Справа № 160/6473/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2019 року Справа № 160/6473/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства "Дніпропетровська автобаза №5" до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 серпня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні та надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали.
Згідно розпорядження № 1046 д від 25 вересня 2019 року, у зв`язку із відрахуванням судді ОСОБА_1 зі штату суду та на виконання розпорядження керівника апарату суду від 25 вересня 2019 року №195, відповідно до підпункту 2.3.49 та 2.3.50 пункту 2.3 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, здійснено повторний автоматизований розподіл справи № 160/6473/19.
За наслідком автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25 вересня 2019 року призначено суддю Олійника В.М.
Ухвалою суду від 30 вересня 2019 року адміністративну справу №160/6473/19 прийнято до свого провадження суддею Олійником В.М.
Відповідачем не надано відзиву на позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.
Згідно ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Враховуючи вищезазначене, суд вирішив розглянути справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Згідно умов договору земельна ділянка була передана в оренду до 18.02.2019 року.
Орендна плата за земельну ділянку згідно п.3.2. договору встановлена у розмірі земельного податку з урахуванням індексів інфляції, що визначаються у встановленому порядку.
За результатами перевірки складено акт, згідно висновків якого встановлено порушення позивачем п.п.16.1.4 п.16.1 ст.16, п.286.1 п.286.2 ст.286, п.289.1 ст.289 Податкового кодексу України, внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Бабушкінського району, за період з 01.01.2016 року по 31.12.2016 року на суму 140405,98 грн.
Вищевказана нормативна грошова оцінка земельної ділянки в розмірі 19 407 936,90 грн. визначена виходячи з середньої (базової) вартості земельної ділянки в розмірі 548.31 грн. за 1 кв.м. (з урахуванням коефіцієнтів індексації).
15.07.2015 року було прийняте рішення Дніпропетровської міської ради від №4/65 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська» (далі «Рішення №4/65»), яким затверджено нову Технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська.
Пунктом 1.2. Рішення №4/65 затверджено базову вартість 1 кв.м. землі м. Дніпропетровська в розмірі 306,35 грн.
Згідно пункту 2 Рішення №4/65 введено в дію з 01.01.2016 року нормативну грошову оцінку земель м. Дніпропетровська базовою вартістю 1 кв.м. землі - 306,35 грн.
Розмір нормативної грошової оцінки було застосовано податківцями на підставі Витягу отриманого в ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області станом на 01.01.2016 року.
Згідно Витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки №76/040418/03-07 від 06.04.2018 р. встановлено, що:
Середня (базова) вартість земельної ділянки (з урахуванням коефіцієнта індексації) становить 548,31 грн. за 1 кв.м. Крім того, зазначені коефіцієнти індексації нормативної грошової оцінки К (і) 1,249 та 1,433.
Отже, введена з 2016 року Рішенням №4/65 середня (базова) вартість земельної ділянки в розмірі 306,36 грн. була проіндексована на індекси інфляції за попередні роки, а саме 2014 рік (1,249) та 2015 рік (1,433), внаслідок чого базова вартість фактично виросла майже в 2 рази порівняно з вартістю, затвердженою міською радою: 306,36 грн. х 1,249 х 1,433 = 548,32 грн.
Таким чином, на підставі Витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки №76/040418/03-07 від 06.04.2018 р., в якому застосовано базову вартість землі, що суперечить базовій вартості введеній в дію місцевою радою, податковим органом було прийнято рішення про донарахування земельного податку.
Положеннями статті 1 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1378-ІV «Про оцінку земель» визначено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок - це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.
За приписами частини 4 статті 5 цього Закону (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) грошова оцінка земельних ділянок залежно від призначення та порядку проведення може бути нормативною і експертною. У частині 5 цієї статті визначено використання нормативної грошової оцінки земельних ділянок для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель.
У частині 1 статті 15 Закону України «Про оцінку земель» також визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.
Згідно вимог статті 18 Закону України «Про оцінку земель», нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій в межах населених пунктів не рідше ніж один раз на 5-7 років.
Підпунктом 271.1.1 п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України встановлено, що базою оподаткування земельним податком є нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом.
Відповідно до приписів п.289.2 ст.289 Податкового кодексу України центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин за індексом споживчих цін за попередній рік щороку розраховує величину коефіцієнта індексації нормативної грошової оцінки земель, на який індексується нормативна грошова оцінка сільськогосподарських угідь, земель населених пунктів та інших земель несільськогосподарського призначення за станом на 1 січня поточного року, що визначається за формулою. При цьому коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель застосовується кумулятивно залежно від дати проведення нормативної грошової оцінки земель.
Кумулятивний метод визначення коефіцієнта індексації полягає в перемноженні коефіцієнтів індексації грошової оцінки землі за кожен рік з моменту останньої оцінки землі.
На підставі частини першої статті 1 Закону України "Про оцінку земель" та пункту 289.2 статті 289 ПК України 01 січня 2016 року є датою проведення нормативної грошової оцінки земельної ділянки, тому саме з цією датою пов`язується початок кумулятивного застосування щорічних коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки.
Оскільки лише з моментом набрання чинності рішенням ради про затвердження нормативної грошової оцінки виникає можливість застосування самої нормативної грошової оцінки, відповідно до неї не можуть бути застосовані коефіцієнти індексації за попередні роки.
Таким чином, суд вважає, що нормативно грошова оцінки земельної ділянки прийнята за базову у Витягу про нормативну грошову оцінку визначена шляхом неправильного застосування положень п. 289.2 ст. 289 ПК України щодо можливості використання коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки землі за певні роки (2014, 2015 роки), що призвело до неправомірного збільшення базової вартості одного квадратного метра всупереч рішенню місцевої ради та нормам пункту 289.2 Податкового кодексу України.
Приймаючи рішення по справі суд, крім іншого, також враховує висновки викладені Верховним Судом у постанові від 20 грудня 2018 року по справі №804/2035/16, в якій зазначено, що датою проведення нормативно грошової оцінки земель є дата введення її в дію, а не дата розроблення.
Застосування до введеної з 01.01.2016 року нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська коефіцієнтів індексації 01.01.2013 р. порушує принцип стабільності податкового законодавства, закріплений у статті 4 Податкового кодексу України, оскільки таким чином зміни до одного з елементів податку на землю вводились не у строки, закріплені Податковим кодексом України.
Суд виходить із необхідності застосування принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України, який передбачає неможливість ретроспективного застосування законодавства, та приходить до висновку, що рішення Дніпропетровської міської ради від 15.07.2015 р. №4/65 "Про затвердження нормативної грошової оцінки земель м. Дніпропетровська" є регуляторним актом, а тому застосування запроваджених ним норм з більш раннього часу буде суперечити принципу юридичної визначеності, як одному з елементів верховенства права.
Нормативну грошову оцінку земель затверджено Дніпропетровською міською радою в липні 2015 року і введено в дію з січня 2016 року. За правилами пунктів 271.2, 289.2 Податкового кодексу України кумулятивне застосування коефіцієнту індексації залежить від дати проведення такої оцінки та набрання чинності відповідним рішенням міської ради про її затвердження, застосування відповідачем коефіцієнту індексації на підставі рішення міської ради від 15.07.2015 р. з 2013 року суперечить закону.
Крім того, початок процедури нормативної грошової оцінки земель та складання відповідної технічної документації у 2012-2013 роках не може бути підставою для застосування нормативної грошової оцінки з більш раннього строку, ніж час її затвердження та введення в дію у встановленому законом порядку.
На підставі ст. 139 КАС України суд також вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов задовольнити.
Присудити на користь приватного акціонерного товариства "Дніпропетровська автобаза №5" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

02 грудня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник