Справа № 540/2584/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2584/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Білозерський" до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) та рішення про застосування штрафних санкцій,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, у якому просить визнати протиправними та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 25.09.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.09.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у період з 04.06.2019 по 25.06.2019 ( термін проведення перевірки продовжувався з 19.06.2019 на 5 робочих днів на підставі наказу ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 18.06.2019 № 804), було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Білозерський» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.03.2019. За результатами проведеної перевірки ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі був складений акт перевірки № 98/21-22-14- 01/38188680 від 10.07.2019, яким зафіксовано факти порушення вимог податкового та іншого законодавства з боку ТОВ «Білозерський». На підставі висновків зазначеного акта, відповідачем винесено вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 25.09.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.09.2019. Позивач вважає, що прийняті ГУ ДФС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі оскаржувані рішення є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 06.12.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. Судове засідання призначено на 13.01.2020 о 09:30 год.

02.01.2020 до суду надійшов відзив на адміністративний позов, відповідно до якого представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Перевіркою позивача встановлено, що для здійснення своєї діяльності ТОВ «Білозерський» використовувало працю працівників по договору аутстаффінга, укладеного з ТОВ «Аутстаффер» від 01.01.2015 б/н. Відповідно до якого ТОВ «Аутстаффер» («Виконавець») надає за заявою ТОВ «Білозерський» («Клієнт») працівників Виконавця для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов`язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг), на умовах Договору. Перевіркою інформаційних баз даних ДФС, зокрема, ІС «Податковий блок»: Обробка ПЗ та платежів, Облік платежів встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «Аутстаффер» - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами (КВЕД 78.30). За період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ «Аутстаффер» не надано до контролюючого органу податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1ДФ) та Звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма -№Д4), що свідчить, на думку контролюючого органу, про відсутність найманих працівників на ТОВ «Аутстаффер». Таким чином, контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ «Аутстаффер» в реальності не мав ніякої можливості виконати умови Договору аутстаффінга, укладених з ТОВ «Білозерський», тому послуги ТОВ «Аутстаффер» з надання ТОВ «Білозерський» персоналу не мають реального характеру, тобто не свідчать про реальність їх здійснення, оскільки працівники, перелік яких наведено в додатку до акту виконаних робіт, всупереч умовам укладеного Договору та трудового законодавства на роботу офіційно не приймались , відрахування внесків, податків та зборів відповідно до вимог чинного законодавства не проводились. Представник відповідача зазначає, що порушення встановлені в акті перевірки позивача, є доведеними, а рішення про застосування штрафних санкцій та вимога про сплату податкового боргу (недоїмки) складені відповідно до вимог чинного законодавства. Просив відмовити в задоволенні позову.

13.01.2020, у судовому засіданні, розгляд справи відкладено на 17.01.2020 о 13:30 год.

17.01.2020, подальший розгляд справи №540/2584/19 ухвалено здійснити у порядку письмового провадження в межах строків, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України.

17.01.2020 до суду надійшла заява про заміну відповідача Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Ухвалою суду від 20.01.2020 замінено відповідача Головне управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі () на його правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (73026, адреса: м. Херсон, просп. Ушакова, 75, ).

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч.3 ст.194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладених норм процесуального законодавства суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, судом встановлено наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п. 77.1, п. 77.4 ст. 77, п. 82.1 ст. 82 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, наказу ГУ ДФС в Херсонській області від 22.05.2019 № 687, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2 квартал 2019 року, направлень від 03.06.2019 № 529, № 530, було проведено планову виїзну документальну перевірку ТОВ «Білозерський» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2019, валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 31.03.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 31.03.2019.

Перевірка проводилась з 04.06.2019 по 25.06.2019, термін проведення перевірки продовжувався з 19.06.2019 на 5 робочих днів на підставі наказу ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі від 18.06.2019 № 804.

За результатами проведеної перевірки ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі був складений акт перевірки №98/21-22-14- 01/38188680 від 10.07.2019.

Відповідно до висновків акту перевірки встановлені наступні порушення ТОВ «Білозерський», у тому числі:

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст. 163, пп.164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за період , що перевірявся, у сумі 69018,14 грн., у тому числі по періодах: за січень 2017 року у сумі 19893,15 грн., за лютий 2017 року у сумі 17335,86 грн., за квітень 2017 року у сумі 20515,73 грн., за червень 2017 року у сумі 11273,40 грн.

