Справа № 804/1610/17
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
21 січня 2020 року Справа № 804/1610/17
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Захарчук - Борисенко Н.В.
при секретарі судового засідання - Дудко Ю.С.
третьої особи - ОСОБА_1 .
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі питання про залишення адміністративного позову без розгляду в адміністративній справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єремеєвої Анастасії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування рішень, -
03.03.2017 ОСОБА_2 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державного реєстратора Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єремеєвої Анастасії Володимирівни, в якому просила:
- скасувати рішення державного реєстратора Єремеєвої Анастасії Володимирівни, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контра Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29104304 від 05.04.2016 про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - квартиру, за адресою / місцезнаходженням АДРЕСА_2 ;
- скасувати рішення державного реєстратора Єремеєвої Анастасії Володимирівни, Сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 29105098 від 05.04.2016 про реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - домоволодіння, за адресою/місцезнаходженням: АДРЕСА_3 .
Ухвалою суду від 06.03.2017 було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 27.06.2017 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору було залучено ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 21.09.2017 провадження у справі було поновлено та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою суду від 02.12.2019 було поновлено провадження у справі №804/1610/17 та призначено до розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання 21.01.2020 позивач та відповідач вкотре не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується поштовим конвертом, який повернувся з адреси позивача, із зазначенням «повернення за закінченням терміну зберігання» та рекомендованим поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення відповідачу.
З урахуванням вищевикладеного, судом було поставлено на вирішення питання щодо залишення адміністративного позову без розгляду у зв`язку із повторною неявкою позивача в судові засідання.
Третя особа проти залишення адміністративного позову без розгляду не заперечувала.
Відповідно до ч. 1 ст. 45 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.
Суд зазначає, що будучи ініціатором судового розгляду позивач в першу чергу має активно, не зловживаючи, використовувати власні процесуальні права, тобто здійснювати їх з метою, з якою такі права були надані, при цьому визначальними процесуальними обов`язками позивача є забезпечення представництва власних інтересів при розгляд адміністративної справи та дотримання процесуальних строків.
Частиною 1 статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови.
Відповідно до частини 6 статті 251 Кодексу адміністративного судочинства України, днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
В силу частини 5 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів.
До позивача, який не є суб`єктом владних повноважень, положення цієї частини застосовуються лише у разі повторної неявки.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі "Гінчо проти Португалії" передбачив, що держави-учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень п. 1 ст. 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.
Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.
У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.
У рішенні Європейського Суду від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» зазначено, що сторони вживають заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Рішенням Європейського суду з прав людини визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням її справи, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, оскільки одним із критеріїв «розумності строку» є саме поведінка заявника. Суд покладає на заявника лише обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, які безпосередньо його стосуються, утримуватися від виконання заходів, що затягують провадження у справі, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для пришвидшення процедури слухання (Європейського суду з прав людини «Чірікоста і Віола проти Італії»).

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо позивач не прибув (повторно не прибув, якщо він не є суб`єктом владних повноважень) у підготовче засідання чи у судове засідання без поважних причин або не повідомив про причини неявки, якщо від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності.

Враховуючи, що позивач вдруге після поновлення провадження у справі не з`явився в судове засідання без поважних причин, належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 126, 131, 205, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до Державного реєстратора Сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Дніпропетровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Єремеєвої Анастасії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 про скасування рішень - залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали суду складений 23.01.2020 року.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко