Справа № 431/5417/19
Суддя: О.В. Захарова
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 431/5417/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Захарова О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.09.2019 № 130120,

ВСТАНОВИВ:

13 вересня 2019 року Державне підприємство «Старобільське лісомисливське господарство» (далі - позивач, ДП «Старобільське ЛМГ») звернулось до Старобільського районного суду Луганської області з позовною заявою до начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефанова К.О., в якій просило скасувати постанову начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефанова К.О. від 03.09.2019 № 130120 про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 1700,00 грн.

Позивач просив задовольнити вимоги з підстав відсутності будь-яких порушень Закону України «Про автомобільний транспорт», оскільки ДП «Старобільське ЛМГ» є лісогосподарським підприємством, засноване на державній власності, здійснювало перевезення належного йому вантажу на належному підприємству транспортному засобі.

Вказує, що згідно з пунктом 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, визначено, що воно не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств. Внаслідок чого, відповідно до пункту 1.4 Положення позивач вважає, це Положення не поширюється на перевезення вантажів позивачем, а тому у позивача обов`язок щодо оформлення/наявності індивідуальної контрольної книжки водія не виник.

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 04 жовтня 2019 року адміністративну справу № 431/5417/19 за позовом Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови від 03.09.2019 № 130120 про застосування адміністративно-господарського штрафу передано на розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (арк. спр. 36).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2020 року адміністративну справу прийнято до провадження, справ призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (арк. спр. 44-45).

Ухвалою Старобільського районного суду Луганської області від 23 жовтня 2019 року замінено у справі первісного відповідача - начальника Управління Укртрансбезпеки у Луганській області Стефанова К.О., належним відповідачем - Державною службою України з безпеки на транспорті (арк. спр. 28).

Через відділ діловодства, обліку та звернень громадян (канцелярію) Луганського окружного адміністративного суду 28 грудня 2019 року за вх. №63404/19 від представника Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач, Укртрансбезпека) надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 140-146), в якому зазначено, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки рейдову перевірку позивача проведено із дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567). Зокрема, під час перевірки транспортного засобу позивача виявлено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону «Про автомобільний транспорт», а саме: індивідуальної контрольної книжки водія, що є порушенням частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відповідач зазначив, що у пункті 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 дійсно визначено, що воно не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств. Проте, у пункті 3.1 статті 3 Статуту позивача чітко визначено, що підприємство створено з метою: ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; ведення мисливського господарства, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду на території мисливських угідь, наданих у користування підприємству. Перевезення деревини дров`яної 19.08.2019 автомобілем Позивача ЗІЛ, реєстраційний номер НОМЕР_1 , за товарно-транспортною накладною серії ЛГА від 19.08.2019 № 741948 населенню не є таким перевезенням, що слугує для цілей експлуатації підприємства, а таким перевезенням, що слугує для цілей отримання прибутку, і в цьому випадку - перевезенням, на яке поширюються вимоги Положення.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд встановив таке.

За даними витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР) від 09.01.2020 № ДП «Старобільське ЛМГ» зареєстроване як юридична особа з 11.02.1998, код за ЄДРПОУ 0000091, місцезнаходження: 92741, Луганська область, Старобільський район, село Запорізьке, основні види діяльності: 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, 01.70 Мисливство, відловлювання тварин і надання пов`язаних із ними послуг, 02.10 Лісівництво та інша діяльність у лісовому господарстві, 02.20 Лісозаготівлі, 02.40 Надання допоміжних послуг у лісовому господарстві, 16.10 Лісопильне та стругальне виробництво, 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля, 47.19 Інші види роздрібної торгівлі в неспеціалізованих магазинах (арк. спр. 64-66).

За даними статуту ДП «Старобільське ЛМГ» підприємство створено з метою: ведення лісового господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; ведення мисливського господарства, охорони, захисту, раціонального використання та відтворення лісів; ведення мисливського господарства, охорони, відтворення та раціонального використання державного мисливського фонду та території мисливських угідь, наданих у користування підприємству (арк. спр. 7 зв. бік).

Змінами до статуту ДП «Старобільське ЛМГ» доповнено підпунктом: здійснення заходів щодо реалізації споживачам деревини, виробів з неї та іншої продукції лісового та мисливського господарства (арк. спр. 13-14).

19 серпня 2019 року Управлінням Укртрансбезпеки у Луганській області проведено рейдову перевірку на предмет дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом у м. Старобільську Луганської області відповідно до направлення на рейдову перевірку від 19.08.2019 № 65/1908-19 (арк. спр. 59).

Направлення складено згідно з графіком проведення рейдових перевірок Управління Укртрансбезпеки у Луганській області за період з 19.08.2019 по 25.08.2019, затвердженого наказом Укртрансбезпеки 19.08.2019 (арк. спр. 58).

За результатами рейдової перевірки складено акт від 19.08.2019 № 168737, в якому зафіксовано, що за результатами перевірки транспортного засобу ЗІЛ-ММЗ 554, номерний знак НОМЕР_1 , що належить ДП «Старобільське ЛМГ», під керуванням водія ОСОБА_1 , виявлено порушення наказу Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, а саме: перевізник не забезпечив наявності у водія транспортного засобу, який не обладнаний топографом, індивідуальної контрольної книжки водія, чим допущено порушення абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: надання послуг з перевезення вантажу без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 цього Закону - індивідуальної контрольної книжки водія (арк. спр. 60).

В акті від 19.08.2019 № 168737 також зазначено про наявність у водія ТТН ЛГА від 19.08.2019 № 741948. Від пояснень по суті виявленого порушення водій відмовився (арк. спр. 60).

У відповідності до пункту 26 Порядку № 1567 позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт для надання пояснень (арк. спр. 6).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, уповноваженою особою Управління Укртрансбезпеки у Луганській області винесено постанову від 03.09.2019 № 130120 про застосування адміністративно-господарського штрафу, якою до позивача за допущене порушення застосовано адміністративно-господарський штраф у сумі 1700,00 грн (арк. спр. 61).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЗІЛ-ММЗ, модель 554, є спеціалізованим вантажним самоскидом, повною масою 10850, масою без навантаження 5162, що належить ДП «Старобільське ЛМГ» на праві власності (арк. спр. 15).

Дослідженням товарно-транспортної накладної при перевезенні деревини автомобільним транспортом (ТТН-ліс) серії ЛГА № 741948 від 19.08.2019 встановлено, що у ній зазначений як перевізник: ДП «Старобільське ЛМГ», автомобіль: ЗІЛ, державний номер НОМЕР_1 , водій: ОСОБА_1 , пункт навантаження: Старобільське лісництво, Франко-ліс, пункт розвантаження: верхня Покровка, вул.Центральна,72, вантажоодержувач: населення, вантаж: 1 група деревина дров`яна НП (дуб) (арк. спр. 62).

Також, представником позивача за вх. № 6300/19 від 26.12.2019 до суду надано копії: посвідчення водія ОСОБА_1 , наказ про прийняття на роботу водієм ОСОБА_1 (арк. спр. 50 ).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (далі - Положення), Укртрансбезпека є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктами 1, 3 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є: реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті.

Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті, підготовку пропозицій щодо їх удосконалення, а також законодавства про судноплавство на суднах, у морських і річкових портах, територіальних та внутрішніх водах, на внутрішніх водних шляхах України (підпункт 2 пункту 5 Положення); здійснює контроль за додержанням перевізниками вимог режиму праці та відпочинку, що здійснюють перевезення пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (підпункт 19 пункту 5 Положення).

Відповідно до пункту 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Згідно з пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 26.06.2015 № 592 «Деякі питання забезпечення діяльності Державної служби з безпеки на транспорті» утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком 3, у тому числі й Управління Укртрансбезпеки у Луганській області.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III), який відповідно до статті 3 регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень.

Згідно з статтею 1 Закону № 2344-III у цьому Законі наведені терміни вживаються в такому значенні:

автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт;

автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій (далі - транспортний засіб);

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами;

вантажні перевезення - перевезення вантажів вантажними автомобілями;

транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Частинами чотирнадцятою, сімнадцятою та вісімнадцятою статті 6 Закону № 2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Відповідно до статті 48 Закону № 2344-III автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частиною другою статті 49 Закону № 2344-III визначено, що водій транспортного засобу зобов`язаний, зокрема: мати при собі та передавати для перевірки уповноваженим на те посадовим особам документи, передбачені законодавством, для здійснення зазначених перевезень; дотримуватися визначеного режиму праці та відпочинку.

Абзацом 3 частини першої статті 60 Закону № 2344-III визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи: за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 року № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, яке зареєстроване в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 за № 811/18106 (далі - Положення № 340).

Пунктом 1.3 Положення № 340 визначено, що вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами (далі - ТЗ).

Згідно з пунктом 1.4 Положення № 340 це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються: фізичними особами за власний рахунок для власних потреб без використання праці найманих водіїв; під час стихійного лиха, аварій та інших надзвичайних ситуацій; для потреб Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Генеральної прокуратури України, Служби безпеки України, а також Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Міністерства охорони здоров`я України; сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

Відповідно до пункту 1.5 Положення № 340 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи/та вантажів транспортними засобами (далі - Перевізник).

Пунктом 4.1 Положення № 340 визначено, що після керування протягом чотирьох годин водій повинен зробити перерву для відпочинку та харчування тривалістю не менше 45 хвилин, якщо не настає період щоденного (міжзмінного) відпочинку.

Пунктами 6.1 Положення № 340 визначено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

В даному випадку перевезення здійснювалося транспортним засобом, що належить позивачеві, повна маса якого більше 3.5 тонн, тому такий транспортний засіб повинен обов`язково бути обладнаний діючим та повіреним тахографом.

Згідно із пунктом 6.3 Положення № 340 водій, що керує ТЗ, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3).

З наведеного слідує, що індивідуальна контрольна книжка водія також є обов`язковим до ведення документом за визначених вище умов.

Відповідно до пункту 7.1 Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567.

Згідно з пунктом 1 Порядку № 1567 цей Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами.

Державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1567 рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка.

Графік проведення рейдових перевірок складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (пункт 13 Порядку № 1567).

Рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14 Порядку № 1567).

Згідно з пунктом 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 1567 рейдова перевірка проводиться групою посадових осіб Укртрансбезпеки у кількості не менш як дві особи.

Під час проведення рейдової перевірки можливе: застосування спеціалізованих автомобілів, на яких розміщений напис «Укртрансбезпека»; використання спеціального обладнання, призначеного для перевірки дотримання водіями норм режиму праці та відпочинку, встановлених законодавством України та Європейською угодою; здійснення габаритно-вагового контролю; використання засобів аудіо- та відеотехніки для запису процесу перевірки; використання пристроїв для копіювання, сканування з метою збору інформації, що свідчить про правопорушення.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення (пункт 25 Порядку № 1567).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

Згідно з пунктом 27 Порядку № 1567 за наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Копія постанови видається не пізніше ніж протягом трьох днів після її винесення уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням (пункт 29 Порядку № 1567).

З вищевикладеного судом встановлено, що Управління Укртрансбезпеки у Луганській області, як територіальний орган Укртрансбезпеки, має повноваження на здійснення державного контролю автомобільних перевізників, у тому числі щодо дотримання ними режиму праці та відпочинку водіїв, шляхом проведення планових, позапланових та рейдових перевірок із дотриманням вимог Порядку № 1567.

Так, Порядком № 1567 визначено, що рейдова перевірка здійснюється за направленням на проведення такої перевірки, виданим згідно з щотижневим планом-графіком проведення таких перевірок, затвердженим керівником Укртрансбезпеки.

Водій транспортного засобу за правилами, визначеними статтею 49 Закону № 2344-III, повинен при собі мати та надавати на перевірку співробітникам Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки пакет документів, визначений статтею 48 Закону № 2344-III.

Цей перелік документів не є вичерпним, тобто законодавцем передбачено можливість його доповнення іншими визначеними законодавством документами. Одним із таких документів відповідно до Положення № 340, у разі відсутності на транспортному засобі тахографа, є контрольна книжка водія, в якій ведеться облік робочого часу та часу відпочинку водія.

Вищеописаними письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, підтверджено, що співробітниками Управління Укртрансбезпеки у Луганській області проведено рейдову перевірку транспортного засобу ДП «Старобільське ЛМГ» із дотриманням вимог Порядку № 1567.

Жодних доводів щодо самої процедури прийняття оскаржуваної постанови позовна заява не містить.

Судом встановлено, підтверджується матеріалами справи, що у порушення вимог пункту 6.1, 6.3 Положення № 340, водій здійснював керування транспортних засобом не обладнаним діючим та повіреним тахографом за відсутності індивідуальної контрольної книжки водія.

Тобто, співробітниками відповідача в ході рейдової перевірки встановлено порушення законодавства у сфері автомобільного транспорту, відповідальність за яке визначена абзацом восьмим частини першої статті 60 Закону № 2344-III.

Що стосується тверджень позивача, що ДП «Старобільське ЛМГ» є лісогосподарським підприємством тому, у відповідності до пункту 1.4 Положення № 340 відсутній обов`язок мати індивідуальну контрольну книжку водія, а саме вказаною нормою визначено, що це положення не поширюється на перевезення вантажів, які здійснюються підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств, суд до уваги не приймає та відхиляє внаслідок того, що перевезення вантажу здійснювалося транспортним засобом спеціалізованого призначення (вантажним автомобілем), тобто, автомобілем, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Так, відповідно до статті 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III транспортні засоби за своїм призначенням поділяються на: транспортні засоби загального призначення; транспортні засоби спеціалізованого призначення; транспортні засоби спеціального призначення.

Поняття транспортний засіб спеціалізованого призначення міститься у стаття 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» № 2344-III.

Так, транспортний засіб спеціалізованого призначення - транспортний засіб, який призначений для перевезення певних категорій пасажирів чи вантажів (автобус для перевезення дітей, осіб з інвалідністю, пасажирів певних професій, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, ритуальний автомобіль тощо) та має спеціальне обладнання (таксі, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу ЗІЛ-ММЗ 554, на якому здійснювалося перевезення деревини, є спеціалізованим вантажним самоскидом (арк. спр. 15).

Отже, у даному випадку автомобіль ЗІЛ-ММЗ 554 є транспортним засобом спеціалізованого призначення та призначений для перевезення вантажів та також використовувався для перевезення (транспортування) вантажу позивачем, що підтверджується товарно-транспортною накладною.

Відповідно до пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340 це Положення не поширюється на перевезення пасажирів чи/та вантажів, які здійснюються:

сільськогосподарськими підприємствами або підприємствами лісового господарства, якщо ці перевезення виконуються тракторами або іншою технікою, призначеною для місцевих сільськогосподарських робіт чи робіт у галузі лісового господарства, та слугують виключно для цілей експлуатації цих підприємств.

У свою чергу, на думку суду, інша техніка, призначена для робіт у галузі лісового господарства це технічні засоби, призначені для підвищення продуктивності праці в лісовому господарстві шляхом механізації і автоматизації окремих операцій або технологічних процесів.

Таким чином, суд вважає, що вантажний автомобіль не може вважатися іншою технікою, призначеною для робіт у галузі лісового господарства.

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; вантажні перевезення - це перевезення вантажів вантажними автомобілями; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Відповідно до наказу Міністерства транспорту України від 141.10.1997 № 363, яким затверджено Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, та є одним із документів, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, що може бути складений у паперовій та/або електронній формі та має містити обов`язкові реквізити, передбачені цими Правилами.

Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна (абзац 27 глава 1, п. 11.1 Правил).

Як вже було зазначено, транспортування здійснювалось належного позивачу вантажу відповідно до товарно-транспортної накладної, згідно з якою перевізником є саме позивач.

Отже, згідно положень Закону України «Про автомобільний транспорт» позивач у даному випадку має статус перевізника.

Згідно з пунктом 1.2 Розділу 1 Правил охорони праці для працівників лісового господарства та лісової промисловості, затверджених Наказом Держнаглядохоронпраці України 13.07.2005 № 119, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 22 вересня 2005 року № 1084/11364 (далі - Правила № 1084/11364) роботи у лісовому комплексі - роботи в лісі, під час вивезення та первинного перероблення продукції лісу на проміжних та нижніх лісоскладах, у цехах лісопиляння.

З урахуванням положення зазначеного пункту 1.2 Розділу 1 Правил № 1084/11364 перевезення вантажу на підставі товарно-транспортної накладної населенню в інший населений пункт не відповідає вимогам пункту 1.4 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів в частині визначення цілей експлуатації цих підприємств.

Суд зауважує, що вимоги Положення про робочий час і відпочинку водіїв № 340 не поширюються на перевезення пасажирів чи/та вантажів у випадках, передбачених п. 1.4 цього Положення, однак, жодна обставина, що наведена у переліку п. 1.4, не має місце у даному випадку.

З огляду на все вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова Управління Укртрансбезпеки у Луганській області від 03.09.2019 № 130120 таким критеріям правомірності відповідає у повній мірі, відповідно, у суду відсутні підстави для визнання її протиправною та скасування.

За таких обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача є безпідставними та задоволенню не підлягають.

За правилами, визначеними статтею 139 КАС України, оскільки суд відмовляє у задоволенні позову, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Державного підприємства «Старобільське лісомисливське господарство» до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 03.09.2019 № 130120 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Захарова