Справа № 202/6391/19
Суддя: Кухтін Г. О.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 202/6391/19
Провадження № 2-а/202/11/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого судді - Кухтіна Г.О.

за участю секретаря - Кишковар Н.А.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

свідка ОСОБА_3 Ю ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Вовк Ілони Вікторівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з вищевказаним позовом.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою інспектора старшого лейтенанта поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області 4 батальйону 1 роти Вовк І.В. серії ЕАВ № 1498168 від 07 вересня 2019 року його було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. Згідно оскаржуваної постанови 07 вересня 2019 року о 20 годині 37 хвилин, позивач, керуючи транспортним засобом «MERSEDES-BENZ 312ВD-П18», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Калиновій, 65 у місті Дніпрі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР. Вказує, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог КпАП України, Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», та вважає її незаконною, оскільки позивач при керуванні транспортним засобом дотримувався положень ПДР України, відповідно Правила дорожнього руху не порушував, зазначений факт порушення ним зазначених Правил не визнає. Вважає дії працівника патрульної поліції щодо винесення відносно нього постанови в справі про адміністративне правопорушення неправомірними. Враховуючи викладене, просив суд скасувати постанову серії ЕАВ № 1498168 від 07 вересня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, та винести окрему ухвалу.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2019 року адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року адміністративний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області.

18 листопада 2019 року на адресу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло пояснення представника Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Пояснення обґрунтоване тим, що 07 вересня 2019 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що водій, керуючи транспортним засобом «MERSEDES-BENZ 312ВD-П18», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Калинова, в районі будинку 65, проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. При цьому, вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції. Вказує, що в позовній заяві позивач посилається лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача, доводи позову мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійними та достатніми підставами для скасування оскаржуваної постанови. Відповідач діяла згідно чинного законодавства, провела розгляд справи на місці скоєння правопорушення. Пояснення позивача, що відповідач діяла упереджено та не фахово, є лише його припущенням, а питання стосовно визнання дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень не входить до підсудності місцевих загальних судів та відноситься до юрисдикції адміністративних окружних судів. Вважає, що позивач в своїй позовній заяві надає суду пояснення, які не відповідають дійсності та спростовуються іншими матеріалами справи у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Не погоджуючись з наданими поясненнями 21 листопада 2019 року позивачем через канцелярію суду подано заперечення, згідно яких останній наголошує, що відповідач не мала жодного доказу скоєння позивачем вказаного правопорушення, дані докази не були зазначені й у протоколі, хоча обов`язок доказування відповідно до норм чинного законодавства покладається саме на відповідача.

06 грудня 2019 року відповідачем інспектором роти 1 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Вовк І.В. подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого 07 вересня 2019 року нею було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., в якій зазначено, що про те, що водій, керуючи транспортним засобом «MERSEDES-BENZ 312ВD-П18», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Калинова, в районі будинку 65, проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам чинного законодавства України, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року, та враховуючи всі обставини відповідач обґрунтовано прийняла рішення про необхідність притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Позивач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Суду надав пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві.

Відповідач у судове засідання з`явилася. Проти задоволення позову заперечувала з підстав, викладених у відзиві та наполягала на правомірності рішення, винесеного нею як суб`єктом владних повноважень. Крім того, звернула увагу суду на те, що позивач ОСОБА_1 неодноразово притягався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, про що свідчать відповідні відомості, внесені до електронних баз УПП, хоча як водій маршрутного таксі зобов`язаний здійснювати перевезення пасажирів із забезпеченням високого рівня безпеки та надійності транспортного обслуговування.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився. Згідно наданих письмових пояснень, які містяться в матеріалах справи, просили розглядати справу без участі їх представника.

Вислухавши пояснення позивача, відповідача, показання свідка, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає відмові у його задоволенні із наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (п.2 ч.1 ст. 5 КАС України).

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст. 9 КАС України).

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 07 вересня 2019 року інспектором роти 1 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Вовк І.В. відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1498168. Згідно вказаної постанови 07 вересня 2019 року о 20 годині 37 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERSEDES-BENZ 312ВD-П18», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Калиновій, 65 у місті Дніпрі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР.

Наслідком чого стало притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 УпАП України з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 9.2 «б» ПДР України 8.7.3. «е» сигнали світлофора мають такі значення червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Суд, надавши правову оцінку змісту обґрунтування складу адміністративного правопорушення, викладеного в оскаржуваній постанові, з урахуванням вимог ст. 256 КпАП України вважає, що посадовою особою зазначений склад правопорушення - суть адміністративного правопорушення - які саме дії позивача призвели до порушення п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху.

Суть адміністративного правопорушення - є основною складовою правопорушення.

Особа, щодо якої складений протокол/постанова про адміністративне правопорушення, має знати в чому вона звинувачується.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (ПДР України).

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР України).

Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів (ч.2 ст.122 КпАП України).

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію», завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1,статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача.

Так, в судовому засіданні було допитано у якості свідка інспектора УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , заявленого відповідачем на підтвердження правомірності винесеної постанови, який показав, що 07 вересня 2019 року він разом з інспектором роти 1 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Вовк І.В. проходили службу. Під час виконання службових обов`язків ними о 20 годині 37 хвилин було виявлено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та при зупиненні транспортного засобу встановлено, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERSEDES-BENZ 312ВD-П18», д.н.з. НОМЕР_1 , яке являється маршрутним таксі, при перевезенні пасажирів, рухаючись по вул. Калиновій, 65 у місті Дніпрі проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив вимоги п. 8.7.3 «е» ПДР. При цьому, зазначив, що під час складання постанови жодних зауважень, клопотань від позивача не надходило, що вказує на обґрунтованість та законність винесеної постанови.

Докази, які б спростовували факт порушення позивачем частини 2 статті 122 КпАП України, судом не встановлені, за таких підстав суд вважає вимоги позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення необґрунтованими.

Таким чином, судом встановлена правомірність дій працівника поліції в частині винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і вважає, що останні не можуть бути визнані протиправними лише з його формальних міркувань, та розцінюються судом, як бажання уникнути адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.222 КпАП України до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 цього Кодексу.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч.2 ст.222 КпАП України).

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Враховуючи зібрані по справі докази, відсутність доказів, які спростовують факт порушення ПДР позивачем, суд вважає рішення відповідача про винесення постанови відносно нього правомірним, оскільки судом достовірно встановлений факт наявності в діях позивача порушення п. 8.7.3. «е» ПДР України, та правомірності притягнення його до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу відповідно до санкції частини 2 статті 122 КпАП України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 19, 20, 21, 22, 42, 44, 45, 46, 47, 72-76, 77, 79, 192, 193, 194, 241, 242, 243, 245, 246, 250, 251, 286 КАС України, п. 1 ч. 1 ст. 255, ч.ч. 4, 5 ст. 258, ч.2 ст.122 КпАП України, ст. 289 КпАП України, п. 8.7.3. «е» ПДР України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до інспектора роти 1 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Вовк Ілони Вікторівни, третя особа: Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про визнання дій неправомірними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, - залишити без задоволення, а рішення суб`єкта владних повноважень - без змін.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Г.О. Кухтін