Справа № 127/32104/19
Суддя: Король О. П.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/556/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Короля О.П.,

секретаря Крижанівського В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , діючого в інтересах ОСОБА_2 , до Вінницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача Бєрєснєв І.Р., діючий в інтересах ОСОБА_2 , звернувся з адміністративним позовом до Вінницької митниці ДФС України про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил №0834/40100/19 від 10.09.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що 10.09.2019 року начальником Вінницької митниці Державної фіскальної служби України Калашніковим В.В. неправомірно винесено постанову у справі про порушення митних правил №0834/40100/19, якою було визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. Вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст.485 МК України. При винесенні цієї постанови відповідачем були порушені вимоги ст.489 МК України, а саме не встановлені усі обставини, які підлягають з`ясуванню при розгляді справи про порушення митних правил, залишились поза увагою обставини відсутності у нього умислу на скоєння цього порушення. Оскаржувана постанова виносилась без участі ОСОБА_2 , так як в разі його присутності вона йому була б вручена 10.09.2019 р.

ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, спрямованих на неправильне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших протиправних дій спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, чи зменшення їх розміру.

При заявленні ОСОБА_2 даних в митній декларації ніякої мети неправомірного ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру не було та не могло бути, оскільки ОСОБА_2 особисто не отримує жодної користі від збільшення чи зменшення митних платежів, так як він не є власником вказаного транспортного засобу та не є особою відповідальною за фінансове врегулювання, тим самим ніякої користі при цьому не отримує.

При заповненні митної декларації ОСОБА_2 керувався нормами МК України та вносив дані з наявних у нього товаросупровідних документів, копії яких долучав до декларації та письмових пояснень, які надавав працівникам Вінницької митниці ДФС.

Митна декларація від 05.04.2019 р. за № UА401010/2019/021233 оформлена на підставі документів, за якими був придбаний автомобіль, у тому числі на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №6 НОМЕР_1 з датою першої реєстрації року виготовлення 2013 р. Крім того в вказаному свідоцтві (сертифікаті) наявне посилання, що модель вказаного т/з 2013 року, що також підтверджує, те що авто «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2, не може бути 2012 року випуску. Тому розмитнення автомобіля відбувалося за датою першої реєстрації 01.01.2013 року, згідно з свідоцтвом та товаросупровідними документами.

А тому, на момент митного оформлення транспортного засобу ОСОБА_2 не було відомо жодної інформації про зазначену іншу дату першої реєстрації автомобіля. Підстав для зазначення іншої дати в митній декларації він не мав, а тому вважає, що на момент ввозу та розмитнення автомобіля митна декларація була заповнена вірно, а розмитнення відбувалось на підставі документів, які були отримані при купівлі автомобіля з-за кордону.

Будь-яких сумнівів щодо дати першої реєстрації вказаного вище автомобіля, зазначених у супровідних документах, а також сумнівів щодо їх автентичності, поданих до митного оформлення не виникало. Тоді ж митним органом було перевірено правильність заповнення ОСОБА_2 декларації та документи, згідно з вимогами законодавства і жодних порушень виявлено не було.

Позивач просить поновити строк звернення до адміністративного суду, мотивуючи тим, що оскаржувану постанову ОСОБА_2 було вручено 18.11.2019 р., про що свідчить відмітка на копії оскаржуваної постанови. В той день позивачу було вручено багато постанов, на яких він поставив свої підписи та передав працівникам Вінницької митниці. В подальшому він побачив, що на цих постановах не проставлена дата вручення, у зв`язку з чим він повернувся до кабінету №710 Вінницької митниці та попросив працівників митниці проставити дати вручення на примірниках постанов, що залишились у них, на що вони відповіли, що він може бути вільним і такі дати будуть проставлені. Після подачі цього позову до Вінницького міського суду Вінницької області було з`ясовано, що працівники Вінницької митниці поставили іншу дату в оскаржуваних постановах, - 21.10.2019 р. - дата вручення, що не відповідає дійсності.

Щодо поновлення строків позивач вказує як підставу їх поновлення рішення Європейського суду по справі «Hadjianastassiou v. Greece», згідно з яким громадянин не може мати процесуальних перешкод доступу, таких як обмеження строків.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Позивач просить скасувати постанову начальника Вінницької митниці Державної фіскальної служби Калашнікова В.В. в справі про порушення митних правил №0834/40100/19 від 10.09.2019 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 37717,98 грн.

При судовому розгляді справи представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав з тих підстав, що ОСОБА_2 запрошувався до Вінницької митниці для складання протоколу про порушення митних правил на 22.07.2019 р., на 15.08.2019 р., на 21.08.2019 р., про що він був повідомлений належним чином і за його відсутності 21.08.2019 р. було складено протокол. За рік виготовлення транспортного засобу береться рік виготовлення, а не модельний рік, який вказаний в технічному паспорті - 2013, того ж року 01.01.2013 р. відбулася перша реєстрація транспортного засобу. Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України декларант має право здійснювати фізичний огляд автомобіля. А митний працівник фізично не міг опрацювати 30 митних декларацій за 4 години. Митний працівник може здійснювати огляд товару в разі виникнення ризику, але ризик не спрацював і товар не був оглянутий. Відповідачем для встановлення року виготовлення автомобіля було направлено запит до експерта - ФОП ОСОБА_3 , від якого отримано висновок від 24.07.2019р. про рік виробництва транспортного засобу - 2012 р. Відповідно до ст. 466 МК України строк накладення адміністративного стягнення складає не пізніше шести місяців з дня виявлення порушення. Порушення було виявлено 24.07.2019р. (висновок експерта ОСОБА_3 ), стягнення накладено 10.09.2019 р. ОСОБА_2 водночас є керівником ТОВ «УК «Комфорт АБ» (одержувачем товару) та ТОВ «УТП Компанія» (декларантом), а тому у нього на меті могло бути ухилення від сплати митних платежів шляхом завищення року виготовлення транспортного засобу. Представник відповідача також заперечив щодо поновлення позивачу строку звернення до адміністративного суду, і пояснив, що копія постанови від 10.09.2019 р. направлена позивачу поштою, яку він не отримав. З`явившись на митницю, копія постанови була вручена позивачу 21.10.2019 р.

Судом визнано поважними причини пропуску позивачем ОСОБА_2 строку звернення до адміністративного суду, наведені в заяві його представника від 19.12.2019 р., а тому суд дійшов висновку про його поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 119 КАС України строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню адміністративного судочинства.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливй судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, як доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази в справі, та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

21.08.2019 року завідуючим сектору інформаційно - аналітичної роботи та моніторингу управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС Левицьким С.О. було складено протокол про порушення митних правил №0834/40100/19 на ОСОБА_2

10.09.2019 року Вінницькою митницею ДФС України (далі за текстом «Відповідач») в особі начальника Вінницької митниці ДФС України Калашнікова В.В. без участі ОСОБА_2 було винесено постанову у справі про порушення митних правил №0834/40100/19 від 10.09.2019 р., згідно з якою ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 37717,98 грн.

Згідно з оскаржуваною постановою, 05.04.2019 року ОСОБА_2 як посадовою особою, (декларантом) уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «УТП Компанія», з метою здійснення митного оформлення в режимі «імпорт» товару - автомобіль легковий, марки «LEXUS ES350», YIN - НОМЕР_2 подано у електронному вигляді митну декларацію № UА401010/2019/021233 (далі - ЕМД № UA401010/2019/021233) та інші супровідні документи.

Одержувачем вказаного товару виступило ТОВ «УК «Комфорт АБ», відправником - підприємство «MY BID LLC» (330 East Commerce St suite, 176, Bridgeton, NJ 08302, USA).

У графі 31 ЕМД № UА401010/2019/021233 ОСОБА_2 , який діє на підставі договору надання послуг митного брокера №0007 «Договір про надання послуг митного брокера» від 18.12.2018 року, укладеного між ТОВ «УК «Комфорт АБ» та ТОВ «УТП Компанія», заявлено наступні відомості про товар: автомобіль легковий, призначений для перевезення людей по дорогах загального призначення, що був у використанні, марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , рік виготовлення - 2013, дата першої реєстрації - 01.01.2013, робочий об`єм циліндрів двигуна - 3456 см3, потужність двигуна - 183 кВт, вид палива - бензин, номер двигуна - дані відсутні, колісна формула 4x2, країна виробництва - Японія (JP), торгова марка - «LEXUS», виробник - «Toyota Motor Corporation», автомобіль не містить в своєму складі передавачі або передавачі та приймачі».

Згідно із законодавством України, під час ввезення, з метою вільного обігу на митній території України товарів, що класифікують за кодом згідно УКТ ЗЕД, необхідно сплатити наступні платежі: мито - 10% (Закон України "Про митний тариф України); ПДВ - 20% (Податковий кодекс України (далі - ПК України); акциз - відповідно до Закону України «Про внесення змін до ПК України щодо оподаткування акцизним податком легкових транспортних засобів» №2611-VIII від 08 11.2018 р.

За митною декларацією UA401010/2019/021233 особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ "УТП Компанія" ОСОБА_2 здійснено декларування транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , із застосуванням вікового коефіцієнту (К віку), що дорівнює 5 (заявлений календарний рік виготовлення 2013).

З метою перевірки правильності визначення року виготовлення транспортного засобу, Вінницькою митницею ДФС направлено лист (вих. №5963/8/02-80-20-04 від 23.07.2019) до експерта - ФОП ОСОБА_3 .

В подальшому Вінницькою митницею ДФС отримано висновок експертного автотоварознавчого дослідження №3013 (вх. № 1904/7/02-80/9 від 24.07.2019), в якому вказано, що роком виробництва транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , є 2012 рік.

Таким чином, при здійсненні митного оформлення вказаного транспортного засобу, акцизний податок повинен розраховуватися із застосуванням вікового коефіцієнту (К віку), що дорівнює 6 (фактичний календарний рік виготовлення 2012).

У зв`язку з чим Управлінням протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Вінницької митниці ДФС направлено службову записку №6614/02-80-20 від 24.07.2019 року до Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Вінницької митниці ДФС (далі УАМП та МПР), щодо розрахунку суми митних платежів та зборів за ЕМД № UА401010/2019/021233 з урахуванням того, що рік виробництва транспортного засобу - 2012.

Згідно із службовою запискою УАМП та МТР № 1290/02-80-19 від 25.07.2019, надано розрахунок за ЕМД № UA401010/2019/021233, де різниця митних платежів становить 12572, 66 грн.

Відповідач вважає, що ОСОБА_2 , було вчинено протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі, а саме заявлення у ЕМД № UA401010/2019/021233 неправдивих відомостей щодо календарного року виробництва (2013 рік) транспортного засобу марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , що призвело до зменшення розміру митних платежів на суму 12572,66 грн.

Проте, таке твердження не відповідає обставинам справи, оскільки ОСОБА_2 не було вчинено жодних дій, спрямованих на неправильне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інших протиправних дій, спрямованих на ухилення від сплати митних платежів, чи зменшення їх розміру.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що така позиція відповідача не відповідає обставинам справи.

При заявленні ОСОБА_2 даних у митній декларації мети неправомірного ухилення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру не було.

При заповненні митної декларації ОСОБА_2 керувався нормами МК України та вносив дані з наявних у нього товаросупровідних документів, копії яких долучав до декларації та письмових пояснень, які надавав працівникам Вінницької митниці ДФС.

Висновки відповідача про невірне декларування дати виготовлення транспортного засобу та ввезеного на митну територію України, не відповідають вимогам МК України та є необґрунтованими.

На переконання суду, ОСОБА_2 не було вчинено протиправні дій на ухилення від сплати митних платежів у повному обсязі, шляхом заявлення у митній декларації № UA401010/2019/021233 неправдивих відомостей щодо календарного року виробництва (2013) т/з марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2, що призвело до зменшення суми грошового зобов`язання.

За Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України 17.11.2005 N1118 (у редакції наказу Держмитслужби від 17.03.2008 N 229 (0291-08), зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 25 листопада 2005 р. №1428/11708, встановлено порядок визначення року виготовлення транспортного засобу. Згідно з п.п. 13 п. 8 вказаних Правил, за наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначення року виготовлення т/з достовірність установлюється експертом, що має свідоцтво про право проведення експертних досліджень з відповідної експертної спеціальності та внесений до Реєстру атестованих судових експертів державних і підприємницьких структур та громадян Міністерства юстиції України.

ОСОБА_2 не може нести відповідальність за недостовірну інформацію в документах про первинну реєстрацію транспортних засобів іноземних країн, оскільки такий документ про реєстрацію автомобіля в США не визнаний недійсним, визнається сторонами в справі, в ньому зазначено модельний рік т/з «2013».

05.04.2019 року до відділу митного оформлення №1 митного поста «Вінниця - центральний» Вінницької митниці ДФС керівником/особою, уповноваженою на роботу з митницею ТОВ «УТП Компанія» Барчуком С.В., який діяв на підставі договору надання послуг митного брокера від 18.12.2018р. №0007 «Договір про надання послуг митного брокера» укладеного між ТОВ «УК «Комфорт АБ» та ТОВ «УТП Компанія» з метою оформлення в митному режимі «імпорт» товару «Автомобіль легковий, що був у використанні, марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , було подано в електронному вигляді митну декларацію та товаросупровідні документи, для розмитнення вказаного автомобіля.

Митна декларація від 05.04.2019 р. за № UA401010/2019/021233 оформлена на підставі документів, за якими був придбаний автомобіль, у тому числі на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу №6 НОМЕР_1 , з датою першої реєстрації 01.01.2013 р. Тому розмитнення автомобіля відбулося за датою першої реєстрації - 01.01.2013 р.

Тобто, на момент митного оформлення т/з ОСОБА_2 не було відомо інші відомості про іншу дату модельного року та іншу дату першої реєстрації автомобіля. Підстав для зазначення іншої дати в митній декларації, ніж та, що зазначена в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу №6 НОМЕР_1 , він не мав. Аналізуючи такі обставини, суд дійшов до переконання, що митна декларація була заповнена правильно, а розмитнення відбувалось на підставі документів, які були отримані при купівлі автомобіля з-за кордону.

Будь-яких сумнівів щодо дати першої реєстрації вказаного вище автомобіля зазначених в супровідних документах, а також сумнівів щодо їх автентичності поданих до митного оформлення не виникало. Тоді ж митним органом було перевірено правильність заповнення ОСОБА_2 декларації та документів, і жодних порушень виявлено не було.

Відповідачем не подано доказів про причетність ОСОБА_2 до підробки реєстраційних документів на вказаний т/з.

Виходячи із змісту частини шостої статті 69 Митного кодексу України, донарахування сум податкових зобов`язань після завершення процедури митного оформлення, можливо виключно у разі умисного подання платником податків недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення. Проте відповідач не довів обставини наявності в діях ОСОБА_2 умислу на подання недостовірних документів або недостовірної інформації під час митного оформлення.

Відносини, що виникають при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, регулюються нормами МК України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи.

Відповідно до пп.14.1.163. п.14.1. ст.14 Податкового кодексу України перша реєстрація транспортного засобу - це реєстрація транспортного засобу, яка здійснюється уповноваженими державними органами України щодо цього транспортного засобу в Україні вперше. Транспортні засоби, що використовувалися, - це транспортні засоби, на які уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право експлуатувати такі транспортні засоби (пп.14.1.251. п.14.1. ст.14 ПК України). Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 р. №1388.

