Справа № 420/5179/19
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5179/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Закуріної А.М.,

за участю

від позивача: Загарнюк Д.А., - за ордером

від відповідача: Тарановський Р.В,.- за довіреністю

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року, податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року та акту від 25.06.2019 року, зареєстрованого 05.07.2019 року за №1266/15-32-40-02/, -

ВСТАНОВИВ:

До суду 02 вересня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року, податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року та акту від 25.06.2019 року, зареєстрованого 05.07.2019 року за №1266/15-32-40-02/.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що висновки акту перевірки, на підставі якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення не відповідають вимогам чинного законодавства.

Так, позивач зазначив, що перевірку проведено без будь-яких фактичних підстав для цього, обов`язкова умова наявності яких чітко передбачена чинним законодавством України, в акті перевірки відсутня будь-яка інформація, що перевірка проводилась саме у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або представника особи, що здійснює розрахункові операції, будь-яких документів у позивача не вимагалось, позивача фактично позбавлено можливості спростувати та пояснити свою позицію.

Ухвалою суду від 17 вересня 2019 року після усунення позивачем недолік, що зумовили залишення позову без руху, цю позовну заяву прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження.

У встановлений судом строк, відповідач надав відзив на позовну заяву (вхід. №35914/19 від 02.10.2019р.).

Відповідно до відзиву на позовну заяву, відповідач проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позову повністю, зазначивши, що в ході проведення фактичної перевірки в кафе-магазині «Прохлада», що належить ФОП ОСОБА_1 встановлено порушення вимог ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», а саме: встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка типу «bag in box» та зберігання у скляній банці ємкістю три літри горілки з перцем, та встановлено порушення п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», а саме: в магазині не ведеться у встановленому законодавством порядку облік товарних запасів за місцем їх реалізації, зокрема: не надані накладні на алкогольні напої з додатками до акту перевірки, у зв`язку з чим були застосовані штрафні санкції у сумі відповідно 17 000 грн. та 7140 грн., та прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 02.08.2019 року.

Позивачем, в свою чергу, надано відповідь на відзив (вхід. №ЕП/8496/19 від 05.11.2019 року), відповідно до якої позивач зазначив про недостовірність та недопустимість доказів, поданих відповідачем, просив їх не брати до уваги та наполягав на задоволенні позовних вимог та просив задовольнити позовні вимоги.

Відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив (вхід. № ЕП/8739/19 від 12.11.2019 року), відповідно до яких відповідач не погодився з доводами та аргументами позивача, викладеними у відповіді на відзив, зазначивши, що подані відповідачем докази є достовірними та непідробленими та дії перевіряючих відповідали приписам податкового законодавства, а тому просив відмовити у задоволенні позову.

Також відповідачем подані додаткові пояснення щодо пристрою, за допомогою якого зроблені фото в ході проведення фактичної перевірки (а.с. 115).

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 06 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача про допит в якості свідків перевіряючих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Ухвалою від 06 листопада 2019 року продовжено строк підготовчого провадження по справі на 30 днів до 15 грудня 2019 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 05 грудня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті на 18 грудня 2019 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 18 грудня 2019 року оголошено перерву по справі на 20 грудня 2019 року.

Ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання 20 грудня 2019 року відкладено судове засідання на 13 січня 2020 року на 14 годину 30 хвилин у зв`язку з задоволенням клопотання представника позивача про надання додаткових доказів по справі.

На відкритому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову, просив відмовити у задоволенні позову повністю, з підстав викладених у відзиві.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, заслухавши вступні слова представника позивача та представника відповідача, допитавши свідків, судом у справі встановлені такі факти та обставини.

ОСОБА_1 була зареєстрована з 27.04.1998 року, номер запису до ЄДР 2 002821 як фізична особа-підприємець (а.с. 9) та згідно з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань припинено державну реєстрацію підприємницької діяльності фізичною особою- підприємцем з 26.06.2019 року за власним рішенням.

Відповідно до даних з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, видом господарської діяльності позивача було роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Сторони не заперечують, що до 26.06.2019 року ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність в кафе-магазин «Прохлада» за адресою: АДРЕСА_2 та мала найманого працівника - продавщицю, яка була присутня в кафе під час проведення фактичної перевірки, але відмовилась від дачі своїх паспортних даних, що й підтверджено показами свідків.

