Справа № 580/1203/19
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2020 року

Київ

справа №580/1203/19

адміністративне провадження №К/9901/35874/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р. Ф.,

суддів - Олендера І.Я., Пасічник С. С.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДФС у Черкаській області

на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019

та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019

у справі № 580/1203/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Черкаській області

про визнання протиправними і скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі № 580/1203/19, предметом спору у якій є вимоги про протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.09.2018 №, податкового повідомлення-рішення від 07.09.2018 № , рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 07.09.2018 № , вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 01.02.2019 № Ф-.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019, позов задоволено в повному обсязі.

У касаційній скарзі скаржник, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі № 580/1203/19, ухвалити нову постанову про відмову в задоволенні позову.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою Суд виходить з наступного.

Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

За правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Згідно з пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб віднесено до категорії справ незначної складності.

Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

На час звернення позивача з адміністративним позовом - 2019 рік, відповідно до норм Закону України "Про державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2019 року встановлено 1921,00 гривень.

Предметом позову у цій справі є вимога про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 07.09.2018 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції на підставі п.123.1 ст. 123 розд. ІІ Податкового кодексу України, яким збільшено суму грошового зобов`язання на 119819 грн 70 коп., податкового повідомлення-рішення від 07.09.2018 №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір на суму 9984 грн 98 коп., рішення № від 07.09.2018 про застосування штрафних санкцій, яким за донарахування відповідним органом доходів і зборів своєчасно не нарахованого єдиного внеску, нараховано штрафні санкції в сумі 12579 грн 02 коп. на підставі п.3 ч. 11 ст. 25 Закону України «Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування», вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 07.09.2018 №Ф- зі сплати заборгованості з єдиного внеску, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ця справа за критерієм, встановленим пунктом 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, є справою незначної складності.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, оскільки оскаржуване судове рішення прийнято у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України виняткові обставини відсутні, тому у відкритті касаційного провадження у даній справі слід відмовити.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДФС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 04.07.2019 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2019 у справі № 580/1203/19 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправними і скасування рішень.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді Р. Ф. Ханова

І. Я. Олендер

С. С. Пасічник