкового висновку про порушення відповідачами 1-3 вимог Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року №2939-ХІІ та Порядку №550 з проведення за зверненням Національного антикорупційного бюро України від 25 січня 2018 року №0413-072/3395 перевірки окремих питань фінансово - господарської діяльності ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», оскільки такі дії вчинені в межах досудового розслідування і з метою реалізації дискреційного права органів досудового розслідування щодо залучення спеціаліста в процесі збирання доказів у кримінальному провадженні.

Суд також зазначає, що дотримання порядку збирання доказів органами досудового розслідування, у тому числі й залучення спеціаліста, є предметом перевірки під час розгляду справи судом у порядку кримінального судочинства.

За змістом положень статті 86 Кримінального процесуального кодексу України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення (стаття 94 Кримінального процесуального кодексу України).

Відтак, прерогатива перевірки дотримання порядку збирання доказів у кримінальному провадженні надана саме відповідним уповноваженим суб`єктам у межах кримінального провадження і регулюється виключно нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Таким чином, незгода особи із наслідками проведення спеціалістами Державної аудиторської служби перевірки окремих питань фінансово - господарської діяльності підприємства під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження може бути висловлена у цьому провадженні. Вимога про визнання незаконними дій посадових осіб Державної аудиторської служби України щодо проведення такої перевірки за матеріалами кримінального провадження не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

При цьому, суд зазначає, що безпосередніх негативних наслідків саме від дій відповідачів 1-3 як посадових осіб Державної аудиторської служби України позивачем не понесено.

Таким чином, оскаржувані позивачем дії відповідачів щодо проведення перевірки та складання за її результатами довідки не створюють безпосередньо для нього будь-яких правових наслідків, а тому ці правовідносини не породжують виникнення публічно-правового спору, який віднесено до юрисдикції адміністративного суду.

Визначальним для розуміння спору як адміністративно-правового є не тільки участь суб`єкта владних повноважень, але й характер відповідного спору та його наслідки для суб`єкта спірних правовідносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов здійснення органом публічної влади та/або їх посадовими особами у цих відносинах владних управлінських функцій.

Для цілей і завдань адміністративного судочинства владну управлінську функцію необхідно розуміти як діяльність суб`єкта владних повноважень з виконання покладених на них Конституцією чи законами України завдань.

Конституційний Суд України у Рішенні 14 грудня 2011 року у справі № 1-29/2011 визначив підґрунтя розмежування публічно-правових спорів між судами адміністративної та кримінальної юрисдикцій.

У пункті 4.2 цього Рішення Конституційний Суд України дійшов висновку, що до адміністративних судів можуть бути оскаржені будь-які рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, крім випадків, коли щодо таких рішень, дій чи бездіяльності Конституцією чи законами України встановлено інший порядок судового провадження. Кодекс адміністративного судочинства України регламентує порядок розгляду не всіх публічно-правових спорів, а лише тих, які виникають у результаті здійснення суб`єктом владних повноважень управлінських функцій і розгляд яких безпосередньо не віднесено до підсудності інших судів.

Право на звернення до суду не є абсолютним, а здійснюється на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур, та осіб, котрі вправі ініціювати їх вирішення. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу та самі по собі не є порушенням прав на справедливий судовий розгляд та ефективний засіб юридичного захисту, гарантованих ст. 6, 13 Конвенції про захист прав особи і основоположних свобод (далі - Конвенція).

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis п. 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», п. 53 рішення ЄСПЛ від 08 квітня 2010 року у справі «Меньшакова проти України»).

При цьому, поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш ширшому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № П/800/526/17, від 22 березня 2018 року у справі №П/9901/135/18 , від 10 травня 2018 року у справі № П/9901/122/18, від 20 березня 2019 року у справі №808/3230/17.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В частині твердження позивача про порушення відповідача вимог Порядку №550, суд зазначає, що вказаний Порядок визначає процедуру проведення інспектування в міністерствах та інших органах виконавчої влади, державних фондах, фондах загальнообов`язкового державного соціального страхування, бюджетних установах і у суб`єктів господарювання державного сектору економіки, а також на підприємствах, в установах та організаціях, які отримують (отримували в період, який перевіряється) кошти з бюджетів усіх рівнів, державних фондів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування або використовують (використовували у період, який перевіряється) державне чи комунальне майно (далі - підконтрольні установи), а на підставі рішення суду - в інших суб`єктів господарювання.

