Справа № 705/1307/18
Суддя: Гудзенко В. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №705/1307/18
2-а/705/35/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі головуючої судді Гудзенко В.Л.

при секретарі Музичук Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умань справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 4 Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кішканьова Сергія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому вказав, що він 14.03.2018 о 12.20 год. по вулиці Залізничній в смт. Ямпіль керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , та був зупинений інспектором СРПП № 4 Білогірського відділення поліції Красилівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області Кішканьовим С.О., який пояснив, що водій порушив правила проїзду залізничного переїзду, оскільки не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено». Позивач вказує, що він намагався пояснити інспектору, що не порушував Правил дорожнього руху, адже перед дорожнім знаком здійснив зупинку автомобіля, що також зазначив у своїх письмових поясненнях. Він намагався пояснити, що працівники поліції знаходилися на значній відстані від його автомобіля, тому могли і не помітити, що він здійснював зупинку перед дорожнім знаком, проте, не приймаючи до уваги надані пояснення, інспектор виніс постанову про накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, яке було зафіксоване не в автоматичному режимі. Позивач вважає, що постанова винесена інспектором є безпідставною та незаконною, оскільки при її винесені не були прийняті до уваги його пояснення, вказане правопорушення не було зафіксовано в автоматичному режимі, він у свою чергу дотримався ПДР та здійснив необхідну зупинку перед проїздом залізничного переїзду, тому вважає, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. щодо вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 123 КУпАП, повинна бути скасована.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача адвокат Алексєєнко М.Г. в судове засідання не з?явився, надавши до суду заяву, в якій підтримав позов ОСОБА_1 , наполягав на його задоволенні, просив справу розглядати у його відсутність та відсутність позивача, але при цьому просив врахувати долучені ним до заяви письмові пояснення.

Відповідач в судове засідання не з?явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини його неявки суду не відомі. Відзив, або письмові пояснення на адміністративний позов не подав.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі від 14.03.2018 року серії БР № 635882, ОСОБА_1 14.03.2018 о 12.20 год. по вулиці Залізничній в смт. Ямпіль керував автомобілем «Suzuki Grand Vitara», д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила проїзду залізничного переїзду, не виконав вимоги дорожнього знаку 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП.

Статею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити (ст.ст. 10, 11 КУпАП).

Частиною 1 статті 123 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил руху через залізничний переїзд, крім порушень, передбачених частинами другою і третьою цієї статті.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що жодних належних та допустимих доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, відповідачем в підтвердження існування підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАПне надано.

Належних доказів правомірності свого рішення відповідач про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 123 КУпАП під час розгляду справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не надав.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, як зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Суд вважає, що встановлені судом обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, оскільки обов`язок доказування в даних справах покладається на відповідача, суд вважає, що саме відповідачем інспектором не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова прийнята не у спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Таким чином, виходячи з вище наведених фактів, враховуючи матеріали справи, суд дійшов до висновку, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 123 КУпАП повинна бути скасована.

В порядку ст. 139 КАС України, судові витрати віднести за рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Постанову серії БР № 635882 від 14.03.2018 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 123 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. скасувати.

Провадження по адміністративній справі закрити, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати віднести за рахунок держави.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення в повному обсязі до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Уманський міськрайонний суд Черкаської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Валентина Леонідівна Гудзенко