Справа № 380/528/20
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/528/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, 2

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Грень Н.М. перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області Львівське відділення, Львівського обласного центру МСЕ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області Львівське відділення, Львівського обласного центру МСЕ в якій позивач просить суд:

І Визнати протиправними і такими що підлягають скасуванню наступні індивідуальні акти чи окремі їх положення:

Щодо МСЕК:

1) Акт №134/8 від 02.02.2005 р. через прийняття на комісію МСЕ, розгляд, визначення 65% та II групи інвалідності саме по туберкульозу до настання стійкою втрати працездатності, яка при ньому наступає лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування (в даному випадку згідно виписки з історії хвороби ЛРФПЦ) саме 3 11 квітня 2005 року згідно п. З Постанови КМУ №221. При цьому МСЕК проігнорувала рекомендації ЦЛКК профпатологічного відділу від 13.12.2004 р. "продовжити лікування у зв`язку з категорією перебігу І і виявленням МБТ+ від 09.12.2004 р. після завершення лікування (до 10 місяців безперервно по лікарняному) вирішити питання працездатності через ЛККЛРФПЦ (а не звернення головного лікаря).

2) Довідку МСЕК від 02.02.2005 №008969 по нарахуванню 65% стійкої втрати професійної працездатності по туберкульозу з 09.12.2004:

- на підставі незаконного встановлення дати зарахування 65% при настанні стійкою втрати професійної працездатності при туберкульозі лише після 10 місяців безперервного неефективного лікування (згідно п. З Постанови КМУ №221);

- відміна довідки була вимогою відділу МСЕК МОЗ України від 16.07.2007 №16.04.196 - враховуючи, що до 02.02.2005 мало місце перебування на 100% оплачуваному листку непрацездатності як інваліда ВВВ облМСЕК запропоновано спільно з Фондом розглянути питання про відміну рішення про залік відсотків і видати про це нову довідку МСЕК.

- В акті огляду №134/8 має місце запис: "виправленому зарахувати з 27.01.2005 вірити". Підпис. Кругла печатка.

- п. 31.1 запис: "65%> на профзахворювання від 09.12.2005 р. зарахувати з 27.01.2005 р. безтерміново ". Поруч - ЛВА-2 008969 (згідно якої зарахування 65% з 09.12.2005 р.)

- в особовій справі МСЕК наявний Протокол №1487 від 06.12.2007 р.: "згідно заяви ОСОБА_1 та висновків УрДержНДІ МСПІ та головного управління МСЕ МОЗ України змінено термін зарахування 65%> від профзахворювання замість з 09.12.2004 р. на з 27.01.2005р". взамін довідки ЛВА-2 008969 виписано ЛВА-2 002586. Підписи.

- в особовій справі як Фонду, так і МСЕКу Довідка №002586 - відсутня. На сьогоднішній день в усій документації без винятку функціонує відмінена самою МСЕК ще 02.02.2005 р. в Акті №134/8 Довідка №008969.

3) Довідка №002586 також від 02.02.2005 р. по зарахуванню 65% по профзахворюванню туберкульозом з 27.01.2005 р. надана тільки ОСОБА_1 в єдиному екземплярі і не застосована МСЕКом при мотивації прийняття рішення ні в одному випадку. Довідка №002586 незаконна з усіх тих же причин, що вище вказані по довідці №008969 (100% листок непрацездатності на 02.02.2005 р., до настання стійкої втрати працездатності 10 місяців).

4) Акт МСЕК від 08.06.2005 р. за подвійним номером реєстрації 428/8-771/12 за №771 використаний для зарахування "вперше" на трудове каліцтво в зв`язку з профзахворюванням з 26.02.2005 р.

- в Акті немає згадки про призначення 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р. (відповідно до Акту №1 "Про нещасний випадок", посильного, консультацій експертів, виписок), а лише 80% втрати працездатності і II група інвалідності по профзахворюванню. Як видно з подвійної реєстрації і мети огляду "переогляду" Акт практично по встановленню 80% по загальній втраті професійної працездатності.

- Призначені додаткові види допомоги лише по туберкульозу.

- Акт про призначення саме 15% по трудовому каліцтву від 30.12.2002 р. відсутній.

- Акт №428/8-774/12 незаконний через невідповідність П. 1.6 Наказу МОЗ №212:

- у разі встановлення декількох професійних захворювань чи іншого ушкодження які він отримав на одному підприємстві МСЕК визначає ступінь втрати здоров`я окремо та загальний відсоток.