- п. 1 ч. 1 ст. 7, абз. 1, 2 ч. 5 ст. 8 Закону України від 08.07.2010 №2464- VІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,із змінами та доповненнями, у результаті чого, своєчасно не нараховано єдиний внесок за період, що перевірявся, всього у сумі 84 355,50 грн., у тому числі: за січень 2017 року у сумі 24 313,85 грн., за лютий 2017 року в сумі 21 188,27 грн., за квітень 2017 року в сумі 25 074,78 грн., за червень 2017 року в сумі 13 778,60 грн.

- пп. 163.1.1 п.163.1 ст. 163, пп.164.2.1 п.164.2 ст. 164, пп.168.1.1 п.168.1 ст. 168, п. 176.2 ст.176, пп.1.2, пп.1.4, пп.1.6-1 підрозділу 10 ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VІ, із змінами та доповненнями,у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період , що перевірявся, у сумі 5751,5 грн., у тому числі по періодах: за січень 2017 року у сумі 1657,76 грн., за лютий 2017 року у сумі 1444,65 грн., за квітень 2017 року у сумі 1709.64 грн., за червень 2017 року у сумі 939,45 грн.

Не погоджуючись із висновками акту перевірки № 98/21-22-14-01/38188680 від 10.07.2019 щодо виявлених порушень вимог податкового законодавства, ТОВ «Білозерський» в порядку ст. 86.7 Податкового Кодексу України було подано до ГУ ДФС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі заперечення до вказаного акту перевірки.

За результатами розгляду заперечень ТОВ «Білозерський» до акту перевірки, ГУ ДФС в Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі було направлено на адресу платника податків листа від 20.09.2019 за № 452/10/21-22-05-01-12, яким визнано необгрунтованими заперечення платника податків, що стосувались порушень, відображених в п. 5 висновків акту перевірки.

На підставі висновків акту перевірки, 25.09.2019, контролюючим органом прийнято:

- рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № , яким ТОВ «Білозерський» нараховано до сплати штрафні санкції в розмірі 42 177,75 грн.

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- , якою ТОВ «Білозерський» зобов`язано сплатити заборгованість із єдиного внеску в сумі 84 355,50 грн.

Не погоджуючись із вказаними вимогою та рішенням, ТОВ «Білозерський» оскаржило їх в адміністративному порядку.

26.11.2019, ТОВ «Білозерський» засобами поштового зв`язку отримало від Державної податкової служби України рішення про результати розгляду скарги № 10303/6/99-00-08-06-01, яким у задоволенні скарги на вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 25.09.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.09.2019 було відмовлено.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступних приписів законодавства.

Порядок проведення документальних планових перевірок закріплений ст. 77 ПК України.

Так, положеннями вказаної статті передбачено, що документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Забороняється проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку з доходів фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної перевірки.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку, в даному випадку за 10 днів до початку.

ТОВ «Білозерський» проінформовано про проведення документальної планової виїзної перевірки письмовим повідомленням від 22.05.2019 №289/21-22-14-01, яке вручено 23.05.2019.

Як вже зазначалося судом, перевіркою позивача встановлено, що для здійснення своєї діяльності, ТОВ «Білозерський» використовувало працю працівників по договору аутстаффінга, укладеного з ТОВ «Аутстаффер» (код 38044531) від 01.01.2015 б/н, згідно якого ТОВ «Аутстаффер» (Виконавець) надає за заявою ТОВ «Білозерський (Клієнт) працівників Виконавця для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов`язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) на умовах договору.

Згідно актів приймання-передачі наданих послуг ТОВ «Аутстаффер» надані працівники: у листопаді 2016 року в кількості 21 чол., у грудні 2016 року в кількості 21 чол., у січні 2017 року в кількості 20 чол., у лютому 2017 року в кількості 20 чол., у березні 2017 року в кількості 21 чол., у квітні 2017 року у кількості 24 чол., у травні 2017 року у кількості 25 чол.

Перевіркою інформаційних баз даних органів ДФС, зокрема ІС «Податковий блок» встановлено, що основний вид діяльності ТОВ «Аутстаффер» - інша діяльність із забезпечення трудовими ресурсами (КВЕД 78.30), за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 ТОВ «Аутстаффер» не надавались податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма № 1ДФ) та звіти про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (форма № Д4), що свідчить про відсутність найманих працівників на ТОВ «Аутстаффер».

Таким чином, на думку контролюючого органу, ТОВ «Аутстаффер» не мав можливості виконати умови договору аутстаффінга, укладених із ТОВ «Білозерський», у зв`язку із відсутністю найманих працівників, тому послуги ТОВ «Аутстаффер» з надання ТОВ «Білозерський» персоналу не мають реального характеру, тобто не свідчать про реальність їх здійснення.

