Справа № 520/12804/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

20.01.2020р. справа №520/12804/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін справу за позовом

Головного управління ДПС у Харківській області
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 4302697,79 грн. податкового боргу, -
встановив:

Матеріали позову одержані судом 27.11.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 28.11.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 02.01.2020 р.

Суб`єкт владних повноважень, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області (далі за текстом - заявник, контролюючий орган, владний суб`єкт, Головне управління, ГУ) у порядку адміністративного судочинства заявив вимогу про стягнення з ФОП ОСОБА_1 4.302.697,79 грн. податкового боргу.

Підставами позову є доводи про те, що платник податків у добровільному порядку не виконав податкового обов`язку за визначеними контролюючим органом зобов`язаннями, котрі пройшли процедуру узгодження. Вказане спричинило утворення спірної суми заборгованості. Вжиті контролюючим органом заходи, зокрема, направлення податкової вимоги та застосування податкової застави не призвели до погашення податкового боргу.

Відповідач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі за текстом - платник), була належним чином сповіщена про існування судової справи, але власної письмової позиції по суті спору не висловила.

З огляду на те, що завдання та мета адміністративного судочинства (захист прав та охоронюваних законом інтересів приватної особи (тобто невладного суб`єкта) є незмінними у межах будь-якої судової справи, і зважаючи, що сукупність приєднаних до справи документів повно та всебічно висвітлює обставини спірних правовідносин, а рішення контролюючого органу попередньо пройшли процедуру судового оскарження із прийняттям остаточного судового рішення, то спір по стягнення коштів за податковим боргом може бути вирішений на підставі наявних доказів.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Структура заявленої контролюючим органом вимоги складається із платежів: 1) за податковим повідомленням - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 16.02.2017р. № про нарахування 510,00грн. штрафу; 2) за податковим повідомленням - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 16.02.2017р. № про визначення грошового зобов`язання з військового збору у загальному розмірі 67.777.89грн. (основний платіж - 54.222,31грн. (до стягнення заявлено лише частину цієї суми у 51.834,37грн.); штраф - 13.555,58грн.), 3) за податковим повідомленням - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 16.02.2017р. № про визначення грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у загальному розмірі 2.050.917,97грн. (основний платіж - 1.367.278,64грн. (до стягнення заявлено лише частину цієї суми у 1.358.585,97грн.; штраф - 683.639,33грн.); 4) за податковим повідомленням - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 16.02.2017р. № про визначення грошового зобов`язання з податку на додану вартість у загальному розмірі 2.194.573,50грн. (основний платіж - 1.463.049,00грн. (до стягнення заявлено лише частину цієї суми у 1.463.048,00грн.); штраф - 731.524,50грн.).

Відповідність закону перелічених рішень контролюючого органу підтверджена рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2017р. по справі №820/4725/17, постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018р. по справі №820/4725/17, постановою Верховного Суду від 27.07.2018р. по справі №820/4725/17, постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 13.06.2019р. по справі №820/4725/17.

10.07.2019 р. контролюючим органом була сформована і направлена на належну податкову адресу боржника податкова вимога №139738-58 про стягнення 6.863.723,24 грн. (додатково до перелічених вище платежів нарахована і пеня у сумі 2.561.025,44 грн., котра не заявлена до стягнення у межах цієї справи).

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення 07.08.2019 р. названа податкова вимога вважається одержаною платником податків у розумінні ст.ст. 42 і 45 Податкового кодексу України.

Згадана податкова вимога вважається одержаною платником за правилами ст.ст. 42, 58 та 59 Податкового кодексу України, до суду або адміністративного органу вищого рівня не оскаржувалась, залишилась невиконаною.

Стверджуючи про наявність підстав для стягнення податкового боргу у примусовому порядку, владний суб`єкт ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

З 01.01.2011 р. таким законом є Податковий кодекс України, п.57.3 ст.57 якого передбачений строк оплати податкових зобов`язань за рішенням контролюючого органу, а саме: у 10 календарних днів від дня отримання податкового повідомлення-рішення, а у випадку оскарження - у 10 календарних днів за днем узгодження, яким є або день закінчення процедури адміністративного оскарження (п.56.17 ст.56 Податкового кодексу України), або день набрання законної сили судовим рішенням у справі про скасування рішення контролюючого органу (п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України).

У такі ж строки відповідно до ст.113 Податкового кодексу України підлягають оплаті і рішення контролюючого органу про застосування штрафів.

Згідно з п.56.18 ст.56 Податкового кодексу України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню.

Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Отже, у спірних правовідносинах днем узгодження грошових зобов`язань за переліченими вище податковими повідомленнями-рішеннями є 13.06.2019 р. як календарна дата ухвалення постанови Другого апеляційного адміністративного суду по справі №820/4725/17, якою визнана відповідність закону тих рішень контролюючого органу, заборгованість по оплаті яких заявлена до стягнення у межах цього спору.

Протягом 10 календарних днів від цієї дати боржник повинен був провести платежі на виконання грошових зобов`язань за рішеннями контролюючого органу.

Згадані строки у спірних правовідносинах сплинули.

Між тим, матеріали справи не містять об`єктивних даних про припинення податкового обов`язку відповідача унаслідок самостійного і добровільного перерахування коштів до бюджету, а також з інших підстав, зокрема, за ст.ст.37, 38, 56, 101, 102 Податкового кодексу України.

Заявлена контролюючим органом до стягнення заборгованість відповідає визначенню податкового боргу згідно з п.14.1.175 ст.14 Податкового кодексу України.

Наявність спірної суми заборгованості підтверджена приєднаною до справи роздруківкою картки особового рахунку платника податків, котра за правилами ст.72-76 КАС України у даному конкретному випадку є належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом стану розрахунків з приводу виконання особою податкового обов`язку.

За приписами п. 95.2 ст.95 Податкового кодексу України контролюючий орган набуває повноваження на звернення до суду з вимогою про стягнення коштів за податковим боргом після збігу строку в 60 календарних днів від дати направлення чи вручення податкової вимоги платнику податків - боржникові.

У спірних правовідносинах податкова вимога була направлена платнику - 12.07.2019 р., вважається врученою за правилами абз.6 п.42.4 ст.42, п.58.3 ст.58, п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, з цієї дати податковий борг існував безперервно, а відтак, реалізація повноваження контролю за своєчасністю розрахунків у спосіб заявлення вимоги про стягнення здійснена владним суб`єктом у даному випадку обґрунтовано.

Спору з приводу застосування п.87.9 ст.87 Податкового кодексу України між учасниками справи не існує.

Запроваджений ст. 102 Податкового кодексу України присікальний строк давності у спірних правовідносинах не сплинув.

Передбачена п. 87.11 ст.87 Податкового кодексу України черговість реалізації управлінської функції контролю за своєчасністю розрахунків Головним управлінням дотримана.

До предмету доказування у спорі про стягнення заборгованості за публічним обов`язком із проведення платежу на користь бюджету з огляду на приписи ч. 2 ст. 73 КАС України входять обставини: 1) реального існування зобов`язаної особи як суб`єкта права, 2) підстав виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 3) обізнаності зобов`язаної особи з фактом виникнення публічного обов`язку по здійсненню платежу, 4) виконання публічного обов`язку у добровільному порядку, 5) дотримання владним суб`єктом визначеної законом процедури примусового виконання публічного обов`язку, 6) існування заборгованості з виконання публічного обов`язку, 7) заявлення владним суб`єктом вимоги про стягнення в межах визначеного законом строку, 8) поширення на боржника процедур банкрутства або знаходження боржника у процедурі ліквідації; 9) відповідність заявленої суб`єктом владних повноважень вимоги визначеній законом процесуальній формі реалізації управлінської функції.

Приєднаними до справи доказами підтверджено обставини існування боржника та боргу, дотримання владним суб`єктом процедури примусового виконання публічного обов`язку, відсутності підстав припинення невиконаного обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд доходить до переконання, що заявлена владним суб`єктом вимога не порушує прав та інтересів відповідача, а відтак, підлягає до задоволення.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження - АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. - НОМЕР_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) 4 302 697 (чотири мільйони триста дві тисячі шістсот дев`яності сім) грн. 79 коп. податкового боргу.

Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.