- проігноровано тривалість тимчасової непрацездатності з 11.06.2004 р. - 15.12.2004 р (6 місяців), що суперечить п. З Постанови КМУ №221 щодо настання стійкої втрати працездатності по трудовому каліцтву після 4-х місяців безперервного неефективного лікування і скерування на МСЕК для визначення ступеня працездатності належне з 11.10.2004 р., а не 26.02.205 р. Проте Дата 26.02.2005 Р вступила в силу через помилкове визнання її Верховним Судом у 2007 р.

5) Довідка МСЕК №009209 від 08.06.2005 р. незаконна:

- через відсутність Акту МСЕК про призначення саме 15% відшкодувань по нещасному випадку на роботі від 30.12.2002 р., тим більше в зв`язку з профзахворюванням, яке виникло лише два роки (09.12.2004 р.) після травми.

- через визнання 15% втрати професійної працездатності по Акту МСЕК №771/12, який реально не існує.

- Щодо наявного Акту МСЕК від 08.06.2005 р., то він незаконний через одночасну реєстрацію по двох професійних пошкодженнях (428/8-771/12) що суперечить п. 1.6 Наказу МОЗ №212.

- обстеження на комісії з 26.02 по 06.04.2005 р., а прийняття рішення (Акт) і дата видачі довідки №009209 від 08.06.2005 р. згідно самої довідки.

- відміна запису виправлено в зв`язку з профзахворюванням від 02.03.2011 р. згідно Протоколу №344 зроблена не з приводу 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р., а по 65% третій групі профзахворювання (згідно запису в журналі реєстрації протоколів.

- В Акті №428/8-771/12 замість запису "15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 зарахувати з 26.02.2005 р" записано: "загальний відсоток вісімдесят, з них 65% на ТБЦ підтверджено безтерміново"

- Довідка не дійсна через відсутність Акту №771/12 виключно по вперше 15% на трудове каліцтво без зв`язку з профзахворюванням, а подвійна реєстрація наявного Акту суперечить вимогам п. 1.6 Наказу МОЗ №212.

- в Довідці №009209 відсутні прописані в Акту №428/8-771/12 додаткові види допомоги (медикаментозне і санітарно-курортне) належні по 15%.

Щодо Фонду:

1) Постанова №152 від 25.02.2005 р. по зразку Додаток №2 до Наказу Фонду №1745 "Про призначення страхової виплати потерпілому на виробництві":

- підставою застосовано висновок МСЕК від 02.02.2005 р. Довідку серії ЛВА-2 008969, яка самою комісією МСЕ згідно Протоколу №1487 від 06.12.2007 р. з 02.02.205 р. замінена і ні юридично, ні особових справах обох відповідачів неіснуючою Довідкою №002586.

2) Постанова Фонду №152/3 від 1.07.2005 р. по зразку Додатку №5 (а не №2 ) до Наказу Фонду №1745 По призначенню перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня працездатності"., а не №2 «Про призначення страхових виплат потерпілому на виробництві", в даному випадку 15% на трудове каліцтво. Незаконна через:

- неможливий перерахунок страхових виплат на 08.06.2005 р. до первинного їх призначення у випадку трудового каліцтва від 30.12.2002 р. і тим більше всупереч п. 1.6 Наказу МОЗ №212 одночасно від 30.12.2004 р. та 30.12.2002 р. на одному робочому місці)

- в п. 1 вписано Висновок МСЕК по туберкульозу від 02.02.2005 р. довідки №008969 - 65%, в п. 2 під час повторного переогляду за висновком МСЕК саме 08.06.2005 р. встановлена стійка втрата працездатності згідно "Протоколу ЛКК" 80% сукупний- профзахворювання від 30.12.2004 р. (чому не від 09.12.2004 р. згідно Протоколу ЦЛКК), виробнича травма від 30.12.2002 р. 15 %, обидва безтерміново.

- В постановчій частині п.1 відповідно до п. 1 ч. 1 ст 29 ЗУ №1105 призначено одноразову допомогу в разі встановлення іншого вищого ступеня втрати працездатності в сумі 6351.45 грн та перерахунок щомісячних виплат без права на додаткові види допомоги всупереч Акту МСЕК №428/8-771/12;

- не є протоколом по нарахуванню 15% відшкодувань, а оформленням відшкодувань одночасно по двох окремих (всупереч п 1.6 Наказу МОЗ №212).

- Незаконна, бо стійка втрата професійної працездатності по по туберкульозу, як і по нещасному випадку визначена на підставі відміненої самою МСЕК Довідкою №008969 згідно Протоколу від 03.02.2011 Рчерез застосування для розрахунків страхових нарахувань середньомісячної зарплати від 275 до 430 грн. при належній згідно постанови Фонду на лютий 2005 р день зарахування 15% 26.02.2005 р., 679 грн. Незаконна згідно довідки бухгалтерії ЛРФПЦ.

- Фонд оформив Постанову №152/3 «Про призначення перерахованої страхової виплати у разі зміни ступеня втрати працездатності" по ст. 29 ЗУ №1105 замість призначення страхових виплат по 15% по першому профпошкодженнюз 26.02.2005 р. (замість належного 11.10.2004 р.), бо профзахворювання від 09.12.2004 р. зараховане з 27.01.2007 р. замість належного 11.04.2005 р. замість належної ст. 34 абз 1 цього ж Закону.

- Крім того, мають місце незаконне нарахування одноразової допомоги "по вперше 15% на трудове каліцтво в звязку з профзахворюванням" після виплати одноразової допомоги по 65% по туберкульозу ще 25.02.2005 р.

- при 80% втрати професійної працездатності лише по одному професійному пошкодженні туберкульозом від 09.12.2004 р. одноразова допомога не може перевищувати в даному випадку на 2005 р 10640 грн.

- Висновок МСЕК №1108 ВІД 08.06.2005 Р. "Про встановлення 80% втрати професійної працездатності" ще й серії ЛВА-2 №009209 (Довідка МСЕК) не існує.

- Від 08.06.2005 р. згідно Акту №771/12 (?!) без 428/8 є довідка МСЕК №0092/009 від 26.02.2005 р. -06.04.2005 р. (?!) "вперше 15% на трудове каліцтво від 30.12.2002 р. безтерміново" "в зв`язку з профзахворюванням" викреслено 02.03.2011 р. за Протоколом МСЕК №344/11 (але запис по третій групі туберкульозу з втратою 65% без згадки про трудове каліцтво (?!).

Щодо судів всіх інстанцій від Окружного адміністративного до Великої Палати Верховного суду України:

в позовах 2017-2019 РР. , незважаючи на відсутність в переліку п. 2 4.5 ст 328 КАС України рішень, які не підлягають касаційному провадженню, немає рішень по страхових відшкодуваннях по виробничих пошкодженнях здоров`я тим більше з 80% втрати працездатності та більше 40000,00 грн. недоплат по одноразовій допомозі по двох окремих професійних пошкодженнях без врахування недоплат по загальних 80% з 09.12.2004 р. по даний час (15 років!!!), тим більше, що згідно п. 2 ч. 3 ст 382 ЦПК України виняток становлять судові рішення у малозначних справах, зокрема, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної застосовної практики в питаннях відшкодувань по професійних пошкодженнях здоров`я і навіть спричинення смерті десяткам тисяч потерпілим на виробництві',

б) справа становить значний суспільний інтерес;

в) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Верховний суд взяв до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (чи його відмову) у справі не подається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність касаційного оскарження.

ІІ Встановлення наявності чи відсутності компетентності (повноважень суб`єкту та владних повноважень):

1) Якщо виходити з поняття розуміння компетенції як наявності у особи якісного рівня знань і уміння їх застосовувати на практиці, то всі вище перераховані документальні матеріали після ознайомлення з методикою застосування відповідачами класичних корупційних схем (додаються) скоріше свідчать про свідому фальсифікацію в корисливих цілях, ніж інтелектуальну невідповідність обох займаним посадам.

2)Важче зрозуміти недалекоглядність суддів всіх рівнів, включно з Верховним судом при поєднанні ними вищої професійної підготовленості та практичної бездіяльності чи пасивності щодо оцінок доказових матеріалів в ході судового розслідування - це "турбота" про державу, але без здорового, працездатного народу чи саме задоволення чиновників, від яких самі залежать. за 15 років 3-етапних повторних судових проваджень (2005- 2007, 2009-2011, 2017-2019 рр.) встановлено лише малозначимість позову при десятках тисяч потерпілих, скалічених саме на виробництві і ні одного слова по суті звинувачення.

ІІІ. Прийняття судом рішень, зазначених в п.. І, II цієї частини та стягнення з відповідачів - суб`єктів владних повноважень коштів на відшкодування шкоди заподіяної їх протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю:

1. рішення про встановлення факту виробничого пошкодження здоров`я в в засіданні суду з цього питання:

1) На підставі Акту №1 про нещасний випадок від 03.01.2003 р., Протоколу ЛКК профпатологічного відділу ЛОКЛ №76-7/1112 і відповідно визначених МСЕК 15% і 65% стійкої втрати працездатності по них (в довідках №008969, №002586, №009209) відповідно до Додатків Наказу самого Фонду №1745 "Щодо призначення страхових відшкодувань" і ст. 40 п. 1,2 ЗУ№1105:

- про визнання факту двох окремих професійних пошкоджень на одному робочому місці - нещасного випадку без зв`язку з туберкульозом) від 30.12.2002 р. з втратою 15% втрати стійкої працездатності від 26.02.2005 р. згідно рішення Верховного суду України 2007 р. професійного захворювання туберкульозом від 09.12.2004 р. з 65% втрати стійкої працездатності з зарахуванням від 11.04.2005 р. відповідно до вимог Постанови КМУ №221 та ст.ст 21, 40 ЗУ №1105 і перебування на листку непрацездатності лише 6,5 місяців (з 11.06.2004 по 02.02.2005 р.) замість 10 місяців належних.

2) Визнати незаконним сфабрикований МСЕК і Фондом єдиний гібридний страхових випадок професійного захворювання туберкульозом від 30.12.2004 р. з 80% сукупної втрати професійної працездатності як і його реєстрацію.

2. Рішення по встановленню розміру страхових виплат в засіданні суду з цього питання:

- відшкодувати втрати по 100% оплаті професійного листка непрацездатності по туберкульозу з 02.02.2005 р. по 11.04.2005 р.

1) На підставі ст. 34 абз. 2 п. 2 ЗУ №1105 перерахувати належні одноразові допомоги по двох окремих профпошкодженнях на одному робочому місці:

- по нещасному випадку від 30.12.2002 р. як першому профпошкодженню з зарахуванням 15% саме з 26.02.2005 р. - 15 середньомісячних зарплат на лютий місць 2005 р. з врахуванням п. 17 ст. 34 ЗУ №1105 (не більше 10640 грн. в даному випадку);

- по профзахворюванню туберкульозом, як другому профпошкодженю, від 09.12.2004 р. з зарахуванням 65% саме з 11.04.2005 р. - 65 середньомісячних зарплат на квітень місць 2005 р. з врахуванням п. 17 ст. 34 ЗУ №1105 (без обмежень);

- по щомісячних страхових виплатах по 15% з 26.02.2005 р. - по середньомісячній зарплаті на лютий 2005 р. (по 679 грн. середньомісячної зарплати згідно даних Протоколу №1307/90152/90152/57 Фонду на грудень 2004 р.), а по загальному 80% - з середньомісячної зарплати згідно п. 17 ст. 34 на квітень 2005 р.

- на день виплати заборгованості суму про індексувати. Заборгована сума недоплат не підлягає оподаткуванню відповідно до ст. 13 ЗУ про соціальний захист інвалідів ВВВ.

3. Зобов`язати МСЕК відповідно до п. 21 Постанови КМУ №221 призначити додаткові види допомоги по нещасному випадку (визнані нею в її Акті №428/8-771/12 і довідці №009209, виданій на підставі реєстрації за №771, а не 428/8), і зробити відповідний запис в довідці №009209.

Забезпечити належну медичну експертизу відповідності документації МСЕКУ і ФОНДУ діючим нормам медичних законодавчих актів (Наказ МОЗ №212, Постанова КМУ №221, Наказ Фонду №1745 та статтям ЗУ №1105) на 2005 р. в межах вказаних позивачем в позовній заяві їх порушень.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Суддя встановив, що позовна заява не відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 171 КАС України, після одержання позовної заяви суддя, серед іншого, з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Суддя зазначає, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

Тобто, внаслідок пропущення строків звернення до адміністративного суду для позивача настають негативні юридичні наслідки.

Зі змісту позовної заяви суддею з`ясовано що позивач оскаржує акти, довідки, постанови датовані 2005 роком. В свою чергу до суду з цим позовом позивач звернулася 17.01.2020 року.

Суддя звертає увагу позивача, що за приписами частин першої-другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Таким чином, правовий припис «в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом» означає, що позов має подаватись лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

Частинною другою статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Дана норма означає, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Додатково суд звертає увагу при вирішенні процесуального питання щодо дотримання строків звернення до суду і на практику Європейського суду з прав людини. У справах «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», суд дійшов висновку, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 28.03.2006 у справі «Мельник проти України» (Заява №23436/03) погодився з тим, що правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. А також указав, що зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

Позивач не наводить жодних обставин та не подає жодних доказів у підтвердження поважності причин пропуску встановленого строку звернення до суду. Водночас, матеріали справи не містять заяви про поновлення пропущеного строку.

Так, згідно з вимогами частини шостої статті 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до частини першої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду зокрема, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Частиною 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху з наданням десятиденного строку для звернення із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду з даним позовом з доданням доказів у підтвердження поважності причин його пропуску.

Керуючись статтею 123 КАС України, суддя,-

у х в а л и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Фонду соціального страхування України Управління виконавчої дирекції Фонду у Львівській області Львівське відділення, Львівського обласного центру МСЕ про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

встановити позивачу строк для звернення до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважності причин його пропуску, тривалістю 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Грень Н.М.