Справа № 592/16263/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 р. м. ХарківСправа № 592/16263/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2019, головуючий суддя І інстанції: Фоменко І.М. (повний текст складено 19.12.19) по справі № 592/16263/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради

про скасування постанови про адмністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з вимогами про скасування постанови про адміністративне правопорушення № 47 від 16.09.2019, винесеної тимчасово виконуючим обов`язки начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Скоромним В.В. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 5100 грн.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2019 відмовлено у задоволенні позову.

Не погодившись з таким судовим рішенням, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2019 та прийняти нове судове рішення про задоволення позову у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на підставі акту за результатами позапланової перевірки № 99/1 від 30.08.2019 та адміністративного протоколу №99/1 від 30.08.2019, т.в.о. начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради (далі - УДАБК СМР) Скоромним В.В. було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №47 від 16.09.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 14 ст. 96 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн. Позивач вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки ним для проведення технічного нагляду за реконструкцією об`єкта з ФОП ОСОБА_2 було укладено договір №19-35 від 15.06.2019, на підставі якого 01.08.2019 подав до Управління ДАБК СМР повідомлення про початок проведення будівельних робіт. Такий договір є дійсний, оскільки не був розірваний чи визнаний у судовому порядку недійсним, а тому висновки службових осіб УДАБК СМР є упередженими та не відповідають дійсності.

Відповідачем до суду надано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В ході судового розгляду встановлено, що т.в.о. начальника УДАБК СМР Скоромним В.В. на підставі акту за результатами позапланової перевірки №99/1 від 30.08.2019 та адміністративного протоколу №99/1 від 30.08.2019, було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення №47 від 16.09.2019, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 14 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 5100 грн., а саме за порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, зокрема, не повідомлення Управління ДАБК СМР про зміну особи, яка є відповідальною за технічних нагляд за виконанням будівельних робіт (а.с.5-8).

Позивач, не погодившись з таким рішенням відповідача, звернувся за захистом своїх прав до суду з позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем, у встановлений законом строк не було повідомлено Управління державного архітектурно-будівельного контролю про зміну відповідальної особи за проведення технічного нагляду на об`єкті «Реконструкція входу в нежитлове приміщення; АДРЕСА_1». За висновком суду будь-яких належних доводів на спростування встановлених обставин позивачем надано не було, порушення процедури притягнення особи до відповідальності не було встановлено, а тому оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята правомірно.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами першою та другою статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з частиною першою статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (стаття 245 КУпАП).

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 254 КУпАП визначено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За приписами частини першої статті 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Аналіз наведених вище правових положень дає можливість дійти висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 14 статті 96 КУпАП розпочинається зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення, і їй вручається копія такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. В процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами, передбаченими статтею 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема, передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії протоколу про адміністративне правопорушення від 30.08.2019, зміст останнього щодо присутності позивача при його складенні є суперечливим. Так, у тексті протоколу зазначено, що такий був складений у присутності ОСОБА_1 , разом з цим зазначено «не з`явився», також у графах про підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та про отримання другого примірника протоколу відсутній підпис ОСОБА_1 Нижче вказаних граф зазначено, що ОСОБА_1 не з`явився для підписання протоколу, що може трактуватись як відмова від підпису та отримання протоколу.

Відсутність позивача при складенні протоколу підтверджується також наявними в матеріалах справи описом вкладення рекомендованого (експрес) листа про направлення акта, протоколу та припису на адресу ОСОБА_1 (а.с. 70).

Ствердження відповідача про належне та завчасне повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, з огляду на направлення поштою протоколу від 30.08.2019 (а.с. 69), спростовується наявною інформацією на офіційному сайті Укрпошти, згідно якої поштове відправлення, трек номер 099, було вручене позивачу лише 18.09.2019 о 09:36:00.

Отже, враховуючи дату розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 (16.09.2019) та дату отримання позивачем протоколу про адміністративне правопорушення (18.09.2019), в якому зазначена дата, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, свідчить про не належне повідомлення позивача щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення.

При цьому враховується складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності позивача, що відповідачем не заперечується. Матеріали справи не містять інших належних та допустимих доказів завчасного повідомлення позивача про дату, час та місце розгляду справи, що свідчить про позбавлення можливості реалізувати надані особі права, передбачені статтею 268 КУпАП. Такі порушення встановленої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності як позбавлення особи права на участь у процесі прийняття рішення (п. 9 ч. 2 ст. 2 КАС України) є беззаперечною підставою для скасування оскарженої постанови.

Відповідні правові висновки були неодноразово висловлені Верховним Судом, зокрема, у постановах від 17.10.2018 у справі № 405/7568/16-а та від 31.01.2019 у справі № 760/10803/15-а.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на норми Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (надалі - Порядок №553).

Однією з гарантій дотримання чинного законодавства під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є дотримання прав суб`єктів містобудування, закріплених у п. 13 Порядку. Зокрема, у пп. 3-5 п. 13 Порядку встановлено, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право: бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю; за результатами перевірки отримувати та ознайомлюватись з актом перевірки, складеним органом державного архітектурно-будівельного контролю; подавати в письмовій формі свої пояснення, зауваження або заперечення до акта перевірки, складеного органом державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Окрім того, у п. 21 Порядку також зазначено, що якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.

З наявного в матеріалах справи акта перевірки від 30.08.2019 №99, складеного за результатами позапланової перевірки дотримання вимог містобудівного законодавства щодо дотримання суб`єктом містобудування ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, колегія суддів вбачає відсутність підпису ОСОБА_1 , хоча останній зазначений серед осіб, що брали участь у проведенні заходу державного нагляду (контрою).

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відбувався не лише без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, але й за відсутності її пояснень з приводу складеного протоколу.

В той же час, заслуговують на увагу доводи заявника апеляційної скарги про відповідність поданого 01.08.2019 позивачем повідомлення про початок будівельних робіт умовам укладеного з ФОП ОСОБА_2 договору з проведення технічного нагляду за реконструкцією об`єкта №19-35 від 15.06.2019.

Згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання зазначеного обов`язку відповідачем не надано належних та переконливих доказів того, що дія укладеного позивачем договору з ФОП ОСОБА_2 з проведення технічного нагляду за реконструкцією об`єкта №19-35 від 15.06.2019 була припинена. Посилання відповідача на поданий позивачем наказ ФОП ОСОБА_5 № 43 від 02.08.2019 про здійснення ним технічного нагляду на такому ж об`єкті будівництва не свідчить про розірвання договору з ФОП ОСОБА_2 .. При цьому враховуються пояснення самого ОСОБА_2 , подані начальнику УДАБК СМР на запит № 99 від 22.08.2019 (а.с. 33), в яких зазначається лише про невиконання умов укладеного договору, а не про припинення його дії внаслідок певних обставин.

Колегія суддів зазначає, що підстави для розірвання договору визначені у п. 4 укладеного позивачем договору з ФОП ОСОБА_2 з проведення технічного нагляду за реконструкцією об`єкта №19-35 від 15.06.2019 (а.с. 9 - 10), за умовами якого договір вважається розірваним з дати укладення відповідної угоди або з дати отримання стороною письмового повідомлення від іншої сторони про відмову від договору, якщо інша дата не вказана в цьому повідомленні. Проте, доказів розірвання зазначеного договору за такими умовами відповідач ні до суду першої інстанції, ні до суду апеляційної інстанції не надав.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позапланову перевірку було проведено з суттєвими порушеннями основних засад архітектурно-будівельного контролю, що в сукупності з порушенням процедури (порядку) притягнення позивача до адміністративної відповідальності, мало вплив на правомірність оспорюваної постанови.

За наведених вище обставини, колегія суддів, вважає, що рішення суду першої інстанції не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а тому у апеляційного суду наявні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші, зазначені скаржником в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при ухваленні рішення неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а також неправильно застосовано норми права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити повністю, скасувавши рішення суду першої інстанції та прийнявши нове судове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19.12.2019 у справі № 592/16263/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради про скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Скасувати постанову про адміністративне правопорушення № 47 від 16.09.2019 тимчасово виконуючого обов`язки начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Сумської міської ради Скоромного Валерія Валерійовича про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 14 статті 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 21.01.2020.