Справа № 428/12379/19
Суддя: Кордюкова Ж. І.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/428/141/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши в приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Верезія Сергія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Постельга Ірина Володимирівна від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Луганській області, поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Верезія Сергія Валерійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття справи про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що 21.10.2019 року відповідач виніс відносно ОСОБА_1 постанову серії ЕАК №1650583 за те, що він порушив п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху, а саме: водій керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар та противотуманних фар в умовах недостатньої видимості. Зазначене в постанові не відповідає дійсності, оскільки 20.10.2019 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції на вулиці Б. Ліщини в м. Сєвєродонецьку о 09 год. 22 хв., при цьому видимість автодороги в напрямку руху добре проглядалась до 500-600 метрів уперед та навкруги і не була обмеженою, про що було повідомлено поліцейському та запропоновано здійснити заміри видимості від транспортного засобу ОСОБА_1 до різних точок та до світлофора на вибір поліцейського, який відмовився робити заміри. Відповідач відмовився перевірити наявність умов недостатньої видимості на відрізку автошляху по вулиці Б. Ліщини в м. Сєвєродонецьку, що свідчить про відсутність доказів ознак об`єктивної сторони адміністративного правопорушення. Відповідач не дотримався процедури винесення постанови, до розгляду справи не були залучені свідки, в графі «9» постанови «до постанови додається» нічого не зазначено, відсутні дані про застосований технічний засіб фіксації правопорушення, відповідачем не надано будь-яких фактичних матеріалів, які б доводили, що позивач дійсно порушив Правила дорожнього руху. Крім того, відповідач позбавив позивача можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, та порушив вимоги щодо процедури розгляду справи. Постанова була прийнята з порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню. Просила суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1650583 від 21.10.2019 року, закрити провадження у справі та стягнути витрати на надання правової допомоги.

07.11.2019 року судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч. 1 статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд;

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

В судовому засіданні встановлено, що 21.10.2019 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Верезієм С.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1650583 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, керуючи транспортним засобом CHEVROLET EPICA, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 20.10.2019 року о 09-22 год. у м. Сєвєродонецьк по вул. Б.Ліщини, 31, керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар та противотуманних фар в умовах недостатньої видимості, чим порушив п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 19 Правил дорожнього руху встановлені правила користування зовнішніми світловими приладами.

Відповідно до п. 19.1 (а) Правил дорожнього руху у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах - фари ближнього (дальнього) світла.

Справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, була розглянута безпосередньо на місці вчинення правопорушення без складення протоколу про адміністративне правопорушення, що відповідає чинній на час складення постанови редакції ст. 258 КУпАП, а також змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі - Інструкція).

Так, ч. 2 ст. 258 КУпАП встановлено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Частиною 4 ст. 258 КУпАП встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Відповідно до приписів ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП без складання відповідного протоколу відповідає вимогам ст.ст. 222, 258 КУпАП та Інструкції.

Відповідно до підпункту 9 частини 1 статті 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У статті 283 КУпАП встановлено вимоги до постанови по справі про адміністративне правопорушення. Так, зокрема, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити також відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що в ній зазначені технічні засоби, якими проводилась відеофіксація, а саме: вв-00006, вв-00025, відео з реєстратора, як то передбачено ст. 283 КУпАП.

Зазначене повністю спростовує доводи представника позивача щодо того, що у постанові відсутні дані про застосований технічний засіб фіксації правопорушення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ухвалі про відкриття провадження у вказаній справі від 07.11.2019 року суд за власною ініціативою витребував в Управлінні патрульної поліції в Луганській області належним чином завірену копію постанови серії ЕАК №1650583 від 21.10.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , копію письмових пояснень позивача з приводу адміністративного правопорушення, якщо вони ним надавались, копії письмових пояснень свідків з приводу адміністративного правопорушення, якщо такі пояснення відбирались, а також копії всіх відеозаписів адміністративного правопорушення, які були зроблені за допомогою відеокамер, що розташовані на одязі патрульних поліцейських та в автомобілі патрульних поліцейських та зобов`язав надати зазначені докази в строк до 25.12.2019 року.