При цьому, відповідно до Закону №2939-ХІІ та Порядку №550 органами державного фінансового контролю планові та позапланові виїзні ревізії за наявності підстав, визначених Законом. Водночас, в межах спірних має місце не проведення заходу фінансового контролю шляхом проведення ревізії, а здійснення перевірки у статусі спеціалістів в межах процесуальної дії у досудовому розслідуванні у кримінальному провадження №0000889 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 191 Кримінального кодексу України.

Тобто, вимоги Порядку №550 не поширюються на спірні правовідносини, а відтак доводи позивача у даній частині не приймаються судом.

Стосовно тверджень позивача, що Державна аудиторська служба України протиправно виділила спеціалістів за наслідками розгляду звернення Національного антикорупційного бюро України, яке не входить до структури органів прокуратури, Міністерства внутрішніх справ України та структури Служби безпеки України, суд зазначає, що вимогами підпункту 3.1 пункту 3 Порядку взаємодії №346/1025/685/53 від 19 жовтня 2016 року визначено, що працівники органів ДКРС за зверненнями правоохоронних органів можуть брати участь у перевірках, що проводяться правоохоронними органами у підконтрольних установах.

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України» від 14 жовтня 2014 року №1698-VII передбачено, що Національне антикорупційне бюро України (далі - Національне бюро) є державним правоохоронним органом, на який покладається попередження, виявлення, припинення, розслідування та розкриття корупційних правопорушень, віднесених до його підслідності, а також запобігання вчиненню нових.

Також, абзацом 10 пункту 3 Порядку №550 визначено, що правоохоронні органи - органи прокуратури, служби безпеки, Національної поліції, підрозділи податкової міліції ДФС, Національне антикорупційне бюро, інші утворені відповідно до законодавства органи, які здійснюють правоохоронні функції.

Відтак, дії Державної аудиторської служби України щодо виділення спеціаліста для участі у перевірці на підставі звернення Національного антикорупційного бюро України як правоохоронного органу є правомірними, підтверджуються нормами чинного законодавства та додатково свідчать про непідсудність даного спору адміністративному суду.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Оскільки участь спеціаліста в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні регулюється вимогами статті 71 Кримінального процесуального кодексу України, а не положеннями Закону №2939-ХІІ та Порядку №550, як стверджує позивач, враховуючи зазначені вище висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про закриття провадження у справі №640/8683/19.

Відповідно до частини 2 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

При цьому, з огляду на позицію, викладену у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 лютого 2018 року у справі № П/800/526/17, від 22 березня 2018 року у справі №П/9901/135/18 , від 10 травня 2018 року у справі № П/9901/122/18, від 20 березня 2019 року у справі №808/3230/17, суд не роз`яснює до якого суду слід звертатися з таким позовом, оскільки Верховний Суд прийшов до висновку, що дана категорія спорів не підлягає судовому розгляду.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 9, 11, 238, 241, 242, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження в адміністративній справі №640/8683/19 за позовом ОСОБА_1 до Начальника відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Державної аудиторської служби України Громової Валентини Олександрівни, Заступника начальника відділу контролю органів влади Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Кондрашової Неллі Анатоліївни, Головного державного фінансового інспектора відділу контролю діяльності суб`єктів господарювання Департаменту взаємодії з правоохоронними органами Державної аудиторської служби України Палагіної Ірини Миколаївни, Державної аудиторської служби України, за участю третіх осіб - ДП ДГЗП «Спецтехноекспорт», Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Генеральної прокуратури України про визнання протиправними дій.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя А.Б. Федорчук