Справа № 560/338/20
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/338/20
УХВАЛА

20 січня 2020 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Матущак В.В., розглянувши позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ПФУ в Хмельницькій області звернулося до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), в якому просить скасувати постанову від 26.12.2019 ВП № 60612574 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Згідно частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суддя дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір".

Згідно статті 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені статтею 4 Закону України "Про судовий збір", станом на момент звернення до адміністративного суду.

Зокрема, за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано суб`єктом владних повноважень, юридичною особою встановлено судовий збір - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" установлено з 1 січня 2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2102 гривні.

Позивач звернувся до суду з позовом майнового характеру, ставка судового збору за який становить 2102,00 грн.

Оглядом позовної заяви та доданих до нього матеріалів, суддя встановив, що до позовної заяви не додано документ про сплату судового збору.

Отже, позивач, звертаючись до суду з таким позовом, повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2102,00 грн., однак доказів сплати судового збору не надав.

Окрім того, у позовній заяві позивач просить звільнити його від сплати судового збору, посилаючись на рішення Верховного Суду від 18.01.2018 по справі №565/256/15-ц, яким зроблено висновок, що перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині 2 статті 3 ЗУ "Про судовий збір" №3674-VI, і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів ДВС. Водночас у частині 2 статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте суддя вважає за необхідне зазначити, що позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення штрафу, а не з скаргою на рішення, дії чи бездіяльність органів ДВС. Крім того, вказаний висновок застосовується у правовідносинах щодо сплати судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг на ухвали місцевого суду, винесені за результатами розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно частин 1, 2 статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

У розумінні приписів статті 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають пільги та звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Судом встановлено, що позивач не відноситься до жодної з пільгових категорій, та повинен сплачувати судовий збір за подачу позовної заяви до суду.

Обмежене фінансування суб`єкта владних повноважень не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Крім зазначеного, невмотивоване звільнення від оплати повністю або частково, відстрочення або розстрочення сплати судових витрат утворить дискримінаційне становище по відношенню до інших суб`єктів звернення за судовим захистом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 справа Креуз проти Польщі, право на суд не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Особа, яка утримується за рахунок Державного бюджету України, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів, якими можна було б забезпечити сплату судового збору.

Таким чином, обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з Державного бюджету України та відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень, не є такими, що не залежать від волі особи, та дають право на звільнення від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, з метою дисциплінування суб`єктів владних повноважень у відносинах із судами та унеможливлення зловживання ними своїми процесуальними правами, а також враховуючи наявність зобов`язань державних органів, зокрема, сплати судового збору, підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору відсутні, а тому клопотання позивача необхідно залишити без задоволення.

Разом з тим, відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Згідно з частиною 3 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.

Всупереч наведеного, позивач зазначає відповідачем Управління забезпечення примусового виконання рішень у Хмельницькій області Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Хмельницький), проте, оскаржувана постанова винесена державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, що не відповідає відомостям, зазначених в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та вимогам частини 3 статті 287 КАС України.

Вищенаведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам встановленим статтями 160, 161 КАС України, а тому згідно з частиною 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України вона підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків шляхом:

- подання доказів сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн. за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду;

- визначення належного відповідача у справі з врахуванням вимог частини 3 статті 287 КАС України та відповідно до пункту 2 частини 5 статті 160 КАС України зазначити повне найменування відповідача та вказати ідентифікаційний код юридичної особи згідно Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Керуючись статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 5 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддяВ.В. Матущак