Матеріалами справи підтверджено, що ФОП ОСОБА_1 23.01.2019 року отримано ліцензію Головного управління ДФС в Одеській області на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями за адресою: АДРЕСА_2 , кафе-магазин «Прохлада» терміном дії з 06.02.2019 року по 06.02.2020 року (а.с.10-11).

Також, матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником електронно-касового апарату моделі MINI-T 400 ME (а.с.11).

На підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 25.06.2019 року №4998, з посиланням на підставу, передбачену п.п. 80.2.5. п. 80.2. ст. 80 Податкового кодексу України, (а.с. 57-58), направлень від 25.06.2019 року №2429; 2430 (а.с. 59-60) відповідно до ст. ст. 19,20, 80 ПК України, проведена документальна фактична перевірка кафе-магазину, що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ФОП ОСОБА_1 з питань додержання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального.

Матеріалами справи та допитом свідків підтверджено, що перевіряючими була здійснена контрольна закупка, на яку продавщицею кафе-магазину «Прохлада» був виданий фіскальний чек (а.с. 80). Також перевіряючими були пред`явлені службові посвідчення, наказ на перевірку та направлення, але продавщиця відмовилась від підпису у направленнях на перевірку, про що були складені відповіді акти від 25.06.2019 року (а.с. 62, 63).

За наслідками вказаної перевірки перевіряючими був складений акт №1266/15-3240-02/ від 05.07.2019 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального», відповідно до висновків якого встановлено порушення:

-ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, встановлення зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме горілки у тарі типу «bag in box» ємністю 10 л з фактичним залишком 1, 5 л (фото додається) та зберігання у трьох літрової банці горілки з перцем (фото додається);

- п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не ведеться у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: не надані накладні на алкогольні напої згідно з додатком до акту перевірки (а.с. 65-70).

Свідки показали, що додаток до акту був складений у присутності продавщиці, але вона відмовилась від його підпису, про що був складений акт від 25.06.2019 року (а.с. 61).

До акту перевірки додані фото на аркуші А 4 (а.с. 72-79), на яких зображені фасад кафе-магазину, що не заперечується позивачем; холодильники з пляшками та тари типу «bag in box», трьох літрової банки з рідиною з перцем та пляшка з написом «Настоянка з перцем».

Представник позивача просив не враховувати ці фото як докази, оскільки вони не належним чином оформлені, а саме: відсутній опис вказаних фото, а також відсутні експертні висновки вмісту зображених на фото банки, пляшки та тари. Крім того, ці фото зроблені власним телефоном перевіряючих.

Матеріалами справи підтверджено, що ці фото вилучені із власного пристрою перевіряючих та переміщені до комп`ютерного пристрою марки DELL, про що складений акт від 04.12.2019 року (а.с. 153), копія яких надано на диску, долученого до матеріалів справи.

Цей акт перевірки був надісланий на адресу позивача поштою та отриманий нею 20.07.2019 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с. 71).

Однак, представник позивача стверджував, що акт перевірки був надісланий без додатку до нього (опису товарів).

Суд встановив, що позивач подав на акт перевірки пояснення (заперечення) від 23.07.2019 року (а.с. 14-16), в яких зазначив про відсутність у вкладенні додатку до акту. За наслідками розгляду цих заперечень, ГУ ДФС в Одеській області листом від 01.08.2019 року вих. № 16090/Д/15-32-40-02-04 «Про результати розгляду заперечень» повідомило позивача про те, що висновки, викладені в акті перевірки є обґрунтованими (а.с.85-86).

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000 грн. відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 81) та податкове повідомлення - рішення № від 02.08.2019 року, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 7 140 грн. відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.82).

Ці податкові повідомлення-рішення були надіслані на адресу позивача та отримані нею 20.09.2019 року, про що свідчить поштове повідомлення про вручення (а.с. 83).

Судом досліджені посадові інструкції перевіряючих: 1). заступника начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області (а.с. 123-137), та 2). Головного державного ревізора - інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області (а.с. 138-152), відповідно до п. 3.2.38.5 яких до функцій, в тому числі, входить: організація та участь у проведенні перевірок суб`єктів господарювання з питань дотримання вимог законодавства, що регулює відносини у сфері виробництва та обігу спирту, спитровмісної продукції, пального, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, та участь в інвентаризації, проведення відборів зразків спирту, спиртовмісної продукції, пального, алкогольних напоїв та тютюнових виробів з метою дослідження щодо відповідності та виявлення фальсифікованої продукції; та п. 3.2.41.2.: контроль за наявністю марок акцизного податку встановленого зразка на пляшках алкогольних напоїв.

Також судом досліджені такі документи позивача, як: копії витягу з книги обліку доходів та витрат за спірний період, книги обліку розрахункових операцій, видаткових накладних на придбання товарів та товарно-транспортної накладної, квитанцій й фіскального чеку.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши вступне слово представників сторін, допитавши свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із такого.

Відповідно до п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до вимог підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Згідно з підпунктом 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Відповідно до п. 19--1.1. ст. 19-1 Податкового кодексу України, контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, зокрема: пп.19--1.1.14. - здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері.

Враховуючи вищевикладені норми податкового законодавства, суд доходить висновку, що перевірку ОСОБА_1 призначено контролюючим органом правомірно, а тому доводи позивача про те, що перевірку проведено без будь-яких фактичних підстав для цього, обов`язкова умова наявності яких чітко передбачена чинним законодавством України, відхиляються судом.

Згідно з пунктом 80.5 статті 80 ПК України, допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 80.7 статті 80 Податкового кодексу України визначено, що фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Відповідно до приписів пункту 81.1 статті 81 ПК України, посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку.

Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 15 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Суд встановив, що фактична перевірка кафе-магазину позивача, що знаходиться за адресою: Одеська обл. , Біляївський район, м. Біляївка, вул. Леніна, 127, проведена на підставі наказу ГУ ДФС у в Одеській області №4998 від 25.06.2019 року "Про проведення фактичної перевірки ФОП ОСОБА_1 »" та направлень на перевірку.

Представник відповідача зазначив, що фактично особа, яка проводила розрахункові операції відмовилась від підпису у направленнях на перевірку, про що було складено відповідний акт від 25.06.2019 року №631/15-32-40-02, який засвідчує факт відмови, також відмовилась від підпису у наказі, про що також складений відповідний акт. Наведені обставини підтверджені також показами свідків. Крім того, представник позивача у судовому засіданні не заперечував факти присутності продавщиці в кафе-магазині під час проведення фактичної перевірки.

Відповідно до п. 81.1 ст. 81 ПК України, у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Тому, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно розпочато та проведено перевірку.

Також суд звертає увагу, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 24.12.2010 у справі №21-25а10, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні такої перевірки.

Таким чином, враховуючи, що особа, яка фактично проводить розрахункові операції в магазині позивача фактично допустила посадових осіб до здійснення перевірки, суд дійшов висновку, що доводи позивача про протиправність та безпідставність проведення вказаної перевірки є необґрунтованими та відхиляються судом.

З матеріалів справи судом встановлено, що посадовими особами здійснено перевірку, при проведенні якої встановлено порушення норм законодавства.

Так, перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме: горілки у тарі типу «bag-in box» ємкістю 10 л з фактичним залишком 1,5 л. за ціною 100гр.- 0,5л та зберігання у ємкості трьохлітровій банці горілки з перцем без марок акцизного податку встановленого зразка, яку розливають у 0,5 л. пляшку від «Настоянки з перцем» (фото додається). Також встановлено, що в кафе-магазині «Прохлада» не ведеться у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів за місцем реалізації, а саме: не надані накладні на алкогольні напої згідно з додатком до акту перевірки.

За результатами перевірки, перевіряючими був складений акт №1266/15-3240-02/ від 05.07.2019 року «Про результати фактичної перевірки з питань додержання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами та пального», відповідно до висновків якого встановлено порушення:

-ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, встановлення зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, а саме горілки у тарі типу «bag in box» ємністю 10 л з фактичним залишком 1, 5 л (фото додається) та зберігання у трьох літрової банці горілки з перцем (фото додається);

- п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», не ведеться у порядку встановленому законодавством облік товарних запасів за місцем їх реалізації, а саме: не надані накладні на алкогольні напої згідно з додатком до акту перевірки (а.с. 65-70).

