Справа № 520/5907/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 січня 2020 р. № 520/5907/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Харківського національного університету внутрішніх справ (проспект Льва Ландау, буд. 27, м. Харків, 61080) до ОСОБА_1 (код НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), про стягнення суми, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить: стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 31 381 (тридцять одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 35 коп.; судові витрати покласти на відповідача ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ та зарахована курсантом Харківського національного університету внутрішніх справ. Відповідно контракту про здобуття освіти у вищому навчальному закладі зі специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських, ОСОБА_1 за недотримання вимог договору повинна відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням у Харківському національному університеті внутрішніх справ в сумі 31 381 (тридцять одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 35 коп.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.07.2019 року відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Встановлення адміністративним процесуальним законодавством часових меж реалізації особою її права на судове оскарження обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист. Аналіз вказаних вище правових норм вказує на те, що початок перебігу строку звернення до суду пов`язаний з наявністю факту обізнаності учасника справи з підставами звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.11.2018 року Харківський національний університет внутрішніх справ звернувся в порядку цивільного судочинства до Балаклійського районного суду Харківської області із позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на користь ХНУВС витрати, пов`язані з утриманням курсанта в університеті в загальному розмірі 31381.35 грн. Ухвалою суду від 24.01.2019 провадження у справі закрито. Постановою Харківського апеляційного суду від 24.04.2019 ухвала суду першої інстанції залишена без змін.

З огляду на зазначені вище, суддів вважає, що саме з моменту ознайомлення позивача з мотивами прийнятої Харківським апеляційним судом ухвали від 24 квітня 2019 року у справі № 610/3461/18, тобто з моменту отримання копії тексту відповідної ухвали суду, позивачу стало відомо про необхідність звернення до суду саме з позовною заявою поданою в порядку адміністративного судочинства.

З матеріалів справи встановлено, що повний текст ухвали Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 628/3768/18 позивачем отримано 13.05.2019 року, а з вказаним позовом він звернувся 12.06.2019 року.

Суд вважає за необхідне зазначити, що за загальним правилом строк для звернення до суду, дійсно слід обраховувати з моменту звільнення відповідача зі служби, оскільки саме з цього моменту позивач дізнався про порушення відповідачем договірних умов та набув право на звернення до суду з відповідним позовом.

Разом з тим, суд зазначає, що до 12.12.2018 року Великою Палатою Верховного Суду було сформовано правову позицію щодо необхідності розгляду вказаної категорії справ в порядку цивільного судочинства. Вказаний правовий висновок висловлений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 461/5577/15-ц, від 31.10.2018 у справі № 820/5761/15.

З матеріалів справи встановлено, що звертаючись до суду з позовом 22.11.2018 року позивачем дотримано трирічний строк звернення до суду, який визначений нормами чинного ЦПК України.

При цьому, суд зазначає, що звернення позивача до суду в порядку цивільного судочинства 04.12.2018 року відбулось до моменту формування правової позиції Великої Палати Верховного Суду стосовно розгляду в порядку адміністративного судочинства вказаної вище категорії справ, яка міститься у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 804/285/16 про наявність якої позивачу стало відомо з ухвали Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 628/3768/18.

Також суд вважає за необхідне зауважити, що з моменту прийняття ухвали Харківського апеляційного суду від 24 квітня 2019 року по справі № 610/3461/18 та отримання позивачем копії повного тексту 13.05.2019 року, звернення позивача до адміністративного суду з даною позовною заявою 12 червня 2019 року, відбулось у місячний строк.

Враховуючи зміст та характер спірних правовідносин, встановлені обставини справи та вжиття позивачем визначених чинним законодавством способів захисту його прав щодо звернення до суду в порядку цивільного судочинства, суд вважає, що Харківським національним університетом внутрішніх справ обґрунтовано поважність причин пропуску визначеного абз. 2 ч. 2 та ч. 5 ст. 122 КАС України строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, відповідно до якого просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що вона виконала умови договору, звільнення з органів внутрішніх справ України відбулося не з її волі та не за її бажанням, а в зв`язку зі змінами в законодавстві. Окрім того зазначила, що павовідносини між сторонами виникли на підставі договору, укладеного до набрання чинності Закону України "Про Національну поліцію", а отже посилання позивача на положення ч. 4 ст. 74 вказаного закону є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України, закони не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України. Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову та відзиву, суд встановив наступне.

Згідно з п.17 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства України, публічна служба - це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

За змістом статті 9 Закону України від 20 грудня 1990 року №565-XII "Про міліцію" (далі - Закон №565-XII), чинного на час виникнення спірних відносин, на курсантів, слухачів, ад`юнктів, інших атестованих працівників, у тому числі й викладацького складу навчальних закладів МВС, поширюються права і обов`язки, гарантії правового і соціального захисту та відповідальність працівників міліції.

Відповідно до частини першої статті 20 Закону №565-XII, працівник міліції є представником державного органу виконавчої влади, а тому його служба є публічною.

З наведених норм слідує, що відповідач, перебуваючи на посаді, що відноситься до публічної служби, звільнився за власним бажанням, не відпрацювавши три роки, як це було визначено умовами договору від 01 вересня 2014 року про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС.

Отже, даний спір підлягає вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такий, що пов`язаний з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16.

Судом встановлено,що відповідача ОСОБА_1 наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 28.08.2014 року № 189 о/с відповідно до наказу МВС України від 07.08.2014 року № 792 "Про переведення курсантів Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка та Донецького юридичного інституту МВС України" переведено для подальшого навчання з 30.08.2014 року курсантом з 1-го курсу факультету підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки "Правознавство" Луганського державного університету внутрішніх справ ім. Е.О. Дідоренка на 2-й курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки "Правознавство" Харківського національного університету внутрішніх справ.

01.09.2014 року між Харківським національним університетом внутрішніх справ (Виконавцем), з одного боку, Головним управлінням МВС України у Луганській області (Замовником), з другого боку, та рядовим міліції ОСОБА_1 . (Особою) було укладено тристоронній Договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України.

Відповідно до умов вказаного Договору Виконавець зобов`язався забезпечити теоретичну та практичну підготовку фахівця згідно з навчальними планами та програми і вимогами освіто-кваліфікаційних рівнів (п.2.1.1 Договору). Замовник зобов`язався забезпечити проходження Особою практики та стажування, і призначити випускника на посаду, визначену державною комісією з персонального розподілу фахівців, чи на іншу посаду, про призначення на яку є письмова згода випускника (п.п. 2.2.1, 2.2.3 Договору), а ОСОБА_1 (Особа) зобов`язалася виконати в повному обсязі навчальну програму відповідної фахової спрямованості та освітньо-кваліфікаційного рівня, після закінчення навчання прибути до місця призначення у термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, і відпрацювати не менше трьох років (п.п. 2.3.1, 2.3.5 Договору).

Пунктом 2.3.6. вказаного договору передбачено, що в разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ України по закінченню навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі з підстав, зазначених у п. 3 договору, відповідач зобов`язана відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з її утриманням у вищому навчальному закладі згідно з затвердженим розрахунком.

Відповідно до п. 3 договору підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є дострокове розірвання договору на підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість; відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення навчального закладу; звільнення особи начальницького складу органів внутрішніх справ із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 31 серпня 2015 року №355 о/с відповідача переведено на 2-й навчальний курс навчально-наукового інституту підготовки фахівців для підрозділів кримінальної міліції за напрямом підготовки «Правознавство» (6.030401) з 01 вересня 2015 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 29 серпня 2016 року № 585 о/с відповідача переведено на наступний курс (2-й навчальний курс факультету № 2 за напрямом підготовки «Правознавство») з 01 вересня 2016 року.

Наказом Харківського національного університету внутрішніх справ від 04.03.2017 року № 69 о/с відповідача відрахувано зі складу курсантів

4-го курсу факультету № 2 за спеціальністю «Правознавство» Харківського національного університету внутрішніх справ з 04 березня 2017 року та направлено до ГУНП в Донецькій області для подальшого проходження служби. Визначена сума витрат, пов`язаних з утриманням відповідача, склала 60839 гривень 33 коп. (а.с. 11).

Наказом ГУНП в Донецькій області від 11.04.2017 року № 251 о/с відповідача звільнено зі служби у поліції згідно п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію» (за власним бажанням). Стаж служби в поліції на день звільнення складає 03 рок. 08 міс. 06 днів.

На підставі довідки про фактичні витрати, пов`язані з утриманням курсанта ОСОБА_1 у Харківському національному університеті внутрішніх справ за період з 30.08.2014 року по 04.03.2017 року, загальна сума складає 31381,35 грн., в тому числі витрати: грошове забезпечення 8166,09 грн., продовольче забезпечення 5067,31 грн., речове забезпечення 5189,74 грн., вартість комунальних послуг і спожитих енергоносіїв 12958,21 грн.

Враховуючи, що відповідач звільнилася з Головного управління Національної поліції в Луганській області за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після завершення навчання, але не відшкодувала витрати на навчання Харківському національному університету внутрішніх справ в добровільному порядку, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст.24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", початком проходження військової служби вважається: день призначення на посаду курсанта вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу вищого навчального закладу - для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних.

Відповідно ч.4, 6 ст. 18 Закону України "Про міліцію" (в редакції, яка була чинна на момент вступу відповідача до вищого навчального закладу), підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. Курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Аналогічна норма міститься в Законі України "Про Національну поліцію", який вступив в силу з 07.11.2015 року, а саме у ч.2 ст.74 Закону - підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається.

Спір у справі, що розглядається, стосується відшкодування витрат, пов`язаних із утриманням у вищому навчальному закладі МВС України особи, яка в подальшому за власним бажанням звільнилася з органів внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання.

Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах зі специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, (далі - Порядок №261) затверджено постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 12 квітня 2017 року №261.

Відповідно п.2, 3 Порядку № 261 витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася. У разі коли особа є неповнолітньою, установлення правових відносин здійснюється відповідно до вимог Цивільного кодексу України. Відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: - грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; - оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія).

Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю. Розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі. Під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

На виконання вимог п. 2.1.8 Договору, після закінчення навчання відповідача затверджено розрахунок фактичних витрат на його підготовку за весь період навчання із зазначенням щорічних сум утримання. Відповідно довідки-розрахунку вартості харчування, довідки з розрахунку вартості комунальних послуг, грошового забезпечення, витрат на речове майно, наданих позивачем до суду, загальна сума витрат на утримання відповідача за періоди з 30.08.2014 року по 04.03.2017 року складає 31381.35 грн.

Положеннями п.4, абз.3 п.5 Порядку №261 встановлено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

З наявного в матеріалах справи договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2014 року, укладеного між Харківським національним університетом внутрішніх справ, Головним управлінням МВС України в Луганській області та громадянкою України ОСОБА_1 , слідує, що предметом договору є підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямом (спеціальністю) правознавство.

Серед обов`язків особи (відповідача) п.2.3.5, 2.3.6 передбачено: після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов`язків за посадою, на яку призначена Замовником (Головним управлінням МВС України в Луганській області), і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими п.3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком.

Як передбачено положеннями п. 8 Порядку №261 у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, а також у разі порушення особою умов договору, укладеного відповідно до пункту 6 цього Порядку, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Суд також звертає увагу на те, що ч. 4 ст.74 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Оскільки відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за п. 7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), що підпадає під п.п.3.3 п.3 Договору, виходячи з формулювання причин звільнення, він повинен відшкодувати витрати на його утримання за період навчання в Харківському національному університеті внутрішніх справ, а отже адміністративний позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Поновити Харківському національному університету внутрішніх справ строк на звернення до суду.

Адміністративний позов Харківського національного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про стягнення суми - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківського національного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з утриманням, а саме, грошові кошти в розмірі 31381 (тридцять одна тисяча триста вісімдесят одна) грн. 35 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.