При цьому, відповідачу було роз`яснено, що у разі ненадання ним відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, справу буде вирішено за наявними матеріалами і доказами.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками була отримана відповідачем 25.11.2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Проте, вказана ухвала суду в частині витребування доказів Управлінням патрульної поліції в Луганській області виконана в зазначений судом строк не була. На адресу суду відзив на позовну заяву разом з відеозаписом правопорушення надійшов 14.01.2020 року, що підтверджується відміткою канцелярії суду (вх. №765 від 14.01.2020).

Зазначене свідчить про те, що відповідачі мали реальну можливість надати суду витребувані докази у встановлений строк, оскільки для виконання ухвали було надано достатній та розумний строк тривалістю майже у 2 місяці.

Також суд відзначає, що відповідач не зазначив об`єктивних причин, які б свідчили про реальну неможливість подати у строк витребувані докази.

Згідно ч. 3 ст. 79 КАС України, відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Положеннями ч. 4, 5 ст. 79 КАС України передбачено, що якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу. У випадку визнання поважними причин неподання учасником справи доказів у встановлений законом строк суд може встановити додатковий строк для подання вказаних доказів.

Згідно ч. 8 ст. 79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Аналогічні положення містить ст. 162 КАС України.

Так, положеннями п. 1 ч. 4 ст. 162 КАС України передбачено, що до відзиву додаються докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем.

Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Частиною 5 ст. 77 КАС України передбачено, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, враховуючи скорочені строки розгляду зазначеної категорії справ, відповідачу було встановлено строк до 25.12.2019 року, та зазначено, що відзив повинен відповідати вимогам ст. 162 КАС України.

Відзив та відповідні докази подані відповідачем 14.01.2020 року, тобто з пропущенням строку, встановленого судом.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач не надав суду витребувані докази в установлений строк без поважних причин, а тому не приймає докази, надані відповідачем в порушення строку їх подання.

Суд вважає, що відповідач ухилився від виконання обов`язку щодо доказування правомірності прийнятого рішення стосовно позивача ОСОБА_1 .

Судом був переглянутий відеозапис, наданий позивачем, з якого вбачається, що в день, коли він був зупинений працівниками поліції, стояла ясна погода, видимість на дорозі була нормальна та достатня, що спростовує обставини, зазначені в постанові, що позивач керував транспортним засобом в умовах недостатньої видимості.

За таких обставин суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відповідно до приписів ч. 2 ст. 9, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України - закриттю.

Щодо вимоги позивача поновити йому строк для оскарження постанови, суд вважає, що це клопотання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності було винесено 21.10.2019 року. Строк на оскарження цієї постанови становить 10 днів, що передбачено ч.2 ст.286 КАС України. Згідно копії поштового конверту та витягу з сайту «Укрпошта» відправлення №580 вручено ОСОБА_1 особисто 24.10.2019 року. До суду з позовною заявою ОСОБА_1 звернувся 01.11.2019 року, тобто в межах встановленого строку, а тому підстави для його поновлення відсутні.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст. 139 КАС України суд враховує, що позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, а отже судового збору, який підлягає розподілу у справі немає.

Стосовно заяви представника позивача про стягнення витрат на надання правової допомоги в сумі 5000 грн. суд зазначає, що ч. 7 ст. 139 КАС України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суду не було надано жодних доказів щодо визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, за таких обставин суд не вбачає існування законних підстав для стягнення на користь позивача витрат на надання правової допомоги в сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 9-11, 14, 72-77, 139, 229, 241- 247, 250, 255, 286, 293, 295, 297, Перехідними положеннями КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАК №1650583 від 21.10.2019 року та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відмовити у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення може бути оскаржене в Першому апеляційному адміністративному суді через Сєвєродонецький міський суд Луганської області шляхом подання апеляційної скарги на судове рішення протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Представник позивача: Постельга Ірина Володимирівна, місце перебування: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Відповідач: поліцейський взводу №2 роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Луганській області Верезій Сергій Валерійович, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Штейгерська, б. 8.

Суддя Ж. І. Кордюкова