Справа № 640/14425/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

22 січня 2020 року №640/14425/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (також далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач), в якому позивач просила суд:

- визнати протиправним та скасувати Висновок відповідача від 18.12.2018 р. про відмову у внесенні змін до актового запису №2268 від 04.08.1981 р., актового запису №1319 від 23.09.2004 р. та актового запису №2407 від 23.09.2004 р. (далі - оскаржуваний висновок);

- зобов`язати відповідача доповнити актовий запис про народження №2268 від 04.08.1981 р., складений Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану відносно ОСОБА_4 , вказавши національність дитини "німкеня";

- зобов`язати відповідача доповнити актовий запис про шлюб №1319 від 23.09.2004 р., складений Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , вказавши національність нареченої "німкеня";

- зобов`язати відповідача доповнити актовий запис про народження №2407 від 23.09.2014 р., складений Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану, відносно ОСОБА_3 , вказавши національність матері "німкеня".

Ухвалою суду від 06.08.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/14425/19 (далі - справа), яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, а також залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - третя особа-1), ОСОБА_2 (далі - третя особа-2, ОСОБА_2 ) та ОСОБА_3 (далі - третя особа-3, ОСОБА_3 ).

У подальшому, судом встановлено, що вірним найменуванням відповідача є Дніпровський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач), а третьої особи-1 - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (далі - третя особа-1).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач протиправно відмовив позивачу у внесенні змін до актового запису №2268 від 04.08.1981 р., актового запису №1319 від 23.09.2004 р. та актового запису №2407 від 23.09.2004 р. щодо зміни національності ОСОБА_1 на "німкеня".

Відповідач позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю, оскільки в спірних актових записах відсутня графа "національність".

Треті особи 1-3, будучи належним чином повідомлені про судовий розгляд справи, письмових пояснень щодо позову або відзиву до суду не подавали.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №7 від 31.05.2018 р., 08.12.2011 р. зареєстровано актовий запис №2268 від 04.08.1981 р. про народження позивача 10.12.1980 р., відомості про батька - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , національність - німець, відомості про матір - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , національність - росіянка. При цьому, відомості щодо національності ОСОБА_1 відсутні.

Аналогічні відомості зазначені в наявній в матеріалах справи копії повторно виданого свідоцтва про народження позивача від 06.05.2003 р. серії НОМЕР_1 .

При цьому, у повторно виданому свідоцтві про народження позивача від 16.12.2017 р. серії НОМЕР_2 відомості щодо національності батьків ОСОБА_1 відсутні.

Крім того, 23.09.2004 р. в книзі реєстрації актів одруження зроблено запис №1319 про одруження позивача з ОСОБА_2 , що підтверджується наявними в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 23.09.2004 р. та копією повторно виданого свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 15.12.2017 р., в яких відомості щодо національності наречених відсутні.

Також, 23.09.2004 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у місті Києві складено актовий запис №2407 про народження ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 р., батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повторно виданого свідоцтва про народження ОСОБА_3 від 15.12.2017 р. серії НОМЕР_5 , в якому відомості щодо національності батьків відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулась до відповідача із заявою про внесення змін до актового записів:

- про народження ОСОБА_1 №2268 від 04.08.1981 р., складений Дарницьким районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відносно ОСОБА_4 , а саме, доповнити національність дитини "німкеня";

- про шлюб заявниці №1319 від 23.09.2004 р., складений Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а саме, доповнити національність нареченої "німкеня";

- про народження дитини ОСОБА_1 №2407 від 23.09.2004 р., складений Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, відносно ОСОБА_3 , а саме доповнити національність матері дитини "німкеня".

За результатами розгляду вказаної вище заяви відповідачем складено оскаржуваний висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану від 18.12.2018 р., яким відмовлено у внесенні змін до актових записів, оскільки з наданих позивачем та отриманих відповідачем документів не вбачається підстав для внесення змін.

Не погоджуючись з правомірністю такої відмови, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади державної реєстрації актів цивільного стану визначені Законом України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 р. №2398-VI (далі - Закон №2398-VI), частиною 1 статті 1 якого визначено, що він регулює відносини, пов`язані з проведенням державної реєстрації актів цивільного стану, внесенням до актових записів цивільного стану змін, їх поновленням і анулюванням, визначає засади діяльності органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 2 Закону №2398-VI, актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно зі ст. 3 Закону №2398-VI, державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов`язковою.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та Єдиного державного демографічного реєстру в обсязі, визначеному Законом України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до цього Закону, Цивільного та Сімейного кодексів України та інших актів законодавства органами державної реєстрації актів цивільного стану.

Згідно із ч. 1 ст. 6 Закону №2398-VI, відділи державної реєстрації актів цивільного стану проводять державну реєстрацію народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті, вносять зміни до актових записів цивільного стану, поновлюють та анулюють їх; формують Державний реєстр актів цивільного стану громадян, ведуть його, зберігають архівний фонд; здійснюють відповідно до законодавства інші повноваження.

Статтею 9 Закону №2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону №2398-VI, внесення відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється відділами державної реєстрації актів цивільного стану шляхом складання актового запису цивільного стану в електронному вигляді у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та на паперових носіях.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону №2398-VI, державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові.

Статтею 18 Закону №2398-VI передбачено, що про факт державної реєстрації акту цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Згідно з ч.ч. 1 - 3 ст. 22 Закону №2398-VI, внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому.

У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться за заявою: особи, щодо якої складено актовий запис; одного з батьків, опікуна, піклувальника дитини; опікуна недієздатної особи; спадкоємців померлого; представника органу опіки та піклування під час здійснення повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подання такої заяви.

Заява про внесення змін до актового запису цивільного стану подається до відповідного органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем проживання заявника, а у випадках, передбачених законодавством, - за місцем зберігання актового запису цивільного стану.

Як вже зазначалось вище судом, згідно вимог Закону №2398-VI, зразки актових записів цивільного стану затверджуються Кабінетом Міністрів України, а бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження зразків актових записів цивільного стану, описів та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 10.11.2010 р. №1025 затверджено зразки актових записів цивільного стану, а також описи та зразки бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Дослідивши затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2010 р. №1025 зразки актових записів цивільного стану, а також описи та зразки бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, судом встановлено, що в актових записах цивільного стану та в свідоцтвах щодо народження та шлюбу не зазначаються такі відомості як національність особи (відсутні відповідні графа, пункт).

Виходячи з того, що чинним законодавством не передбачено обов`язку (можливості) зазначення відомостей про національність особи в актових записах цивільного стану та в свідоцтвах щодо народження та шлюбу, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для доповнення вказаних вище актового запису про народження №2268 від 04.08.1981 р. вказавши національність дитини "німкеня", актового запису про шлюб №1319 від 23.09.2004 р. вказавши національність нареченої " німкеня ", актового запису про народження №2407 від 23.09.2014 р. вказавши національність матері "німкеня", а тому, відповідно, відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування оскаржуваного висновку.

Суд звертає увагу, що відповідач не може змінювати затверджені Кабінетом Міністрів України зразки актових записів цивільного стану, а також описи та бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану, зокрема, додавати нові графи, пункти, зокрема, щодо національності особи.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Приймаючи до уваги викладене в сукупності, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 134, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_6 ) до Дніпровського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 02100, м. Київ, бульв. Верховної Ради, 8/20; ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, - Дарницький районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Заслонова, 16; ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко