Справа № 824/1204/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

21 січня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/1204/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради (далі - відповідач), з урахуванням збільшених позовних вимог, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати п. 5.1 рішення сесії Чернівецької міської ради № 1822 від 05.09.2019 р. про зняття на довивчення п. 1.40 проекту рішення міської ради VII скликання щодо надання учаснику бойових дій ОСОБА_1 дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,0700 га, у власність, за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд (код 02.01), за адресою вул. АДРЕСА_1 , навпроти будинковолодіння № 41-Ж;

- зобов`язати Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована у АДРЕСА_1 , навпроти будинку № 41-Ж та прийняти рішення відповідно до положень Земельного кодексу України.

В обґрунтування адміністративного позову позивач вказує, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. у справі №824/16/19-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 р., зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність. Зазначав, що на виконання цього рішення, 05.09.2019 р. на розгляд сесії Чернівецької міської ради винесено проект рішення (п. 1.40) у редакції надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,070 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , навпроти будинку 41-Ж . Однак, за пропозицією секретаря міської ради Продана В.С., пункт 1.40 проекту рішення, на думку позивача, безпідставно, у незаконний спосіб, всупереч ст. 118 Земельного кодексу України та ст. 15 Закону України "Про звернення громадян", знято на до вивчення.

Позивач вважає, що відповідач зобов`язаний був у відповідності до положень ст. 118 Земельного кодексу України прийняти рішення (про надання або відмову у наданні дозволу), та не мав права знімати на довивчення п. 1.40 оприлюдненого проекту рішення, або приймати його в іншій формі, ніж визначено Кодексом та судовим рішенням по справі № 824/16/19-а.

Як наслідок, на думку позивача, подана ним заява від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою залишилася протягом 11 місяців не розглянутою, питання землекористування не вирішеним, а судове рішенням постановлене 28.02.2019 р. по справі № 824/16/19-а - не виконаним.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 04.11.2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні).

З метою з`ясування всіх обставин у справі, ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду витребувано з Чернівецької міської ради письмові докази.

Чернівецька міська рада (далі - відповідач) подала до суду відзив на адміністративний позов, в якому просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач вважає, що під час зняття проекту рішення з розгляду на довивчення, діяв правомірно, оскільки така можливість передбачена п.1.4 ст. 79 Регламенту Чернівецької міської ради.

Позивач скористався правом, передбаченим ст. 163 КАС України на подання відповіді на відзив.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 р. прийнято до розгляду заяву ОСОБА_1 про збільшення позовних вимог у справі № 824/1204/19-а.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву на заяву про збільшення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. у справі № 824/16/19-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.04.2019 р., адміністративний позов ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, а також про зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано пункт 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22.12.2018 р. № 1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок". Зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , навпроти будинку 41-Ж відповідно до положень Земельного кодексу України із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення. У частині зобов`язання Чернівецьку міську раду на черговому засіданні сесії прийняти рішення, відповідно до якого надати ОСОБА_1 дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , навпроти будинку 41-Ж - у задоволенні позову відмовлено.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. по справі №824/16/19-а встановлено наступні обставини.

Згідно довідки Головного управління МВС України у Луганській області №ВДЗ/9891/А від 12.09.2015 р. підполковник міліції Гаць Ю.М. начальник відділу режимно-секретного та документального забезпечення УМВС України в Чернівецькій області дійсно в період з 15.08.2015 р. по 15.09.2015 р. безпосередньо брав участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції на території Луганської області.

17.11.2015 р. позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив взяти його на облік учасників антитерористичної операції на території України для отримання земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку в м. Чернівцях.

Судом встановлено, що 05.10.2018 р. позивач звернувся до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради із заявою, в якій просив надати дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення йому, як учаснику АТО, земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 навпроти будинку 41-Ж , орієнтовною площею 0,07 га (а.с. 37).

22.12.2018 р. 66 сесією Чернівецької міської ради VII скликання прийнято рішення №1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок", пунктом 2.3 якого ОСОБА_1 відмовлено у наданні дозволу на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0700 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою АДРЕСА_1 , навпроти будинку 41-Ж . Підставою для відмови став протокол засідання координаційного центру з питань соціальної та психологічної підтримки учасників АТО при виконкомі Чернівецької міської ради від 15.11.2018 р. №36.

Не погоджуючись із вказаним рішення, позивач звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із вимогою про визнання протиправним і скасування пункту 2.3 рішення сесії Чернівецької міської ради від 22.12.2018 р. № 1597 та зобов`язання Чернівецьку міську раду надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_1 , навпроти будинку 41-Ж.

З матеріалів справи видно, що 26.04.2019 р. позивачем подано до Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин Чернівецької міської ради заяву, в якій він просив виконати рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. у справі №824/16/19-а. Подану заяву від 05.10.2018 р. просив розглянути на черговому засіданні сесії Чернівецької міської ради, яке відбудеться 30.05.2019 р., у визначений ст. 118 Земельного кодексу України строк. Прийняти рішення, яким надати йому дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована по АДРЕСА_1 навпроти будинку № 41-Ж у м. Чернівці (а.с. 51, 93).

На виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року у справі № 824/16/19-а на розгляд 72 сесії Чернівецької міської VII скликання винесено проект рішення від 05.09.2019 р., згідно якого пунктом 1.40 передбачено надати дозвіл ОСОБА_1 на складання проекту відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0700 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою вул. Дзержика Корнелія, навпроти будинковолодіння №41-Ж. Визнати таким, що втратив чинність пункт 2.3 рішення міської ради VII скликання від 22.12.2018 р. № 1597 "Про розгляд звернень громадян щодо надання дозволів на складання проектів відведення земельних ділянок" (а.с. 86 - 91).

Згідно п. 5.1 рішення Чернівецької міської ради 72 сесії VII скликання від 05.09.2019 р. №1822 вирішено зняти на довивчення пункт 1.40 проекту рішення міської ради VII скликання щодо надання учаснику бойових дій ОСОБА_1 дозволу на відведення земельної ділянки, орієнтовною площею 0,0700 га, у власність за рахунок земель запасу міста для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (код 02.01) за адресою вул. Дзержика Корнелія, навпроти будинковолодіння №41-ж (а.с. 77 - 81).

Вважаючи п. 5.1 вказаного рішення протиправним, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Розглянувши матеріали справи, встановивши фактичні обставини в справі, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення проти позову, дослідивши та оцінивши надані докази в сукупності, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 4 КАС України визначено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи. Позивач це особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Статтею 5 КАС України гарантовано, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Із змісту наведених правових норм видно, що при розгляді адміністративної справи обов`язковою повинна бути наявність публічно-правового спору між конкретним позивачем та конкретним відповідачем, з метою судового захисту прав, свобод чи інтересів такого позивача від порушень з боку такого відповідача як суб`єкта владних повноважень при здійсненні ним владних управлінських функцій.

Задоволення адміністративного позову є можливим в разі встановлення судом фактів того, що оскаржені позивачем рішення, дії чи бездіяльність відповідача вчинені з порушенням ознак, передбачених ч. 2 ст. 2 КАС України та порушують права, свободи чи законні інтереси позивача.

Суд зазначає, що спірні відносини по даній справі виникли у зв`язку із тим, що відповідачем, на думку позивача, не виконується рішення Чернівецького окружного адміністративного суду 28.02.2019 р. по справі № 824/16/19-а, яке набрало законної сили, та є обов`язковим до виконання.

Суд звертає увагу, що процесуальним законом встановлений певний порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Так, згідно із положеннями ч.1 та 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч. 8 ст. 382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами ст. ст. 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Суд зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Згідно ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами, та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність встановлену законом.

З матеріалів справи видно, що пунктом 3 резолютивної частини рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. у справі № 824/16/19-а, яке набрало законної сили 25.04.2019 р., зобов`язано Чернівецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована в АДРЕСА_5 , навпроти будинку 41-Ж відповідно до положень Земельного кодексу України із врахуванням висновків суду, які викладені в мотивувальній частині цього рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі "Совтрансавто-Холдинг" проти України", а також рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 р. у справі "Брумареску проти Румунії" основним елементом верховенства права є принцип правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Судом встановлено, що позов в частині зобов`язання відповідача на черговому засіданні сесії міської ради розглянути заяву ОСОБА_1 від 05.10.2018 р. про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, для передачі безоплатно у власність, з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, орієнтовною площею 0,07 га, яка розташована у АДРЕСА_5 , навпроти будинку № 41-Ж та прийняти рішення відповідно до положень Земельного кодексу України, є тотожним тому, що був предметом розгляду у справі № 824/16/19-а, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Крім того, проаналізувавши предмет спору у цій справі, суд дійшов висновку, що він фактично спрямований на виконання судового рішення у справі № 824/16/19-а, яким відповідача зобов`язано повторно розглянути заяву позивача від 05.10.2018 р. та прийняти за наслідками такого розгляду належне рішення.

Отже, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнання протиправним та скасування п. 5.1 рішення сесії Чернівецької міської ради № 1822 від 05.09.2019 р., зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву від 05.10.2018 р. та прийняти за наслідками такого розгляду належне рішення, - є одним із способів виконання судового рішення у справі № 824/16/19-а.

Таким чином, новий спір не виник, спір у справі є тотожним тому, що був предметом розгляду у справі № 824/16/19-а, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення, що зумовлює наявність підстав для закриття провадження у справі.

Відтак, у спірних правовідносинах наявні обставини з якими ст. ст. 382 та 383 КАС України пов`язують виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушуються його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. ст. 382 та 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням судового рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, на переконання суду, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Зазначена правова позиція відповідає висновкам Верховного Суду викладеним в постановах від 20.02.2019 р. у справі № 806/2143/15, а також від 03.04.2019 р. по справі № 820/4261/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Зважаючи на наведене, суд вважає, що наявні підстави для закриття провадження у справі.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, суд, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 238 КАС України, не проводить розподіл судових витрат.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 139, 238, 239, 248, 256, 295 КАС України суд, -

У Х В А Л И В:

1. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

2. Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення в порядку ст. ст. 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідними заявами щодо виконання судового рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 р. у справі №824/16/19-а.

Згідно ст. 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України ухвала суду першої інстанції може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя В.К. Левицький