Справа № 200/246/20-а
Суддя: Кошкош О.О.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 р. Справа№200/246/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кошкош О.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 42170475, 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, буд.22) звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (ідентифікаційний код 34686377, 8500, Донецька область, м.Торецьк, вул.Героїв праці, 3) про визнання протиправною та скасування постанови від 23.12.2019 ВП №59311229 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн., винесену в межах виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №200/10879/18-а. Позов вмотивовано тим, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки позивачем виконано судове рішення по справі №200/10879/18-а в повному обсязі в межах своїх повноважень.

13 січня 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи на 22 січня 2020 року.

22 січня 2020 року позивачем надано клопотання про зміну найменування відповідача. Зазначено, що згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридичною особою за ідентифікаційним номером 34686377 визначено юридичну особу - Торецький міський відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків).

У судове засідання призначене на 22 січня 2020 року представник позивача з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, представник відповідача до суду не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 13.01.2020 надані документи, що стосуються виконавчого провадження ВП59311229.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

10 червня 2019 року заступником начальника відділу Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №59311229 з примусового виконання виконавчого листа №200/10879/18-а, що виданий 13 травня 2019 року Донецьким окружним адміністративним судом, про нарахування пенсії за період з 01.06.2014 по 06.06.2015 (включно) та виплату пенсії за період з 01.06.2014 по 31.08.2018 (включно).

Боржником листами від 14 червня 2019 року №4858/09, 13 вересня 2019 року №7320/07, від 22 жовтня 2019 року №8243/09, від 17.12.2019 №988709 повідомлено Торецький міський відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про те, що розпорядженням від 15.04.2019 №194662 ОСОБА_1 поновлено нарахування та виплату пенсії. Щодо виплати заборгованості зазначено, що нараховану суму пенсії управлінням включено до потреби у коштах на виплату за рішеннями суду на найближчий виплатний період та направлено до головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області для узгодження фінансування сум на виплату за рішеннями суду. Зазначив, що доплата за рішенням суду потребує додаткового фінансування, фактично буде виплачена після отримання відповідного фінансового ресурсу.

23 грудня 2019 року заступником начальника відділу Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області прийнята постанова про накладення штрафу за невиконання без поважних причин у встановлений строк рішення суду. На боржника накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

Не погодившись із винесенням вказаної постанови позивач звернувся до суду з вимогами про її скасування.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ст. 380 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції".

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, само по собі є підставою для його виконання, що визначено ч. 2 ст. 372 КАС України.

Разом із цим завершальною стадією судового провадження є примусове виконання судових рішень.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, обов`язковість виконання рішень (ст. 2 вказаного Закону).

Частиною 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII визначено, що вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. ч. 1 та 2 ст. 63 цього Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ст. 75 вказаного Закону, яка визначає відповідальність за невиконання рішення, що, зокрема, зобов`язує боржника вчинити певні дії, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, штраф за невиконання судового рішення може бути накладений за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Спірним питанням даної справи є правомірність накладення на позивача штрафу за невиплату стягувачу в ході виконавчого провадженням сум пенсії за період з 01.06.2014 по 31.08.2018.

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.

За приписами статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України; здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення органом Пенсійного фонду України можливе лише за наявності відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Судом встановлено, що позивачем частково виконано рішення суду, а саме, проведено нарахування пенсії, здійснено запит до Головного управління на отримання фінансування для виплати нарахованої пенсії. Невиконання позивачем судового рішення в частині повної виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Відтак, виконання судового рішення позивачем мало місце, а часткове невиконання судового рішення відбулось з незалежних від позивача причин, які є поважними у розумінні Закону № 1404-VIII, що виключає можливість накладення штрафу на боржника.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права викладені в постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року по справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі № 814/2655/14.

З огляду на наведене, постанова про накладення штрафу прийнята відповідачем без урахування усіх обставин, є протиправною та підлягає скасуванню.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене сплачений позивачем при поданні позову судовий збір в розмірі 1921,00 грн. (платіжне доручення від 24.12.2019 №4681) підлягає стягненню з бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 2,5-10, 159, 160, 171, 199-204, 205, 246,250,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову заступника начальника відділу Торецького міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про накладення штрафу від 23 грудня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 59311229.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Торецького міського відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (ідентифікаційний код 34686377, 8500, Донецька область, м.Торецьк, вул.Героїв праці, 3) на користь Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (ідентифікаційний код 42170475, 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, буд.22) судовий збір у розмірі 1921 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.О. Кошкош