Позивач просить визнати протиправним та скасувати вказаний акт.

Оцінивши наведені позивачем доводи та заперечення відповідача, суд доходить висновку, що ці позовні вимоги не належать задоволенню, оскільки з наведених вище встановлених обставин та фактів вбачається, що перевіряючими правомірно призначено та проведену фактичну перевірку позивача. А також суд враховує, що акт перевірки не є актом індивідуальної дії, не тягне для платника податків правових наслідків, а є лише носієм інформації щодо встановлених перевіряючими порушень, у разі х наявності.

Матеріалами справи підтверджено, що на підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 17 000 грн. відповідно до ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (а.с. 81) та податкове повідомлення - рішення № від 02.08.2019 року, відповідно до якого до позивача застосовано штрафні санкції у розмірі 7 140 грн. відповідно до ст. 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (а.с.82).

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 02.08.2019 року, яким до ФОП ОСОБА_1 за порушення ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» застосовано суму штрафних санкцій у розмірі 17 000 грн., суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», маркування алкогольних напоїв (крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті), які реалізуються в Україні, здійснюється відповідно до Закону України "Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів" з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом, та має містити певну інформацію, наведену у статті.

Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, бляшанки із харчового алюмінію, а також у сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла чи глазурованої кераміки. Розлив алкогольних напоїв, крім продукції, зазначеної у частині другій цієї статті, з вмістом спирту етилового понад 8,5% об`ємних одиниць здійснюється виключно у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,18 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,37 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,7 л, 0,75 л, 1,0 л і більше.

Розлив сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється виключно у передбачену діючими стандартами скляну тару, а також металеві банки із харчового алюмінію, полімерні пляшки марки ПЕТФ, сувенірні пляшки та художньо оформлений посуд із скла, глазурованої кераміки або дерева, упаковку типу "Тetra-Pak" і "Bag in box". Розлив сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) здійснюється у тару (посуд) місткістю 0,05 л, 0,1 л, 0,2 л, 0,25 л, 0,275 л, 0,3 л, 0,33 л, 0,35 л, 0,375 л, 0,4 л, 0,45 л, 0,5 л, 0,61 л, 0,68 л, 0,7 л, 0,75 л, 0,8 л, 1,0 л і більше, а також у тару (посуд) місткістю від 25 до 100 л, виготовлену із матеріалів, дозволених до контакту з алкогольними напоями, і у такому випадку передбачені цією статтею вимоги щодо маркування сидру і перрі (без додання спирту), зброджених напоїв, одержаних виключно в результаті природнього (натурального) бродіння фруктових, ягідних та фруктово-ягідних соків, з вмістом спирту не більше 8,5 відсотка об`ємних одиниць (без додання спирту) не застосовуються.

Алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного податку в порядку, визначеному законодавством.

Так, перевіркою встановлено зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка, встановлення зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка типу «bag in box» та зберігання у скляній банці ємкістю три літри горілки з перцем.

Встановлене порушення підтверджене фото, доданими до акту.

Відповідно до ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з ст. 76 КАС України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Оцінивши наведені докази, суд доходить висновку, що вказані докази є недостовірними та недостатніми.

Суд погоджується з доводами позивача, що ці докази не належним чином оформлені, а саме: відсутній опис вказаних фото, а також відсутні експертні висновки вмісту зображених на фото банки, пляшки та тари.

Відповідно до Інструкції заступника начальника відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткуванням підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області (а.с. 123-137), та Головного державного ревізора - інспектора відділу обслуговування акцизних складів та податкових постів управління контролю за обігом та оподаткування підакцизних товарів Головного управління ДФС в Одеській області (а.с. 138-152), до функцій перевіряючих входить, в тому числі, входить: проведення відборів зразків спирту, спиртовмісної продукції, пального, алкогольних напоїв та тютюнових виробів з метою дослідження щодо відповідності та виявлення фальсифікованої продукції (п. 3.2.38.5).

Однак, перевіряючи під час дачі показань в якості свідків показали, що такі відбори зразків не проводились, а вміст речовини був з`ясований шляхом нюху.

Тому, суд доходить висновку, що за відсутністю проведення відборів зразків рідині в пляшку, тарі та банку, та їх результатів, фото є недостатніми доказами для встановлення наявності обставин щодо зберігання алкогольних напоїв без марок акцизного податку встановленого зразка.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що відповідачем не доведено факт зберігання позивачем алкогольних напоїв без марок акцизного збору, а тому податкове повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року є протиправним та належить скасуванню, а позовні вимоги про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення - рішення належать задоволенню.

Стосовно податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.08.2019 року, відповідно до якого ФОП ОСОБА_1 за порушення п.12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» застосовано штрафні санкції у розмірі 7140 грн., суд вважає, що воно належать визнанню протиправним та скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 4940 грн. 00 коп., з огляду на таке.

Відповідно до п. 12 ст. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані) вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що в ході перевірки складено додаток до акту перевірки об`єкта торгівлі кафе-магазину ФОП ОСОБА_1 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 з переліком підакцизних товарів, виявлених під час проведення перевірки, на які не надані накладні.

В додатку встановлено, що ОСОБА_1 не надані до перевірки накладні на пиво «Янтар», «Чернігвівське», «Старопрамен» «Балтика», «Рогань», «Біла Ніч» «Талер», «Бірмікс», «Оболонь», «Robert golden».

Позивач зазначає, що цей додаток не був надісланий на його адресу разом із актом перевірки.

З огляду на те, що суд встановив, що позивач подав на акт перевірки пояснення (заперечення) від 23.07.2019 року (а.с. 14-16), в яких зазначив про відсутність у вкладенні додатку до акту, суд вважає такий доказ достовірним.

Однак, суд звертає увагу, що в акті перевірки зазначено, що перевіряючим не були надані накладні на товар, який зберігався на місці реалізації, а тому, суд вважає, що цих даних було достатньо для надання контролюючому органу до прийняття податкового повідомлення-рішення документів на товар, який зберігався в кафе-магазині на час перевірки.

Такі документи позивачем не були надані контролюючому органу.

Але, в ході розгляду справи позивачем надані належним чином засвідчена копія витягу з книги обліку доходів та витрат за спірний період, книги обліку розрахункових операцій, а також видаткових накладних на придбання товарів та товарно-транспортної накладної, квитанцій й фіскального чеку, а саме: накладні на пиво «Янтар», «Балтика», «Львівське», «Славутич», «Таллер», «Оболонь», «Бірмікс», «Robert golden». Проте, на інші види пива накладних позивачем не надано, ані під час перевірки, ані в ході розгляду справи.

Таким чином, суд встановив, що позивачем на забезпечено облік наступних алкогольних напоїв: пиво «Янтар» на суму 340 грн.; пиво «Чернігвське» на суму 60 грн.; «Старопрамен» на суму 175 грн.; «Рогань» традиційний на суму 100 грн.; «Біла Ніч» на суму 250 грн.; «Рогань» на суму 175 грн., всього на суму 1100 грн.

Статтею 20 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» передбачено, що до суб`єктів господарювання, що здійснюють реалізацію товарів які не обліковані у встановленому порядку, застосовується фінансова санкція у розмірі подвійної вартості необлікованих товарів, які не обліковані за місцем реалізації та зберігання, за цінами реалізації, але не менше десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуюче зазначене, з огляду на те, що позивачем не підтверджено облік товарних запасів на складах всього на суму 1100 грн., штрафна санкція складає у розмірі 2200 грн., а саме (1100 грн. *2).

Враховуючи вищевикладені встановлені обставини, суд вважає, що податкове повідомлення № від 02.08.2019 року належить визнанню протиправним та скасуванню в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 4940 грн. 00 коп., а в частині нарахування штрафних санкцій в сумі 2200 грн. є правомірним та обґрунтованим, тому ці позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені у судовому засіданні факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів у повному обсязі, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги належать задоволенню частково.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Тому, суд доходить висновку, що належать стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська,5) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року, податкового повідомлення-рішення № від 02.08.2019 року та акту від 25.06.2019 року, зареєстрованого 05.07.2019 року за №1266/15-32-40-02/, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.08.2019 року.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області № від 02.08.2019 року в частині нарахування штрафних санкцій у розмірі 4940 грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДФС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) на користь ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний « 23» січня 2020 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.