Якщо на транспортні засоби уповноваженими державними органами, в тому числі іноземними, видані реєстраційні документи, що дають право їх експлуатувати, вони вважаються використовуваними. Датою початку користування (вводу в експлуатацію) транспортних засобів, що були в користуванні та ввозяться на митну територію України, вважається дата їх першої реєстрації, визначена в реєстраційних документах, які видано уповноваженими державними органами та дають право експлуатувати ці транспортні засоби на постійній основі. У разі відсутності реєстраційних документів першої реєстрації транспортних засобів датою початку використання транспортного засобу вважається календарна дата його виготовлення (день, місяць, рік). У разі, якщо календарну дату визначити неможливо, то такою датою слід вважати 1 січня року виготовлення, зазначеного в реєстраційних документах.

Декларантом ОСОБА_2 ввезено на територію України легковий автомобіль, призначений для перевезення людей по дорогах загального призначення, що був у використанні, марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , рік виготовлення - 2013, дата першої реєстрації - 01.01.2013, робочий об`єм циліндрів двигуна - 3456 см3, потужність двигуна - 183 кВт, вид палива - бензин, номер двигуна - дані відсутні, колісна формула 4x2, країна виробництва - Японія (JP), торгова марка - «LEXUS», виробник - «Toyota Motor Corporation», та здійснено його митне оформлення у порядку, визначеному чинним законодавством.

Оскаржувана постанова не містить фактів протиправних дій позивача щодо підроблення інформації в реєстраційних документах на вказаний вище транспортний засіб, а лише підтверджує факт подання ОСОБА_2 під час митного оформлення зазначеного транспортного засобу таких документів та їхнє проходження під час митних процедур без будь-яких зауважень зі сторони митного органу.

Частиною 6 ст. 69 МК України передбачено, що штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Частиною 7 ст.69 МК України встановлено, що рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення у порядку, встановленому главою 4 цього Кодексу.

В даному випадку, жодних класифікаційних рішень стосовно автомобіля марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , рік виготовлення - 2013, дата першої реєстрації - 01.01.2013, робочий об`єм циліндрів двигуна - 3456 см3, потужність двигуна - 183 кВт, вид палива - бензин, номер двигуна - дані відсутні, колісна формула 4x2, країна виробництва - Японія (JP), торгова марка - «LEXUS», виробник - «Toyota Motor Corporation», відповідачем не приймалось.

При цьому, класифікаційні рішення повинні бути прийняті у кожному конкретному випадку окремо, оскільки лише встановлення факту подання заявником недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, можуть слугувати підставою до прийняття такого рішення.

Так, при здійсненні митного оформлення працівниками митниці були здійснені необхідні процедури щодо прийняття митної декларації до оформлення шляхом проставлення відбитка штампа «Під митним контролем» та здійснено митний контроль, який включає перевірку правильності класифікації та кодування (згідно з поданими документами) та перевірку правильності нарахування податків і зборів (обов`язкових платежів), застосування пільг у їх сплаті відповідно до законодавства. Під час здійснення митного контролю з боку посадових осіб відповідача не було зауважень до поданої ОСОБА_2 митної декларації від 05.04.2019 р. №UA401010/2019/021233. Відповідач підтвердив правильність та достовірність заповненої митної декларації, що стверджується завершальною стадією митного оформлення - проставленням відбитка печатки. Митна декларація була подана для контролю правильності заповнення та повноти сплати митних податків і зборів відповідальній посадовій особі відповідача. Посадова особа відповідача - інспектор здійснив перевірку факту та повноти і правильності сплати митних податківі зборів, про що зазначив у митній декларації відповідним штампом «сплачено» та особистим підписом особи, яка здійснила перевірку повноти і правильності сплати митних зборів і податків. Своїм правом на відмову у митному оформленні товару, у зв`язку з виявленими невідповідностями, якщо вони мали місце, не скористалась.

За таких обставин, митні процедури охоплюють митний контроль, митне оформлення та справляння податків і зборів. При цьому виконання митним органом дій (процедур), які пов`язані із закріпленням результатів митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та мають юридичне значення для подальшого використання цих товарів і транспортних засобів, є митним оформленням.

Виходячи з системного тлумачення норм пп.215.3.52 п.215.3 ст.215, абз.1, 3 пп.214.1.2 п.214.1 ст.214 ПК України можна прийти до висновку, що розмір акцизного податку та ПДВ, які нараховуються при митному оформленні моторних транспортних засобів на митну територію України, визначається з урахуванням задекларованої митної вартості і коду товару згідно з УКТ ЗЕД, а також строку попередньої експлуатації, встановлених на підставі документів, поданих до митного оформлення.

Відтак, позивачем під час процедури митного оформлення задекларовано митну вартість транспортного засобу і сплачено суму податку, виходячи із строку попередньої експлуатації такого автомобіля, встановленого на підставі первинних реєстраційних документів. Отже, позивачем виконані усі митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

Під час процедури митного оформлення ОСОБА_2 було подано електронну декларацію з товаросупровідними документами, а також задекларовано митну вартість транспортного засобу, вказано його найменування, модель, номер кузова, календарний рік виготовлення, модельний рік виготовлення, дату першої реєстрації, робочий об`єм циліндрів двигуна, потужність двигуна, вид палива, номер двигуна встановлених на підставі первинних реєстраційних документів. Тобто, ОСОБА_2 було виконані усі митні і податкові зобов`язання під час здійснення митних процедур.

Вказані документи підлягали митному контролю.

Так, згідно із ст. 336 МК України митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом: 1) перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України; 2) митного огляду (огляду та переогляду товарів, транспортних засобів комерційного призначення, огляду та переогляду ручної поклажі та багажу, особистого огляду громадян); 3) обліку товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України; 4) усного опитування громадян та посадових осіб підприємств; 5) огляду територій та приміщень складів тимчасового зберігання, митних складів, вільних митних зон, магазинів безмитної торгівлі та інших місць, де знаходяться товари, транспортні засоби комерційного призначення, що підлягають митному контролю, чи провадиться діяльність, контроль за якою відповідно до цього Кодексу та інших законів України покладено на органи доходів і зборів; 6) перевірки обліку товарів, що переміщуються через митний кордон України та/або перебувають під митним контролем; 7) проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів; 8) направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій, уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів.

Згідно із ст. 321 Митного кодексу України товари, транспортні засоби комерційного призначення перебувають під митним контролем з моменту його початку і до закінчення згідно із заявленим митним режимом. У разі ввезення на митну територію України товарів, транспортних засобів комерційного призначення митний контроль розпочинається з моменту перетинання ними митного кордону України. Згідно з п. 4 цієї статті граничний строк перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем до моменту поміщення цих товарів, транспортних засобів у відповідний митний режим не може перевищувати 180 календарних днів.

Отже, протягом 180 днів з моменту ввезення товару на митну територію України посадовими особами органів доходів і зборів може проводитись перевірка, в тому числі направлення запитів до інших держав для встановлення автентичності документів, поданих органу доходів і зборів, та митного огляду (огляду та переогляду товарів).

Продовження вказаного терміну МК України не передбачено.

Положеннями п.1 ч.6 цієї статті передбачено, що перебування товарів, транспортних засобів комерційного призначення під митним контролем закінчується у разі ввезення на митну територію України - після закінчення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, за винятком митних режимів, які передбачають перебування під митним контролем протягом усього часу дії митного режиму.

З огляду на встановлені обставини справи, 23.07.2019 р., після спливу терміну перебування легкового автомобіля марки «LEXUS ES350», VIN - НОМЕР_2 , під митним контролем, експерту - ФОП ОСОБА_3 направлено лист з метою перевірки правильності визначення року виготовлення вказаного транспортного засобу, без наявності сумнівів у визначенні року виготовлення автомобіля при проведенні митного контролю 05.04.2019 року та наявності підстав та необхідності проведення такої перевірки в порушення порядку, визначеного вищевказаними Правилами та ст. 354 МК України.

Відповідно до ст. 485 Митного кодексу України порушенням митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем, або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ухвали ВАСУ від 03.12.2015 року у справі № К/800/35863/15 (359/2056/15-а) «…статтею 485 МК України передбачено наявність спеціальної протиправної мети - неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, що свідчить про те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини».

При винесенні оскаржуваної постанови відповідач не прийняв до уваги те, що склад правопорушення, передбачений ст. 485 Митного кодексу України, обумовлює наявність в діях декларанта протиправної мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, та вини у формі прямого умислу. Диспозиція статті 485 МК України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру. Наявність спеціальної протиправної мети однозначно вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки на момент подачі декларації декларант повинен усвідомлювати факт заявлення неправдивих відомостей та умисно бажати, щоб заявлені ним неправдиві дані вплинули на розмір митних платежів, які йому доведеться сплатити за митне оформлення задекларованого ним товару.

Вказана правова позиція також викладена в Постанові Верховного Суду України від 09.04.2012 році в справі № 21-260а11.

При прийнятті постанови від 10.09.2019 року №0834/40100/19 не було дотримано вимоги ст. 486 МК України про своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне, об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно із ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд звертає увагу і на те, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови не було дотримано строки притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, виходячи із наступного.

Частиною 1 ст. 467 МК України встановлено, якщо справи про порушення митних правил, відповідно до статті 522 МК України розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 09.04.2012 року в справі №21-260а11 передбачене ст. 355 МК України порушення митних правил, яке полягає в заявленні у митній декларації неправдивих відомостей як підстави для звільнення від сплати податків і зборів, що спричинило їх недобори до бюджету, не можна вважати триваючим, а тому за правилами ч. 1 ст. 328 МК України адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через два місяці з дня його вчинення.

Як вбачається з наданих документів, 05.04.2019 р. ОСОБА_2 (декларантом) було правильно подано митну декларацію № UA401010/2019/021233, в якій зазначено дату першої реєстрації автомобіля 01.01.2013 р.

За положеннями ч. 1 ст. 328 МК адміністративні стягнення у вигляді попередження, штрафу можуть бути накладені не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення. Вказана правова норма щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності кореспондується із ст. 38 КУпАП.

Постанову про порушення митних правил № 0834/40100/19 за ст. 485 МК України, відповідачем винесено 10.09.2019 року, тобто більше, ніж через 2 місяці.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова у справі про порушення митних правил є необґрунтованою, викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил такими, що не відповідають дійсності, а розгляд справи є неповним та необ`єктивним.

На підставі додатку 2 «Перелік територіальних органів Державної фіскальної служби, що реорганізуються» до постанови Кабінету Міністрів України №858 від 02.10.2019 р. Подільська митниця Держмитслужби є територіальним органом, до якого приєднано Вінницьку митницю ДФС, у зв`язку з реорганізацією.

На підставі викладеного, керуючись ст. 251, 245, 247, 268, 280, 285, 288-289, 294 КУпАП, ст. ст. 485, 530 МК України, ст.ст. 2, 5-9, 72-79, 139, 245, 246, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Поновити представнику позивача Бєрєснєву Іллі Романовичу, діючого в інтересах ОСОБА_2 , строк на оскарження постанови №0834/40100/19 від 10.09.2019 р. начальника Вінницької митниці ДФС України Калашнікова Валентина Валентиновича про накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 37717,98 грн. на ОСОБА_2 .

Позов задовольнити.

Скасувати постанову від 10.09.2019 р. про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 37717, 98 грн., в адміністративній справі №0834/40100/19, винесену начальником Вінницької митниці ДФС України Калашніковим Валентином Валентиновичем, за статтею 485 Митного кодексу України, відносно громадянина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя