Справа № 420/6914/19
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6914/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Соколенко О.М.,

при секретарі судового засідання Хлевитській С.І.,

за участю:

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження з урахуванням особливостей, визначених ст.287 КАС України та ст.ст.268, 269,271,272 КАС України адміністративну справу за позовною заявою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:
19 листопада 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі позивач, Головне управління, ГУ ПФУ в Одеській області) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі відповідач, УДВС ГУТУЮ в Одеській області), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 04.11.2019 року ВП № 59785019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

02 грудня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшов лист щодо усунення недоліків позовної заяви разом із платіжним дорученням №26430 від 29.11.2019 року про сплату судового збору у розмірі 1921 грн. та поясненнями щодо коду ЄДРПОУ відповідача (т.1 а.с.74-77).

Водночас, 04 грудня 2019 року засобами електронної пошти від представника позивача надійшли клопотання про залучення третьої особи та виправлене клопотання про залучення третьої особи, в якому позивач просить суд залучити до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1 (т.1 а.с.78-85).

В обґрунтування поданої позовної заяви позивач зазначає, що Одеським окружним адміністративним судом 11.03.2019 року прийнято рішення по справі № 1540/4411/18, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління, за участю третьої особи - ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково та зобов`язано Головне управління вчинити дії щодо перерахунку та підвищення пенсії позивачу, починаючи з 01.09.2017 року, в тому числі з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за знання та використання іноземної мови, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди; зобов`язано Головне управління провести виплату ОСОБА_1 донарахованих сум пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, починаючи з 01.09.2017 року, в тому числі з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за знання та використання іноземної мови, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 рішення від 11.03.2019 скасовано та прийнято нове судове рішення, яким зобов`язано Головне управління з 08.09.2017 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 №139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода.

З позовної заяви вбачається, що у подальшому, а саме, 19.08.2019 до Головного управління надійшла постанова відділу примусового виконання рішень ВП №59785019 від 12.08.2019 про відкриття виконавчого провадження.

У відповідь на постанову про відкриття виконавчого провадження, Головним управлінням 28.08.2019 до Відділу примусового виконання рішень направлено лист за № 20228/02-25 про виконання рішення, у якому зазначено, що Головним управлінням на підставі постанови від 27.06.2019, ОСОБА_1 10 липня 2019 року проведено перерахунок пенсії за період з 08.09.2017 з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 №139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, в результаті чого за період з 08.09.2017 по 27.06.2019 виникла доплата у розмірі 40374,76 грн.

Як вказує позивач, враховуючи, що 28.08.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, якою затверджено «Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду»(далі - Постанова №6491), виплата розрахованої доплати у розмірі 40374,76 грн. проводиться у такому порядку:

- доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 27.06.2019 по 31.07.2019 року в сумі 1538,15 грн. зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 05.08.2019 року;

- залишок доплати пенсії за період з 08.07.2017 по 26.06.2019 в сумі 38836,61 грн. буде виплачено згідно з Порядком, затвердженим Постановою №649, та згідно розробленому відповідно до постанови Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1 (далі - Порядок № 20-1).

Позивач зазначає, що крім цього, Головним управлінням листом від 03.10.2019 року повторно повідомлено орган ДВС про стан виконання рішення суду, та зазначено що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 становить 7895,35 грн., а також вказано, що з 27.06.2019 по 31.07.2019 виникла доплата пенсії в розмірі 1538,15 грн., яка зарахована на його поточний рахунок 05.08.2019.

За твердженням позивача, не зважаючи на вищевказані обставини 27.09.2019 до Головного управління надійшла постанова ВП № 59785019 від 23.09.2019 про накладання штрафу у розмірі 5100 грн., яка оскаржена позивачем до суду та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 № 420/5857/19 адміністративний позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання противоправною та скасування постанови задоволено повністю; визнано противоправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича про накладання штрафу ВП № 59785019 від 23.09.2019 у розмірі 5100 грн.

Однак, як вказує позивач, 11.11.2019 на адресу Головного управління надійшла постанова Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області ВП № 59785019 від 04.11.2019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Також, з посиланням на Постанову №649, Порядок 20-1, позивач зазначив, що відповідальною особою Головного управління внесено дані до електронного реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, за судовою справою №420/2862/19, що підтверджується відповідним витягом з електронного реєстру.

Таким чином, як зазначає позивач, застосування Головним управлінням Постанови Кабінету Міністрів України №649 є правомірним та відповідає нормам Конституції України та Законам України, забезпечує належний рівень пенсійного забезпечення стягувача, оскільки Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 року та прийнятий на виконання Закону України № 2262-ХІІ, є чинним та незаконним не визнавався, а отже є єдиним джерелом права - підзаконним нормативно-правовим актом, що вирішує питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду.

З посиланням на норми ст.ст. 1, 75 Закону України «Про виконавче провадження», позивач зазначив, що для застосування відповідальності за невиконання рішення суду у вигляді штрафу повинні мати місце наступні умови: факт невиконання рішення про зобов`язання боржника виконати певні дії, та таке невиконання зумовлено неповажними причинами.

При цьому, посилаючись на висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 1З червня 2018 року у справі № 757/29541/14-а, від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а та від 21 серпня 2019 року у справі №754/3105/19, згідно яких невиконання судового рішення управлінням ПФУ в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів, позивач у позові зазначає, що державним виконавцем при винесенні постанови про накладення штрафу не враховано викладені обставини (факт повного виконання рішення суду Головним управлінням в межах допустимих діючим законодавством до відкриття виконавчого провадження), що призвело до порушення норм законодавства, що стосується притягнення боржника до відповідальності згідно з вимогами Закону № 1404.

Ухвалою суду від 05 грудня 2019 року прийнято до розгляду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, залучено до участі у справі №420/6914/19 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 , відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з урахуванням особливостей, визначених ст. 287 КАС України та ст.ст. 268, 269, 271, 272 КАС України; витребувано у відповідача належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження ВП№59785019 та призначено судове засідання на 13 грудня 2019 року о 14:00 год.

12 грудня 2019 року засобами електронної пошти від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками до нього та матеріалами виконавчого провадження ВП№59785019, а також з доказами направлення відзиву на адресу електронної пошти позивача (т.1 а.с.95-122).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що вважає позовні вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідач зазначає, що на виконанні у Відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (далі - Відділ) з 12.08.2019 року перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1540/4411/18, виданого Одеським окружним адміністративним судом 31.07.2019 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 08.08.2017 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 № 139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода. 12.08.2019 державним виконавцем винесено постанову про стягнення виконавчого збору з ГУ ПФУ в Одеській області.

Як вказує відповідач, 02.09.2019 року до Відділу надійшов лист ГУ ПФУ в Одеській області про те, що доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 27.06.2019 по 31.07.2019 в сумі 1538,15 грн. зарахована на рахунок стягувача 05.08.2019, а доплата пенсії за період з 08.09.2017 по 26.06.2019 в сумі 38836,61 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України віт 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1. Відповідач також вказує, що у листі ГУ ПФУ в Одеській області зазначається, що відповідно до Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1, Пенсійним фондом України здійснюється робота по доповненню реєстру рішеннями суду за період з 01.01.2019 по теперішній час.

Таким чином, на думку відповідача, боржником рішення суду не виконано в повному обсязі та посилання на Порядок погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649 є безпідставним, адже, боржником не надано доказів щодо дотримання вказаного Порядку.

Як вбачається з відзиву на позовну заяву, 16.09.2019 року до Відділу надійшла заява стягувача щодо невиконання боржником рішення суду, а 23.09.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу у сумі 5100,00 грн.

Відповідач зазначає, що 07.10.2019 року до Відділу надійшов лист боржника, аналогічний за змістом листу, що надійшов 02.09.2019 року.

З посиланням на норми ст.19 Конституції України, ст.ст.18, 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», відповідач зазначив, що 04.11.2019 року державним виконавцем винесено постанову про накладення на боржника штрафу у сумі 10200,00 грн.

За твердженням відповідача, боржником не надано жодних доказів вчинення будь-яких дій на дотримання вказаного Порядку №649 до прийняття оскарженої постанови від 23.09.2019 року у ВП №59785019, в тому числі, доказів направлення ГУ ПФУ в Одеській області до відповідного органу рішення по справі №1540/4411/18 чи внесення вказаного рішення до відповідного реєстру для підтвердження суми, що підлягає виплаті.

При цьому, на переконання відповідача, здійснення перерахунку пенсії є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду у повному обсязі.

Водночас, відповідач, пославшись на рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2012 року у справі «Хонякіна проти Грузії», від 26.09.2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України», зазначив, що право на отримання пенсії є безперечним і забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язань. За твердженням відповідача, відсутність грошових коштів у Бюджеті не є підставою невиконання рішення суду, виконання якого є обов`язковим, що передбачено ст.129-1 Конституції України. При цьому, відповідач зазначає, що аналогічна позиція викладена у рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Сук проти України» та «Бурдов проти Росії».

Таким чином, як вказує відповідач, державний виконавець діяв лише в рамках, визначених законом.

Відповідач також звернув увагу на те, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області не було подано доказів про відсутність коштів для виплати пенсії стягувачу.

Також, відповідач вказує, що постанова про накладення штрафу від 23.09.2019 року на момент винесення постанови про накладення штрафу від 04.11.2019 року не була скасована судом (справа №420/5857/19), а тому, на думку відповідача, винесена правомірно.

Щодо стягнення судового збору з відповідача, останній, з посиланням на постанову Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі №806/2642/16, зазначив, що відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

На думку відповідача, оскільки суб`єктом владних повноважень не понесено витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, судові витрати не підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовної заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в повному обсязі.

У судовому засіданні 13.12.2019 року судом залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву, матеріали виконавчого провадження ВП №59785019, про що постановлено відповідну ухвалу суду на місці, яку занесено до протоколу судового засідання.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 13.12.2019 року зупинено провадження в адміністративній справі №420/6914/19 до перегляду П`ятим апеляційним адміністративним судом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року по справі №420/5857/19 за апеляційною скаргою Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області та набрання ним законної сили.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13.01.2020 року відмовлено Управлінню Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року по справі №420/5857/19.

15.01.2020 року помічником судді складено відповідну довідку, що станом на 15.01.2020 року рішення суду у справі №420/5857/19 набрало законної сили.

З метою поновлення провадження у справі та подальшого її вирішення, судом призначено судове засідання на 23.01.2020 року о 09 год. 10 хв.

У судове засідання 23.01.2020 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно, що підтверджується матеріалами справи. При цьому, 20 січня 2020 року засобами електронної пошти від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі представника Головного управління у письмовому провадженні.

У судове засідання 23.01.2020 року з`явився третя особа.

Відповідно до ст.268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Таким чином, зважаючи на клопотання представника позивача про розгляд справи за відсутності представника, враховуючи належне сповіщення відповідача про розгляд справи, суд розглядав справу за відсутності сторін.

Ухвалою суду від 23.01.2020 року, постановленою на місці, судом поновлено провадження у справі, зі стадії, на якій його зупинено.

У судовому засіданні третя особа просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви, посилаючись на те, що рішення суду по справі № 1540/4411/18 не було виконано в повному обсязі.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Частиною 10 цієї статті визначено, що зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.

Зважаючи на викладене, враховуючи наведені приписи КАС України, суд розглядав дану справу у межах строку, визначеного для її розгляду із прийняттям рішення 23.01.2020 року (на 10-й день із дня відкриття провадження у справі).

Заслухавши пояснення третьої особи, вивчивши матеріали справи, ознайомившись із заявами сторін по суті справі, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх наданими сторонами доказами, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року по справі №1540/4411/18 (т.1 а.с.14-23) позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19.07.2018 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 ;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вчинити дії щодо перерахунку та підвищення пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.09.2017 року, в тому числі з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за знання та використання іноземної мови, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести виплату ОСОБА_1 донарахованих сум пенсії після її перерахунку, в тому числі донарахованих сум за минулий час, починаючи з 01.09.2017 року, в тому числі з урахуванням посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за виконання особливо важливих завдань, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за знання та використання іноземної мови, премії, щомісячної додаткової грошової винагороди.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року у справі №1540/4411/18 (т.1 а.с.25-33) рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019 року скасовано та прийнято нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 19 липня 2018 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 08.09.2017 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 року № 139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода.

Постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі №1540/4411/18 набрала законної сили 27.06.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 10 липня 2019 року на підставі вказаного рішення суду, Головним управління Пенсійного фонду України в Одеській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та складено відповідні розрахунки на доплату (виплату) пенсії ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по липень 2019 року (т.1 а.с.39-45).

22 липня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом за №14824/04-2 на виконання листа Пенсійного фонду України від 21.06.2019 року №19104/04-12 надало Пенсійному фонду України інформацію щодо «Реєстру судових рішень» (т.1 а.с.46).

Як вбачається з витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою станом на 06.11.2019 року, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року по справі №1540/4411/19 зареєстрована в реєстрі під №47581, на підставі вказаного рішення суду ОСОБА_1 перераховано пенсію з 08.09.2017 року по 31.07.2019 року та виплачено суму у розмірі 1538,15 грн. (т.1 а.с.68).

При цьому, судом встановлено, що за заявою ОСОБА_1 від 09.08.2019 року про прийняття до виконання виконавчого листа №1540/4411/18 (т.1 а.с.104), державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. 12.08.2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №59785019 за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду №1540/4411/18, виданим 31.07.2019 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 08.09.2017 року здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 року № 139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода (т.1 а.с.35-36,106-107).

Також, 12.08.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. винесено постанову про стягнення виконавчого збору ВП №59785019, якою стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчий збір в розмірі 16692 грн. (т.1 а.с.109).

Вказані постанови направлені супровідними листами від 12.08.2019 року на адресу Головного управління (т.1 а.с.34,105,108), та отримані позивачем 19.08.2019 року (т.1 а.с.34).

В свою чергу, ГУ ПФУ в Одеській області щодо виконання постанови про відкриття виконавчого провадження, звернулося до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області з листом від 28.08.2019 року №20228/02-25 «Про виконання рішення» (т.1 а.с.37-38), який отримано Відділом 02.09.2019 року із додатками, про що свідчить штам вхідної кореспонденції з вх. №7181/081-84/83 (т.1 а.с.110-113).

У вказаному листі ГУ ПФУ в Одеській області зазначило, що отримало постанову про відкриття виконавчого провадження 19.08.2019 року та повідомило наступне.

Так, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зазначило, що на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 ОСОБА_1 10.07.2019 проведено перерахунок пенсії з 08.09.2017 з урахуванням вказаного у довідці військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 № 139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода. Також у листі зазначено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.08.2019 становить 7895,35 грн., доплата пенсії з дня набрання рішенням суду законної сили, тобто з 27.06.2019 по 31.07.2019 в сумі 1538,15 грн. зарахована на його поточний рахунок 05.08.2019, а доплата пенсії за період з 08.09.2017 по 26.06.2019 в сумі 38836,61 грн. буде виплачена згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року №20-1. Головним управлінням у вказаному листі також зазначено, що на даний час за дорученням Пенсійного фонду України Головним управлінням для формування реєстру в електронній формі здійснюється робота по доповненню реєстру рішеннями суду за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, у тому числі, про виконання рішення по справі № 1540/4411/18.

Враховуючи викладене, Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області у листі від 28.08.2019 року, з посиланням на п.9 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження», просило закінчити виконавче провадження по виконавчому листу №1540/4411/18, виданому 31.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом.

Як додатки до листа позивачем було додано копії перерахунків та розрахунку пенсії ОСОБА_1 (т.1 а.с.1123-113).

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою від 16.09.2019 року, в якій зазначив, що ГУ ПФУ здійснило перерахунок пенсії, але не здійснена виплата заборгованості пенсії, у зв`язку з чим просив винести штрафні санкції відносно ГУ ПФУ за невиконання рішення суду та здійснити всі можливі заходи примусу щодо виконання рішення суду (т.1 а.с.114).

23 вересня 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В., на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», відносно ГУ ПФУ в Одеській області прийнято постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. в рамках виконавчого провадження №59785019 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії (т.1 а.с.116-117).

В обґрунтування прийнятої постанови державним виконавцем зазначено, що вимоги рішення суду у повному обсязі не виконані та боржником не надано жодних документів, які підтверджують виконання рішення суду згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 649 від 22.08.2018 та Порядком ведення обліку ведення рішення суду у реєстрі рішень виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням ПФУ від 26.09.2018 № 20-1.

Також, у вказаній постанові від 23.09.2019 року, окрім іншого, зобов`язано боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попереджено про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення. Дана постанова, як зазначено у п.7, може бути оскаржена у порядку та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Вказану постанову Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області отримало 27.09.2019 року (т.1 а.с.49-51).

У відповідь на постанову ВП № 59785019 від 23.09.2019 року, позивачем на адресу відповідача надіслано лист від 03.10.2019 року за №24234/02-26 «Про надання інформації», в якому щодо виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.06.2019 року зазначено ті ж самі обставини та дані, які наведені у листі Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 28.08.2019 року №20228/02-25, та додатково повідомлено про намір оскарження в судовому порядку постанови від 23.09.2019 року про накладення штрафу (т.1 а.с.47-48). Даний лист отримано відповідачем 07.10.2019 року (т.1 а.с.118-119).

Водночас, не погоджуючись із постановою ВП № 59785019 від 23.09.2019 року про накладення штрафу, ГУ ПФУ в Одеській області звернулось до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою про її скасування (справа № 420/5857/19).

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року по справі №420/5857/19, яке набрало законної сили 13.01.2020 року, позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 23.09.2019 року ВП № 59785019 про накладення штрафу (т.1 а.с.52-67).

Разом з цим, як встановлено судом з матеріалів виконавчого провадження ВП №59254711, 04 листопада 2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В. винесено постанову ВП №59785019, якою за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн. (т.1 а.с.11-12,121-122), яку направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Одеській області супровідним листом від 04.11.2019 року №091-7093 та отримано позивачем 11.11.2019 року (т.1 а.с.10).

У вказаній постанові зазначено, що вона може бути оскаржена у поряду та строки, встановлені Законом України «Про виконавче провадження».

Не погоджуючись із винесеною постановою від 04.11.2019 року у ВП №59785019 про накладення штрафу в розмірі 10200 грн. на Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини, що виникли між сторонами, суд зазначає, що дані правовідносини врегульовані, зокрема, але не виключно Законом України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 2 червня 2016 року, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року №512/5 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 (далі - Інструкція №512/5), в редакціях, чинних на момент винесення оскаржуваної постанови.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (надалі - Закон №1404-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, як виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 16 частини третьої статті 18 Закону №1404-VIII встановлено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч.2 ст.63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною 3 статті 63 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Таким чином, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною 2 статті 63 цього Закону, тобто встановленого 10-деного строку на виконання рішення суду, повинен особисто перевірити виконання рішення боржником.

Згідно зі ст.75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Аналіз правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави для висновку про те, що невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, у постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19.

В той же час, підставою для накладення штрафу у подвійному розмірі є повторне невиконання рішення боржником без поважних причин.

Як вже встановлено судом, постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.П. про накладення штрафу у ВП №59785019 від 04.11.2019 року, на підставі ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» за повторне невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, на боржника Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області накладено штраф на користь держави у розмірі 10200 грн., оскільки боржником рішення суду у повному обсязі не виконано.

В той же час, як встановлено судом, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року по справі №420/5857/19, яке набрало законної сили 13.01.2020 року, позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задоволено повністю: визнано протиправною та скасовано постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 23.09.2019 року ВП № 59785019 про накладення штрафу (т.1 а.с.52-67).

Так, у рішенні суду від 07.11.2019 року по справі №420/5857/19, яке набрало законної сили 13.01.2020 року, зокрема, встановлено, що: «…вимоги постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2019 року по справі № 1540/4411/18 та виданого 31.07.2019 року Одеським окружним адміністративним судом виконавчого листа № 1540/4411/18 в частині проведення виплати ОСОБА_1 пенсії з 08.09.2017 року з урахуванням вказаного у довідці Військової частини НОМЕР_1 від 10.10.2017 року № 139/334 розміру грошового забезпечення, а саме таких його складових: оклад за військовим званням, посадовий оклад, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, премія, щомісячна додаткова грошова винагорода, до відкриття відповідного виконавчого провадження:

- фактично виконані частково та, на виконання вимог ч. 1 ст. 77 КАС України позивачем доведені обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, щодо вчинення дій з виконання рішення суду у невиконаній частині ще до відкриття відповідного виконавчого провадження, згідно з Порядком погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 649, та Порядком ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 № 20-1.

Враховуючи та на підставі наведеного, суд дійшов висновку, що встановлені відповідачем обставини, які послужили підставою для прийняття оскаржуваної постанови, не відповідають фактичним обставинам справи…

…На підставі аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку про те, що неповне виконання судового рішення Управлінням в частині виплати грошових коштів, фактично, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, та вчинення позивачем дій на виконання Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 року № 649, та Порядку ведення обліку рішення суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, затвердженим правлінням Пенсійного фонду України від 26.09.2018 року № 20-1, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів…».

Тобто, рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.11.2019 року у справі №420/5857/19, яке набрало законної сили, встановлено, в тому числі, поважність невиконання в повному обсязі рішення суду, примусове виконання якого здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП №59785019.

Суд зазначає, що відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, виходячи з наведеного у сукупності, оскільки рішенням суду, яке набрало законної сили, скасовано постанову, якою на позивача за невиконання вимог рішення суду первинно накладено штраф у розмірі 5100 грн. та встановлено поважність невиконання в повному обсязі рішення суду, примусове виконання якого здійснюється в рамках виконавчого провадження ВП №59785019, вбачається, що станом на момент розгляду та вирішення даної адміністративної справи відсутня повторність невиконання рішення суду боржником без поважних причин, яка є обов`язковою для застосування за ч.2 ст.75 Закону № 1404-VIII, і яка фактично застосована в оскаржуваній постанові про накладення штрафу від 04.11.2019 року.

Вказані висновки суду повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, згідно якої Верховний Суд зазначив: «…При обранні розміру накладення штрафу необхідним є повторність невиконання вимог державного виконавця, а також наявність чинної попередньої постанови, якою накладено штраф, однак постанова державного виконавця від 18 липня 2018 року скасована, що виключає повторність невиконання, яка стала підставою для винесення оскаржуваної постанови від 13 серпня 2018 року ВП № 56316799 про накладення штрафу.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Половнікова Р.С. від 13 серпня 2018 року ВП № 56316799 про накладення штрафу у подвійному розмірі підлягає скасуванню…».

За таких обставин, суд дійшов висновку, що постанова старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 04.11.2019 року ВП №59785019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

При цьому, суд не приймає до уваги послання відповідача у відзиві на позов щодо застосування до спірних правовідносин висновків рішень Європейського суду з прав людини від 19.06.2012 року у справі «Хонякіна проти Грузії», від 26.09.2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України», та по справах «Сук проти України» та «Бурдов проти Росії», оскільки застосування цих рішень є недоречними, зважаючи на те, що останні стосуються відносин між державою та особою, щодо якої існує невиконане рішення національного суду. Проте, у межах розгляду цієї справи, спірні правовідносини склалися між суб`єктами владних повноважень, відтак зазначені рішення ЄСПЛ, не можуть бути застосовані під час вирішення цього спору.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 07 листопада 2019 року у справі № 420/70/19, а саме: « 57. Крім цього, колегія суддів зауважує, що застосування апеляційним судом до спірних правовідносин висновків рішень ЄСПЛ «Кечко проти України» та «Бурдов проти Росії» є недоречними, оскільки останні стосуються відносин між державою та особою, щодо якої існує невиконане рішення національного суду. Проте, у межах розгляду цієї справи, спірні правовідносини склалися між суб`єктами владних повноважень, відтак зазначені рішення ЄСПЛ, не можуть бути застосовані під час вирішення цього спору…».

Решта доводів представника відповідача у відзиві на позов та доводи третьої особи висновків суду не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору

Згідно з п.8 та п.9 ч.1 ст.4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду; відповідач це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до ч.1 ст.287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Отже, звернувшись з даним позовом до суду щодо оскарження рішень державного виконавця в порядку ч.1 ст.287 КАС України, позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області не виступає суб`єктом владних повноважень в даних спірних правовідносинах, оскільки оскаржує рішення відповідача, яким порушені його права, і відповідно в цих правовідносинах згідно з п.7, п.9 ч.1 ст.4, ч.1 ст.287 КАС України саме відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 1921 грн. згідно платіжного доручення №26430 від 29.11.2019 року (т.1 а.с.76).

Таким чином, оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови, наявні підстави для стягнення з відповідача суми сплаченого судового збору у розмірі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 2,9,139,205,241-246,262,268,269,271,272,287 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:
Позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєва Юрія Валерійовича від 04.11.2019 року ВП № 59785019 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн.

Стягнути з Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (, місцезнаходження: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107) судовий збір у загальному розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна).

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.М. Соколенко

.