Враховуючи вищевикладене, на порушення ст.ст, 2, 3, 21, 24 КЗпП України ТОВ «Білозерський» використовувало працю найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, тобто, не укладено трудові договори з працівниками, праця яких використовувалась за договором аутстаффінга.

Перевіркою своєчасності, достовірності, повноти нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб на період з 01.01.2017 по 31.03.2019 встановлено його заниження на суму 69 018,14 грн., у тому числі по періодах: за січень 2017 року у сумі 19893,15 грн., за лютий 2017 року в сумі 17 335,86 грн., за квітень 2017 року в сумі 20 515,73 грн., за червень 2017 року в сумі 11 273,40 грн.

Проведеною перевіркою визначення бази оподаткування, повноти нарахування та утримання податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2017 по 31.03.2019 на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, встановлено, що для здійснення своєї діяльності ТОВ «Білозерський» використовувало працю робітників по договору аутстаффінга, укладеного із ТОВ «Аутстаффер».

Загалом, за період з січня по червень 2017 року ТОВ «Білозерський» було сплачено на користь ТОВ «Аутстаффер» грошові кошти в сумі 383 434,15 грн. в якості плати за послуги аутстаффінгу.

Із урахуванням висновків про те, що ТОВ «Аутстаффер» не мало можливості виконати умови договору аутстаффінга у зв`язку із відсутністю найманих працівників, послуги ТОВ «Аутстаффер» з надання ТОВ «Білозерський» персоналу не мають реального характеру, тобто не свідчать про реальність їх здійснення.

Через встановлену контролюючим органом неможливість виконання з боку ТОВ «Аутстаффер» послуг за договором аутстаффінгу, в розділах 3.9.2, 3.9.3 акту перевірки зазначено, що ТОВ «Білозерський» в порушення п. 1 ч. 1 ст. 7, абз. 1, 2 ч. 5 ст. 8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», використовуючи працю найманих осіб без належного оформлення трудових відносин, не визначено базу нарахування єдиного внеску працівників, праця яких використовувалась без належного оформлення, в результаті чого не відображено у звітності з єдиного внеску суми наданих послуг на загальну суму 383 343,15 грн.

Враховуючи зазначене, контролюючим органом зроблено висновок, що ТОВ «Білозерський» своєчасно не було нараховано єдиний внесок за період, що перевірявся, всього у сумі 84 355,500 грн., в тому числі: за січень 2017 року у сумі 24 313,85 грн., за лютий 2017 року в сумі 21 188,27 грн., за квітень 2017 року в сумі 25 074,78 грн., за червень 2017 року в сумі 13 778,6 грн.

Суд не погоджується з такими висновками контролюючого органу та зазначає наступне.

Відповідно до умов п. 1.1 договору аутстаффінга від 01.01.2015, укладеного між ТОВ «Аутстаффер» (Виконавець) та ТОВ «Білозерський» (Клієнт), Виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати за заявкою Клієнта послуги з надання Клієнтові працівників Виконавця (далі по тексту договору - працівники) для участі у виробничому процесі, керуванні виробництвом або для виконання інших функцій, пов`язаних з виробництвом та/або реалізацією продукції (товарів, робіт, послуг) на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.1.4 договору аутстаффінга від 01.01.2015 розрахунок, нарахування й сплата податків і інших обов`язкових платежів у бюджети всіх рівнів, що нараховуються у зв`язку з виплатою наданим працівникам винагороди, здійснює Виконавець. Виконавець є податковим агентом відносно податку на доходи фізичних осіб по виплатах працівникам, виплачуваним безпосередньо Виконавцем.

Положеннями п. 3.1 договору аутстаффінга від 01.01.2015 передбачено, що надані працівники не роблять які-небудь послуги й не здійснюють які-небудь дії від імені Виконавця, а роблять послуги й дії від імені Клієнта на підставі доручення. Жоден із працівників, наданих Виконавцем, не є працівником Клієнта і не знаходиться з останнім у цивільно-правових або трудових відносинах у зв`язку з укладанням цього договору.

Тобто, за умовами договору аутстаффінгу від 01.01.2015, ТОВ «Білозерський» не виступав ані роботодавцем, ані податковим агентом по відношенню до осіб, які були надані (залучені) ТОВ «Аутстаффер» в процесі надання відповідних послуг та не мав будь-яких зобов`язань щодо виплати будь-якої суми винагороди на користь залучених осіб, оскільки відповідні обов`язки за умовами договору покладені на ТОВ «Аутстаффер» (Виконавця).

Економічні, правові та організаційні засади оплати праці врегульовані главою 7 Кодексу законів про працю України, а також Законом України "Про оплату праці" від 24.03.1995 року № 108/95-ВР (далі - Закон № 108/95-ВР).

Відповідно до статті 94 Кодексу законів про працю України та статті 1 Закону №108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно із ст. 95 Закону №108/95-ВР мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці.

Розмір мінімальної заробітної плати встановлюється і переглядається відповідно до статей 9 і 10 Закону №108/95-ВРта не може бути нижчим від розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою- підприємцем, якщо виконувані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно- правовими договорами (п.1 ч.І ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Статтею 4 Закону визначено платників ЄСВ, у тому числі роботодавці, а ст.7 Закону - база нарахування єдиного внеску.

ЄСВ нараховується роботодавцем на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати. Тобто у даному випадку податковим органом крім платника ЄСВ необхідно визначити базу нарахування ЄСВ, тобто суму винагороди, виплачену кожній фізичній особі -працівнику.

З вказаних норм слідує, що до бюджету податковим агентом підлягає сплаті податок з доходу, нарахованого на користь платника податку.

Приймаючи до уваги, що ТОВ «Білозерський» не виступало роботодавцем та податковим агентом щодо осіб, залучених за договором аутстаффінгу, укладеного із ТОВ «Аутстаффер», та не виплачувало на їх (залучених фізичних осіб) користь будь- яких сум доходу, у ТОВ «Білозерський» був відсутній обов`язок здійснення сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щодо таких осіб.

Крім того, розрахунок сум податку на доходи фізичних осіб, що сплачується податковими агентами із доходів платника податку у вигляді заробітної плати, військового збору та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування здійснено контролюючим органом виходячи із сум грошових коштів, сплачених на користь ТОВ «Аутстаффер».

Тобто, база нарахування визначена відповідачем не виходячи із сум нарахованої винагороди фізичним особам, що не може свідчити про відповідність грошових зобов`язань в оскаржуваних рішеннях податкового органу, критерію обґрунтованості.

Також, слід зауважити, що відповідно до пп. 14.1.183 п. 14.1 ст. 14 ПК України послугою з надання персоналу є господарська або цивільно-правова угода, відповідно до якої особа, що надає послугу (резидент або нерезидент), направляє у розпорядження іншої особи (резидента або нерезидента) одну або декількох фізичних осіб для виконання визначених цією угодою функцій. Угода про надання персоналу може передбачати укладання зазначеними фізичними особами трудової угоди або трудового контракту із особою, у розпорядження якої вони направлені. Інші умови надання персоналу (у тому числі винагорода особи, що надає послугу) визначаються угодою сторін.

Тобто, наведеним визначенням послуги із надання персоналу передбачено, що підставою її надання є цивільна або господарська угода, однак не трудова угода, що виключає можливість застосування до сум, сплачених за таку послугу, законодавства із приводу оподаткування доходів фізичних осіб.

Висновок суду відповідає правовій позиції викладеній у постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду, від 13.08.2019 по справі № 540/2507/18, від 18.12.2018 по справі № 821/762/18.

Таким чином, вимога про сплату боргу (недоїмки) № від 25.09.2019 прийнята ГУ ДФС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, є протиправною та підлягає скасуванню.

Положеннями п. 3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску штрафну санкцію за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску.

Отже, наслідком прийняття вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 25.09.2019 стало прийняття ГУ ДФС у Херсонський області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 25.09.2019, оскільки застосування відповідної санкції є наслідком виявленого порушення законодавства з приводу сплати та нарахування ЄСВ дане рішення підлягає скасуванню.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, сплачений ТОВ «Білозерський» судовий збір у сумі 1921,00 грн. підлягає стягненню на користь позивача з ГУ ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за рахунок його бюджетних асигнувань.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов є підставним та обґрунтованим, а тому його слід задовольнити.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 25.09.2019 № , яким Товариству з обмеженою відповідальністю «Білозерський» (750151, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, 13, )нараховано до сплати штрафні санкції в розмірі 42 177,75 грн.

Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) від 25.09.2019 №Ю- , якою Товариство з обмеженою відповідальністю «Білозерський» (750151, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, 13, ) зобов`язано сплатити заборгованість із єдиного внеску в сумі 84 355,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, просп. Ушакова, 75, м. Херсон, 73026) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Білозерський» (750151, Херсонська область, Білозерський район, село Станіслав, вул. Білозерське шосе, 13, ), сплачений судовий збір у сумі 1921,00 грн. (Одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня 00 коп.).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя І.І. Войтович

кат. 111060000