Справа № 522/8703/19
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 522/8703/19
Головуючий в 1 інстанції: Єршова Л.С.

Категорія: 3.7.1 Місце та дата складання повного тексту рішення: м. Одеса, 18.06.19р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого - Ступакової І.Г.

суддів - Бітова А.І.

- Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И Л А :

22.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом (з урахуванням уточнень) до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №565886 від 10.05.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП та закриття провадження по справі.

Позовна заява обґрунтована тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП 18 №565886 від 10.05.2019 року, інспектором патрульної поліції Управління патрульної поліції в Одеській області Носуленко Т.М., до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Підставою для застосування адміністративного стягнення в постанові зазначено те, що керуючи транспортним засобом Тойота Яріс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 10.05.2019 р. о 06.59 год. в м. Одесі, Київське шосе, 1, водій рухався зі швидкістю 85 км./год., при цьому перевищив встановлене обмеження знаком 5.45 «Одеса», чим порушив пп.12.4 ПДР. Вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою. Вказана постанова не містить в собі посилань на докази вчинення адміністративного правопорушення. Не дивлячись на оспорювання факту вчинення адміністративного правопорушення інспектор протокол не склав та не надав можливості письмово викласти пояснення. Крім того, в оскаржуваній постанові вказано місце скоєння адміністративного правопорушення та місце розгляду адміністративного правопорушення: м. Одеса, Київське шосе, 1, однак за вказаною адресою розташована АЗС БРСМ-Нафта, і 10.05.2019 р. за вказаною адресою працівники патрульної поліції її не зупиняли і розгляд справи про адміністративне правопорушення не здійснювали.

Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення від 17 грудня 2019 року, та прийняти нове рішення, яким задовольнити в повному обсязі його адміністративний позов.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції не взято до уваги доводи позивача про те, що в наданої відповідачем інформації, зафіксованої лазерним вимірювачем TruCAM відсутні координати місцевості, за допомогою яких можливо було б визначити, що місце вимірювання швидкості автомобіля під керуванням позивача відбулося у межах дії знаку 5.45 «Одеса».

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 травня 2019 року інспектором 1-ї роти 4-го батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Носуленко Т.М. було винесено постанову серії ДП18 №565886 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Із зазначеної постанови вбачається, що 10 травня 2019 року о 06 годині 59 хвилин позивач ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки TOYOTA YARIS, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в м. Одесі, Київське шосе, 1, рухалася зі швидкістю 85 км./год., при цьому перевищила встановлене обмеження знаком 5.45 «Одеса», чим порушила пп.12.4 Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України і застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. Порушення зафіксовано на прилад TruCam тс000790

Суд першої інстанції, враховуючи, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000790 може засвідчувати порушення позивачем швидкісного режиму, а тому може бути належним доказом по справі, дійшов висновку, що позивачем не доведено незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №565886 від 10.05.2019 року та незаконність дій щодо її складення, залишив без задоволення позов ОСОБА_1 .

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП відповідальність настає в разі порушення правил перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР України, затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 12.9 «б» «Про Правила дорожнього руху; нормативно-правовий акт № 1306 від 10.10.2001ПДР» України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості, 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

З аналізу вищезазначених норм закону, доказами є які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року №193.

Отже, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Відповідно до переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Також, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Отже, з урахуванням наведеного, колегія судів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів порушення позивачкою ПДР, та вважає, що докази, отримані за результатами використання Лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 є належними доказами по справі.

Крім того, матеріалах справи наявний фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCam № ТС000790 разом з відеозаписом наданим разом з відзивом на адміністративний позов, які підтверджують правопорушення скоєне ОСОБА_2 , а саме, рух на швидкості 85 км/год в межах знаку 5.45 «Одеса», чим порушено п.12.4 ПДР України, а саме керуючи автотранспортом Тойота Яріс, реєстраційний номер НОМЕР_1 , перетнув встановлений знак 5.45 «Одеса», рухючись зі швидкістю 85 км.

Доводи апеляційної скарги про те, що відсутні координати місцевості, за допомогою яких можливо було б визначити, що місце вимірювання швидкості автомобіля під керуванням позивача відбулося у межах дії знаку 5.45 «Одеса», колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки із вказаних фотознімків саме вбачається наявність при фіксації порушень даних щодо координат місця виміру швидкості та всіх інших (як то дата, транспортний засіб, широта, довжина, карта місцевості, номерний знак транспортного засобу, тощо).

В свою чергу, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

В свою чергу, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений нормами КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову серії ДП18 №565886 про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 було винесено правомірно, позивачку було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а її позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Підсумовуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів; -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Приморського районного суду міста Одеси від 17 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 січня 2020 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук