Справа № 752/10744/18
Суддя: Бабенко Костянтин Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Бабенка К.А., суддів: Бараненка І.І., Єгорової Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Зозулі Юрія Георгійовича, поліцейського 2 роти 3 батальйону полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Івченка А.А. про визнання дій протиправними, скасування Постанови і Рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з п. 2 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Відповідачем - Управлінням патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, подано апеляційну скаргу, в якій воно просить судове рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, Рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково з наступних підстав.

Як зазначено в Постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 21.04.2018 року Позивач на транспортному засобі AUDI A3 з номерним знаком НОМЕР_1 , в порушення вимог пп. 17.1 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (надалі - Правила), рухався транспортним засобом по пр. Ватутіна, буд. № 2 у м. Києві по смузі руху для маршрутних транспортних засобів під знак 5.11. «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, зокрема учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з інформаційно-вказівним знаком «Смуга для руху маршрутних транспортних засобів» п. 5.11. Правил, смуга призначена лише для транспортних засобів, що рухаються за встановленими маршрутами попутно із загальним потоком транспортних засобів. Дія знака поширюється на смугу руху, над якою він встановлений. Дія знака, що встановлений праворуч від дороги, поширюється на праву смугу руху.

Відповідно до п. 17.1 Правил, на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11, забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Згідно з частиною першою ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте, будь-які докази на підтвердження здійснення Позивачем адміністративного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною другою ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, вимоги якої Відповідачем не виконано.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Проте, судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного Рішення не враховано, що відповідно до п. 3 частини третьої ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно з п. 1 частини першої ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, у зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Крім того, колегія суддів дійшла висновку щодо відмови у задоволенні адміністративного позову в частині визнання протиправними дій поліцейського 2 роти 3 батальйону полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Івченка А.А. щодо винесення 21.04.2018 року Постанови серії НК № 975624 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; визнання протиправними дій начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Зозулі Юрія Георгійовича щодо винесення Рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 23.04.2018 року на Постанову від 21.04.2018 року серії НК № 975624 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським 2 роти 3 батальйону полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Івченком А.А., оскільки їх оскарження не є належним способом захисту, який може бути надано судом відповідно до положень статей 5, 245 Кодексу адміністративного судочинства України, що збігається з позицією, викладеною в Постанові Верховного Суду від 22 липня 2019 року у справі №757/2757/16-а за позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної служби в місті Києві, Інспектора патрульної служби 6 роти 4 батальйону Управління патрульної служби в місті Києві Рудика Сергія Руслановича, Управління безпеки дорожнього руху департаменту превентивної діяльності Національної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

А згідно з частиною п`ятою ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Щодо позовних вимог про скасування Рішення начальника Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Зозулі Юрія Георгійовича про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 від 23.04.2018 року на Постанову від 21.04.2018 року серії НК № 975624 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі винесену поліцейським 2 роти 3 батальйону полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капралом поліції Івченком А.А., колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до частини першої ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Таким чином до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. Водночас, відповідно до зазначених норм право особи на звернення до адміністративного суду обумовлено суб`єктивним уявленням особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту, однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень є таким, що порушує права і свободи особи в тому разі, якщо, по-перше, таке рішення прийнято суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, а по-друге, оспорюване рішення є юридично значимим, тобто таким, що має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку, у зв`язку з чим адміністративний позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Згідно з частиною першою ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

А відповідно до частини другої ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України, неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню; порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Судом першої інстанції порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, тому Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року скасовується та ухвалюється нове Рішення, яким адміністративний позов задовольняється частково.

Статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з частиною першою ст. 271 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 289 цього Кодексу, суд проголошує повне судове рішення.

Відповідно до частини третьої ст. 272 Кодексу адміністративного судочинства України, судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273 - 277, 282 - 286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Керуючись ст.ст. 272, 311, 315, 317, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України задовольнити частково, Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21 жовтня 2019 року скасувати, ухвалити нове Рішення, яким адміністративний позов задовольнити частково.

Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі поліцейського 2 роти 3 батальйону полку № 2 Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України капрала поліції Івченка А.А. від 21 квітня 2018 року серії НК № 975624 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

В іншій частині адміністративного позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і оскаржена бути не може.

Головуючий суддя Бабенко К.А.

Судді: Бараненко І.І.

Єгорова Н.М.