Справа № 629/3937/19
Суддя: Бенедик А.П.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р. Справа № 629/3937/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бенедик А.П.,

Суддів: Гуцала М.І. , Донець Л.О. ,

за участю секретаря судового засідання Соколової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у м.Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області (головуючий суддя І інстанції Мицик С.А.) від 07.10.2019 року (повний текст рішення складено 11.10.2019 року) по справі № 629/3937/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Юрія Олександровича

про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду із адміністративним позовом до Інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Юрія Олександровича, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року та застосування до позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за відсутності факту порушення Правил дорожнього руху України (далі- ПДР України), без з`ясування і доведення обставин, які б свідчили про наявність ознак адміністративного правопорушення, за відсутності доказів вчинення неправомірних дій. В зв`язку з чим вважає, що оскаржувана постанова є незаконною та підлягає скасуванню у судовому порядку, а дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності є протиправними.

Рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною та скасовано постанову інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Ю.О. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП у відношенні позивача закрито.

Не погодившись із судом рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить доповнити (або змінити) резолютивну частину рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2019 року, визнавши протиправними дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги скаржник вказує, що дійшовши висновку про протиправність оскаржуваної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції не розглянув вимогу щодо неправомірності дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Зазначає, що оскільки відповідач виніс протиправну постанову, яка підлягає скасуванню, то його дії в даному випадку є неправомірними.

Відповідач правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у спосіб та строки, з урахуванням особливостей розгляду справи даної категорії, визначених ст.268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи факт належного повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, скорочений термін розгляду справ вказаної категорії, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 09.07.2019 року відповідачем складено постанову серії ДП 18 № 348052, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та застосовано стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Як вбачається із зазначеної постанови, позивач 09.07.2019 року о 18 години 29 хвилин в м. Лозова на вул. Привокзальній, керуючи авто Chevrolet aveo, номерний знак НОМЕР_1 , здійснила стоянку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинка заборонена», чим порушила п.8.4 «в» ПДР України.

Не погоджуючись із діями відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності та правомірністю вказаної постанови, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції виходив з того, що постанова відповідача ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю, оскільки відповідачем не доведено факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення та правомірності винесення оскаржуваної постанови.

Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 3 ст. 308 КАС України).

Оскільки рішення суду в частині задоволених позовних вимог позивачем не оскаржується, то в цій частині не підлягає апеляційному перегляду.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення врегульовано розділом IV КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, як це передбачено статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Положеннями п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону зазначено, що у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395 (далі Інструкція).

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Отже, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання відповідного протоколу.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що посадова особа органів Національної поліції наділена повноваженнями щодо здійснення контролю за дотриманням ПДР України його учасниками, які реалізуються, зокрема, шляхом розгляду справ про адміністративні правопорушення у разі їх виявлення.

Неправомірність дій відповідача позивачем оскаржується виключно щодо притягнення до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у випадку встановлення під час судового розгляду справи відсутності факту скоєння особою адміністративного правопорушення, належним способом захисту порушених прав та інтересів особи, є скасування відповідної постанови у справі про адміністративне правопорушення у судовому порядку та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Визнання у судовому порядку неправомірних дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності не передбачено КАС України, а саме статтею 286, якою визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, згідно частиною третьою вищенаведеної статті Кодексу встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 №348052 від 09.07.2019 року.

Разом з тим, приймаючи рішення суд першої інстанції не вирішив позов у вказаній частині позовних вимог та не вказав жодних висновків щодо даних позовних вимог.

Крім того, як вбачається з резолютивної частини рішення, суд першої інстанції зазначив про повне задоволення позовних вимог, в той час, як фактично позов задоволено частково.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини (ч. 4 ст.317 КАС України).

З урахуванням встановлених обставин у справі та допущених судом першої інстанції порушень норм процесуального права, колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає зміні, шляхом доповнення резолютивної частини рішення висновком про часткове задоволення адміністративного позову, а також мотивувальної частини рішення суду висновками та підставами відмови у задоволенні позовних вимог з приводу визнання протиправними дій відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 07.10.2019 року по справі № 629/3937/19 змінити.

Доповнити мотивувальну частину рішення висновками та підставами відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправними дій інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Юрія Олександровича щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року».

Викласти абзац перший резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Юрія Олександровича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення-задовольнити частково».

Доповнити резолютивну частину рішення наступним абзацом: «Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій інспектора СРПП Лозівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області Палагути Юрія Олександровича щодо притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у справі у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 348052 від 09.07.2019 року».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Бенедик А.П.
Судді(підпис) (підпис) Гуцал М.І. Донець Л.О.
Повний текст постанови виготовлений 20.01.2020 року