Справа № 120/4267/19-а
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

22 січня 2020 р. Справа № 120/4267/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просить:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови у перерахунку пенсії починаючи з 17.11.2008 року державної пенсії з врахуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та Постанови Кабінету Міністрів України № 1293 від 27.12.2005 року "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 17.11.2008 року по 01.01.2012 року перерахувати, призначити та виплатити державну пенсію відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році І категорії, особи з інвалідністю 2 групи, яку збільшити на 12% згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та збільшити державну пенсію в 3,5 рази відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №1293 від 27.12.2005 року "Про збільшення розмірів пенсії деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, категорія І. Також, він є інвалідом 2-ї групи по захворюваннях, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Наголошує, що постановою Вінницького районного суду м. Вінниці від 02.06.2010 року у справі № 2-а-80/2010 зобов`язано головне управління здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії позивача відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Окремо зазначив, що пенсійний орган на виконання постанови суду виплатило кошти, як суму боргу по недоплаченій пенсії за період листопада 2008 року по грудень 2010 року. Також зазначив, що відповідачем протиправно не враховано норми Конституції України та в добровільному порядку не було здійснено перерахунок пенсії з врахуванням зазначеного рішення суду, а також не враховані Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року та № 1293 від 27.12.2005 року.

На думку позивача, розмір отриманої пенсії значно нижчий, ніж розміри пенсії встановлені вказаними постановами, чим фактично було звужено його право на отримання розмірів пенсії у значно більшому розмірі.

Відповідачем надано відзив на адміністративний позов, згідно якого заперечує проти задоволення позовних вимог. Окремо зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом. Також вказує на те, що пенсійним органом виконано у відповідності до Порядку погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 03.09.2014 року № 440. Тому за період з 17.11.2008 року по 13.12.2010 року нараховано та виплачено з урахуванням виплачених сум 58212,71 грн. А наслідком виконання судового рішення було особисте звернення позивача до Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області. Також відповідачем зазначено про те, що липень 2011 року є датою припинення прав на виплату пенсії згідно судового рішення. Саме з цієї дати дії всіх суб`єктів владних повноважень перевіряються на відповідність вимогам ЗУ "Про державний бюджет України на 2011 рік" та Постанови Кабінету Міністрів від 06.07.11 року № 745. У зв`язку із чим з 01.11.2011 року розмір пенсії приведено у відповідність до діючого законодавства України.

Щодо доводів відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, у зв`язку і пропуском позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Матеріали справи свідчать, що позивач неодноразово звертався до органів пенсійного фонду із заявами про перерахунок пенсії у відповідності до ст. 54 ЗУ "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи", а також про виконання постанови Вінницького районного суду м. Вінниці від 02.06.2010 року у справі № 2-а-80/2010 року.

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч. 1 ст. 6 КАС України).

Враховуючи викладене, а також з метою з`ясування обставин справи щодо порушення прав та інтересів позивача, суд дійшов висновку про необґрунтованість доводів відповідача щодо строків звернення до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС 1-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 14.08.2019 року.

Позивач також, є інвалідом 2-ї групи по захворюваннях, пов`язаних з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що підтверджується довідкою МСЕК серії 2-18 АВ №066929, зі степенем втрати професійної працездатності 70%.

Перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області з квітня 1998 року відповідно до ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

У 2010 році позивачем було подано позов до Вінницького районного суду м. Вінниці щодо проведення перерахунку пенсії по інвалідності відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року у справі № 2-а-80/2010 зобов`язано головне управління здійснити перерахунок державної та додаткової пенсії позивача відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи".

За період з 17.11.2008 року по 14.12.2010 року пенсійним органом виплачено ОСОБА_1 пенсію у розмірах встановлених рішенням суду. Та з 29.11.2017 року виплачено кошти в сумі 58212,71 грн., як суму боргу по недоплаченій пенсії за вказаний період. Про що головним управлінням від 11.11.2014 року надіслано довідку до управління юстиції про здійснення нарахування та виконання рішення суду.

18.11.2019 року позивач звернувся із заявою до пенсійного органу в якій просив здійснити перерахунок пенсії починаючи з 17.11.2008 року по 23.11.2011 року врахувавши при цьому рішення суду по справі № 2-а-80/2010 та Постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року та № 1293 від 27.12.2005 року.

11.12.2019 року на зазначену заяву відповідачем надано лист-відмову у здійсненні перерахунку мотивовану тим, що рішенням суду не було зобов`язано головне управління здійснювати перерахунок вказаної пенсії. А також повідомлено про те, що Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 1210, якою визначено порядок здійснення перерахунку пенсій, відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". При цьому зазначено, що Постанови № 894 та № 1293 втратили чинність.

Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Згідно ст. 46 ч. 1 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно-забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно ст. 50 Закону особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно із ч. 3 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Частинами 1, 2 ст. 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено, що конкретні розміри всіх доплат, пенсій і компенсацій підвищуються Кабінетом Міністрів України відповідно до зміни індексу вартості життя і зростання мінімальної заробітної плати.

Крім індексації пенсії, яка здійснюється відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення, у разі, якщо величина середньої заробітної плати в Україні за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, за минулий рік зросла, то з 1 березня поточного року розмір пенсії підвищується в порядку, встановленому частиною другою статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За приписами ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Отже, встановлення розміру пенсії особам постраждалим внаслідок ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС здійснюється Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду.

Матеріали справи свідчать, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 02.06.2010 року у справі № 2-а-80/2010 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області провести ОСОБА_1 перерахунок основної пенсії виходячи з розміру восьми мінімальних пенсій за віком відповідно до ст. 54 Закону України "Про статус і соціальних захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" починаючи з 17.11.2008 року щомісячно, а також відповідно до ст. 50 зазначеного закону здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю з листопада 2008 року щомісячно у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком.

Тобто, суд зобов`язав орган пенсійного фонду здійснити перерахунок пенсії в межах актів Кабінету Міністрів України, які були чинними на момент прийняття вказаного рішення судом.

Згідно наданих матеріалів на виконання постанови суду у справі № 2-а-80/2010, органом пенсійного фонду здійснено перерахунок пенсії позивача, що підтверджується довідками про здійснення нарахування та виконання рішення суду № 2594/06-36/02 від 11.11.2014 року та від14.06.2017 року № 859/09-33/03 щодо виконання судових рішень, що також не заперечується позивачем.

Однак, станом на дату звернення позивача із даним позовом та розгляду справи по суті постанови Кабінету Міністрів України № 894 від 13.07.2004 року "Про підвищення розмірів пенсій, призначених відповідно до ч. 4 ст. 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та № 1293 від 27.12.2005 року "Про збільшення розмірів пенсій деяким категоріям громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" втратили свою чинність згідно постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210.

Вказаною постановою передбачено інший порядок нарахування пенсії учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Отже, станом на даний час Кабінетом Міністрів України встановлено новий порядок нарахування та виплати пенсії учасникам ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, яким керуються у своїй діяльності органи пенсійного фонду. Відтак, здійснювати перерахунок та виплату пенсії позивачу на підставі актів Кабінету Міністрів України, які втратили чинність, відповідач не має законних підстав.

Також, при вирішені цього спору, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, в рішенні Європейський суд з прав людини у справі "Валентина Ніканорівна Великода проти України" (заява № 43331/12) вказав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (див. рішення у справах "Аррас та інші проти Італії" (Arras and Others v. Italy), заява № 17972/07, п. 42, від 14 лютого 2012 року, та "Сухобоков проти Росії" (Sukhobokov v. Russia), заява № 75470/01, п. 26, від 13 квітня 2006 року). У цій справі національні суди дійшли висновку, що сума пенсійних виплат була зменшена після внесення змін до відповідних законодавчих актів. Щодо частин скарг заявниці стосовно невиконання рішення суду від 19 січня 2010 року після внесення у 2011 році змін до законодавства, Суд констатує, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці. Протягом зазначеного періоду заявниця отримувала пенсію згідно з рішенням суду від 19 січня 2010 року, і таким чином для скарги немає підстав.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що у задоволенні адміністративного позову належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович