Справа № 480/1916/19
Суддя: П’янова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.Справа № 480/1916/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: П`янової Я.В.,

Суддів: Чалого І.С. , Зеленського В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

представника позивача Казака М.В.

представника відповідача Мельник Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-Україна" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: О.О. Осіпова, м. Суми, повний текст складено 15.10.19 року по справі № 480/1916/19

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-Україна"

до Управління Держпраці у Сумській області

про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-Україна" (далі - ТОВ "Будсвіт-Україна", позивач) звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління Держпраці у Сумській області (далі - відповідач), в якому просить визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу №СМ 1338/1626/АВ/іП-ФС від 15.05.2019р. в сумі 4173,00 грн., №СМ 1338/1626/АВ/МГ-ФС від 15.05.2019р. в сумі 83460,00 грн. та №СМ 1338/1626/АВ/ТД-ФС від 15.05.2019р. в сумі 125190 грн.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 в задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-Україна" відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Будсвіт-Україна" подало апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає, що відповідно до ст.ст. 259, 265 КЗпП України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою КМУ № 295 від 26.04.2017р., Порядку накладання штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою КМУ № 509 від 17.07.2013 р., відповідач під час проведення перевірки та складання оскаржуваних постанов мав діяти в такому порядку: 1) надати позивачу направлення, яке мало відповідати вимогам, встановленим ч. 3 ст. 7 Закону; 2) скласти акт перевірки, який мав відповідати вимогам, встановленим ч. 6 ст. 7 Закону; 3) вручити позивачу акт перевірки в останній день перевірки, як передбачено п.20 Порядку; 4) у випадку виявлення порушень трудового законодавства вручити позивачу наступного дня після підписання акту припис, як передбачено п.24 Порядку; 5) у випадку неможливості особистого вручення акту перевірки - надіслати позивачу разом з актом перевірки припис, як передбачено п.26 Порядку.

Проте, жодного з зазначених положень порядку проведення перевірки та накладання штрафу відповідачем не дотримано.

Так, в направленні № 278/СМ 1338 від 18.04.2019 відповідачем не було зазначено тип заходу, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також, за результатами перевірки був складений акт, який не відповідає вимогам ч. 6 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки в акті від 19.04.2019 відповідачем не було зазначено тип заходу.

Крім того, відсутність в направленні та акті перевірки інформації про тип заходу призводить до таких правових наслідків - неможливо встановити відповідність дій відповідача порядку проведення перевірки, визначеному ст.ст. 5, 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Через цю обставину неможливо встановити відповідність дій відповідача вимогам ч. 1-4 ст. 5, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», які є імперативними для відповідача.

Отже, дії відповідача не відповідають вимогам ч. 1-4 ст. 5, ч. 3 ст. 6, ч.ч. 3, 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», обов`язковість дотримання яких встановлена ч. 5 ст. 2 цього Закону.

Через оформлення відповідачем направлення та акту з порушенням вимог, встановлених ч.ч. 3, 6 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», відповідачем порушені принципи відкритості, прозорості, плановості й системності державного нагляду (контролю), які закріплені ст. 3 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», обов`язковість дотримання якої встановлена ч. 5 ст. 2 цього Закону.

Таким чином, відповідачем не дотримано, але мало бути дотримано ст. 3 Закону.

Окрім того, предмет перевірки, який зазначений в направленні № 278/СМ 1338 від 18.04.2019, та фактичний предмет перевірки не є тотожними:

1) період здійснення контролю, який зазначений в направленні, та період, за який фактично здійснено контроль, не відповідають одне одному;

2) питання щодо дотримання мінімальних соціальних гарантій не є предметом перевірки.

Стосовно невідповідності предмету перевірки в направленні та в акті перевірки і відповідач, і суд першої інстанції висловили тотожну позицію, що будь-які порушення з цього приводу відсутні, оскільки жодною нормою права не встановлено вимог щодо необхідності зазначення в направленні періоду перевірки.

Позивач вважає таку позицію невірною, оскільки за змістом ч.ч. 3, 6 ст. 7 Закону предмет перевірки в направленні і в акті перевірки мають бути тотожними.

Крім того, згідно з п. 11 Порядку визначені повноваження інспектора, серед яких повноваження інспектора щодо зміни предмету перевірки, в тому числі шляхом самостійного визначення строку перевірки, відсутні.

Таким чином, посадові особи відповідача, які здійснювали перевірку та складали акт, діяли не у межах повноважень, визначених Законом України.

Також, акт перевірки переданий, наданий, надісланий з порушенням вимог п. 19, 20 Порядку - не в останній день перевірки.

У супровідному листі до акту перевірки відповідач пояснює свої дії щодо направлення акту перевірки 22.04.2019 поштою тим, що його (акт перевірки) неможливо особисто вручити. Тому акт перевірки, на думку відповідача, був направлений для підпису поштою 22.04.2019 з вимогою його (акту) підписання протягом трьох робочих днів з моменту отримання акту перевірки у відповідності до вимог п.26 Порядку.

Проте, відповідач в судовому засіданні не надав жодного доказу щодо неможливості вручення акту перевірки позивачу.

Крім того, за змістом п. 26 Порядку разом з актом перевірки надсилається припис, наявність якого свідчить про наявність порушень (п.п. 19, 27 Порядку).

Тому, відсутність у поштовому відправленні від 22.04.2019 припису разом з актом перевірки свідчить про порушення відповідачем п. 26 Порядку.

Також, позивач зауважує на той факт, що Постанова КМУ № 295 від 26.04.2017, якою був затверджений Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, була визнана нечинною відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду по справі № 826/8917/17.

Тому вважає, що цей Порядок, який визнаний нечинним, не може регулювати правовідносини з проведення перевірки відповідачем.

Вищезазначені порушення свідчать про те, що відповідач діяв не на підставі, не в межах повноважень та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав вимоги апеляційної скарги та просив їх задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, вважає її доводи безпідставними, а рішення суду першої інстанції повністю законним та обґрунтованим, з підстав, наведених у судовому рішенні. Просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 - без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено при розгляді апеляційної скарги, що ТОВ "Будсвіт-Україна" зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 28.10.2016, номер запису 1 632 102 0000 014070; керівник Четверіков В.В. (а.с.101).

На підставі наказу від 18.04.2019 №647 (а.с. 64), начальником Управління Держпраці у Сумській області Семеног Ю. оформлено направлення №278/СМ/1338 від 18.04.2019 на проведення головними державними інспекторами сектору державного контролю та нагляду у сфері трудових відносин відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Берлет А.О. та Загребельною М.С. інспекційного відвідування ТОВ Будсвіт-Україна (а.с.65).

В період з 18.04.2019 до 19.04.2019 відповідно до статті 259 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 34 Закону України „Про місцеве самоврядування в Україні, пунктів 19, 31 Порядку здійснення державної контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295, у присутності директора Четверікова В.В. вказаними посадовими особами проведено інспекційне відвідування юридичної особи ТОВ Будсвіт-Україна, за наслідками якого складено акт від 19.04.2019 №СМ1338/1626/АВ (а.с.69-73), в якому вказано про виявлені порушення ч. 3 ст. 24 КЗпП (допущення до роботи протягом серпня 2018 року - січня 2019 року ОСОБА_1 без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийняття працівника на роботу); ч. 1 та ч. 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України Про оплату праці (виплата заробітної плати працівникам проводиться один раз на місяць); ч. 1 ст. 116 КЗпП України (виплата розрахункових коштів звільненим працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не проведена у день звільнення); ч. 1 ст. 83 КЗпП (грошова компенсація за невикористані дні щорічної відпустки працівникам товариства ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в день звільнення не нарахована та не виплачена).

06.05.2019 Управлінням Держпраці у Сумській області винесено припис №СМ1338/1626/АВ/П, яким директора ТОВ Будсвіт-Україна Четверікова В. ОСОБА_3 . зобов`язано усунути у строк до 20.05.2019 порушення вимог трудового законодавства, перелічені в акті інспекційного відвідування від 19.04.2019 №СМ1338/1626/АВ (а.с.75, 76).

В подальшому, керуючись ст.259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України Про зайнятість населення, ч. 3 ст. 34 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні, пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509, та на підставі абзацу 8 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, абзацу 4 ч. 2 ст.265 та абзацу 2 ч. 2 ст. 265 КЗпП України, відповідачем прийняті постанови про накладення штрафу №СМ 1338/1626/АВ/іП-ФС від 15.05.2019 в сумі 4173,00 грн., №СМ 1338/1626/АВ/МГ-ФС від 15.05.2019 в сумі 83460,00 грн. та №СМ 1338/1626/АВ/ТД-ФС від 15.05.2019 в сумі 125190 грн. (а.с. 35-43).

ТОВ Будсвіт-Україна, не погодившись із вказаними постановами, звернулось до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належним чином довів правомірність своїх дій та рішень, а позивач не навів переконливих та нормативно-обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірними рішеннями.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позовних вимог, виходячи з такого.

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Відповідно до пункту 7 цього Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Статтею 1 Закону України від 05.04.2007 №877-V "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" (далі Закон №877-V) визначено, що заходи державного нагляду (контролю) планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.

За приписами частини четвертої статті 2 Закону № 877-V заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації.

При цьому, відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону № 877-V зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 "Деякі питання реалізації статті 259 Кодексу законів про працю України та статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України затверджено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю (надалі Порядок №295).

Зазначений Порядок визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі об`єкт відвідування) (пункт 1 Порядку №295).

За змістом пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Пунктом 5 Порядку №295 встановлено, що інспекційні відвідування проводяться:

1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю;

2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин;

3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту;

4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю;

5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю;

6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників;

7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

В ході розгляду справи встановлено, що інспекційне відвідування ТОВ Будсвіт-Україна проводилось з метою перевірки дотримання вимог трудового законодавства в частині нарахування та виплати заробітної плати за виконану працівниками роботу та належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками відповідно до підпункту першого та підпункту третього пункту п`ятого Порядку № 295, внаслідок надходження до управління звернення ОСОБА_1 від 27.03.2019 №К-237/17- 08/2019 (а.с. 61, 66, 112), який працював у даному товаристві на посаді машиніста - автогрейдера (а.с. 110), та який зазначив про порушення стосовно нього законодавства про працю щодо виплати заробітної плати.

На підставі отриманої інформації Управлінням видано наказ № 647 від 18.04.2019 та направлення № 278/СМ1338 від 18.04.2019 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання, оскільки були законні підстави для його проведення.

Відповідно до виданого направлення, контролю підлягають питання щодо нарахування та виплати заробітної плати за виконану працівниками роботу та належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

Один примірник направлення був отриманий керівником позивача 18.04.2019, про що свідчить його особистий підпис (а.с.91).

При цьому, в направленні не зазначено щодо звернення ОСОБА_1 від 27.03.2019 №К-237/17-08/2019 про порушення у виплаті заробітної плати, оскільки відповідно до підпункту 6 пункту 13 Порядку № 295, інспекторам праці забороняється розголошувати джерело будь-якої скарги, доведеної до їх відома, на недоліки або порушення і повідомляти об`єкту відвідування або його представнику про те, що відвідування було проведене у зв`язку з отриманням такої скарги.

В апеляційній скарзі позивач посилається на той факт, що в направленні не зазначено відомостей щодо періоду, який підлягає інспектуванню.

В свою чергу, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що відповідно до частини 3 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід: перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Згідно з 4 статті 7 Закону України «Про основні засади державною нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Отже, вищезазначена норма законодавства не передбачає зазначення в направленні відомостей щодо періоду, який підлягає інспектуванню, а передбачає зазначення дати початку та дати закінчення заходу.

Так, в направленні № 278/СМ 1338 від 18.04.2018 на проведення інспекційного відвідування зазначено про те, що направлення дійсне у період з 18.04.2019 по 19.04.2019.

Таким чином, в направленні зазначено строк здійснення заходу, а не період господарської діяльності позивача, за який буде здійснюватись захід державного контролю (нагляду), зазначення якого чинним законодавством не передбачено.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на той факт, що інспекційне відвідування позивача проводилось відповідно до підпунктів 1, 3 пункту 5 Порядку № 295, у зв`язку із надходженням до Управління звернення ОСОБА_1 .

У своєму зверненні ОСОБА_1 зазначає про невиплату йому заробітної плати за період серпень 2018 року - березень 2019 року.

З огляду на викладене, у вимозі про надання документів від 18.04.2019 № СМ 1338/1626/НД інспектори Управління зазначили серпень 2018 року - квітень 2019 року, як період, за який необхідно надати документи.

Щодо відсутності в направленні на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання №278/СМ від 18.04.2019 та в акті №СМ 1338/1626/АВ від 19.04.2019, складеного за результатами відвідування, типу заходу (плановий або позаплановий), колегія суддів зауважує, що відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці.

Тобто, вказаний Порядок не відносить інспекційні відвідування до планових або позапланових заходів державного нагляду (контролю), тому в направленні № 278/СМ1338 від 18.04.2018 на проведення інспекційного відвідування позивача не вказано, який саме тип заходу проводиться (плановий або позаплановий), а вказується саме форма заходу - інспекційне відвідування.

З приводу посилань позивача в ході розгляду справи та в апеляційній скарзі на те, що в направленні та в акті вказані різні предмети перевірки, колегія суддів зауважує, що згідно з направленням на проведення інспекційного відвідування контролю підлягають питання додержання трудового законодавства в частині нарахування та виплати заробітної плати за виконану працівниками роботу та належне оформлення трудових відносин з найманими працівниками, в тому числі неповнолітніми (а.с.91).

Такі ж самі питання, що перевірялись під час інспекційного відвідування, зазначені і в розділі ІІ акту (а.с.96, перший абзац).

Крім того, в розділі І акту інспекційного відвідування наведений перелік питань, що вивчались, до яких належать: трудовий договір та оплата праці.

Отже, посадовими особами відповідача перевірено саме стан дотримання вимог законодавства про працю щодо оформлення трудових відносин та виплати заробітної плати з виявленням таких порушень.

Твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що Управлінням перевірялось питання щодо дотримання мінімальних соціальних гарантій, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки в розділі ІІІ «Опис виявлених порушень» акту інспекційного відвідування № СМ 1338/1626/АВ від 19.04.2019 не зазначено про порушення, пов`язані з мінімальними соціальними гарантіями.

Отже, посилання позивача на незаконність призначення та проведення інспекційного відвідування є необґрунтованими та не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що Управлінням порушено вимоги Порядку № 295 під час вручення акту інспекційного відвідування та припису, колегія суддів зауважує на таке.

Пунктом 20 Порядку №295 передбачено, що акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису, акт та припис складаються у трьох примірниках. Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

У зв`язку з неможливістю особисто вручити Акт інспекційного відвідування №СМ1338/1626/АВ, два примірники акта були направлені позивачу рекомендованим листом з описом та повідомленням 22.04.2019 (20.04.2019, 21.04.2019 - субота, неділя (вихідні дні), які отримані позивачем 25.04.2019.

Відповідно до пункту 26 Порядку № 295 об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

Отже, позивач повинен був повернути до Управління підписаний примірник акту інспекційного відвідування не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання, тобто до 03.05.2019, оскільки 28.04.2019 Пасха (святковий день, стаття 73 КЗпП України), 29.04.2019 також вихідний день (за правилами статті 67 КЗпП України, у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого). 01.05.2019 День міжнародної солідарності трудящих (святковий день, стаття 73 КЗпП України).

Відповідно до пункту 26 Порядку № 295 у разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису, складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Інспектором Управління 03.05.2019 складено Акт про відмову від припису № СМ 1338/1626/АВ-ВП.

Відповідно до пункту 24 Порядку № 295 припис виноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду .

Оскільки позивач не повернув до Управління підписаний примірник акту інспекційного відвідування, та було складено акт про відмову від підпису, то відповідно до вимог пункту 24 Порядку № 295, позивачу винесено припис про усунення виявлених порушень № СМ 1338/1626/АВ/П від 06.05.2019, тобто наступного робочого дня після складення акту про відмову від припису, оскільки 04.05.2019, 05.05.2019 - субота, неділя (вихідні дні).

Як два примірника акту інспекційного відвідування №СМ/1338/1626/АВ від 19.04.2019, так і два примірника припису про усунення виявлених порушень №СМ/1338/1626/АВ від 06.05.2019 разом з актом про відмову від підпису акту №СМ/1338/1626/АВ-ВП від 03.05.2019 (а.с.141-143) направлялися на адресу товариства рекомендованими листами з описами (а.с. 99,144) та були вручені представнику об`єкта відвідування (а.с.100, 145), що відповідає вимогам пункту 26 Порядку №26.

Таким чином, Управлінням не було порушено вимоги Порядку № 295 під час направлення позивачу акту інспекційного відвідування та припису про усунення виявлених порушень.

Окрім того, відсутність у поштовому відправленні від 22.04.2019 припису разом з актом перевірки не свідчить про відсутність порушень трудового законодавства товариством, та вказане не впливає на можливість притягнення до відповідальності шляхом накладення штрафів, оскільки не спростовує наявність перелічених в акті інспекційного відвідування порушень.

При цьому, в ході розгляду справи та в апеляційній скарзі позивачем не спростовано наявність порушень вимог законодавства про працю, виявлених під час проведення інспекційного відвідування.

Щодо посилань представника апелянта у судовому засіданні на те, що товариство не отримувало від відповідача повідомлення про розгляд справи, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на те, що це питання також розглядалося в суді першої інстанції, з оцінкою якого погоджується суд апеляційної інстанції.

Так, пунктом 6 Порядку № 509 визначено, що про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається уповноваженої посадової особи, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Як вбачаєтться з матеріалів справи, 07.05.2019р. Управлінням Держпраці у Сумській області було направлено рекомендованим листом (№ 18-28/04/4144/2019) до ТОВ «Будсвіт-Україна» повідомлення про розгляд справи 15 травня 2019 року о 14 год. 40 хв. (а.с.176).

Окрім того, 08.05.2019 о 14 год. 18 хв. провідним спеціалістом відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів Покровенко Г. направлено телефонограму за номером телефону 25 00 09 для передачі повідомлення про розгляд справи, яку прийняла головний бухгалтер ТОВ «Будсвіт-Україна», що підтверджується копією повідомлення про розгляд справи з відповідним написом (а.с.84), а також копією журналу реєстрації телефонограм (а.с.189).

Відповідно до пункту 5 Порядку №509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Однак, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до управління не надходило, тому розгляд справи про накладення штрафу на позивача відбувся 15.05.2019р. за відсутності його представника.

Отже, 15.05.2019р. відповідно до Порядку № 509 внаслідок виявлення під час інспекційного відвідування порушень законодавства про працю, заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № СМ1338/1626/АВ/ІП-ФС у розмірі 4173,00 грн. на підставі абзацу восьмого частини другої статті 265 КЗпП України; №СМ1338/1626/АВ/МГ-ФС у розмірі 83460,00 грн. на підставі абзацу четвертого частини другої статті 265 КЗпП України; № СМ1338/1626/АВ/ТД- ФС у розмірі 125190,00 грн. на підставі абзацу другого частини другої статті 265 КЗпП України.

З приводу тверджень представника товариства про те, що повідомлення про розгляд справи було вручено посадовій особі ТОВ «Будсвіт-Україна» лише 15.05.2019р. о 21 год. 00 хв., тобто вже після закінчення розгляду справи про накладення штрафів, яке відбулося 15.05.2019р. о 14 год. 40 хв., що не є належним повідомленням про розгляд такої справи, оскільки пунктом 4 Правил внутрішнього трудового розпорядку товариства передбачено, що режим його роботи понеділок-п`ятниця з 08.00 год до 17 год. 00 хв. (а.с.194-197), суд першої інстанції вірно зазначив про те, що такі доводи не можуть бути покладені в основу судового рішення про задоволення позову, оскільки, по-перше, як вбачається із роздруківки з особистого кабінету на сайті «Укрпошта», повідомлення було у точці доставки ще з 08.05.2019р, проте 13.05.2019р., тобто до дня розгляду справи про накладення штрафу, не було вручено під час доставки; по-друге, незважаючи на те, що режим роботи підприємства з 08.00 год до 17 год. 00 хв., відправлення все ж таки було вручено 15.05.2019р. о 21 год. 00 хв (а.с.176), що свідчить про те, що товариство все ж таки працювало у вказаний час та мало змогу отримувати поштову кореспонденцію.

Окрім того, обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням повідомленням про розгляд справи. Фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, так як відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежать від нього.

Слід відмітити, що фактичне неотримання такого повідомлення адресатом до 15.05.2019р. до 14 год. 40 хв. не залежало від відправника та безпосередньо не може свідчити про протиправність оскаржуваних постанов.

Повідомлення було направлено на адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.84, 101), тобто адреса, на яку було надіслано повідомлення, забезпечує зв`язок з адресатом.

Окрім того, позивачу було відомо про результати інспекційного відвідування, оскільки йому надіслано копії акта та припису, а тому, він мав можливість дізнатися про те, чи було порушено справу про накладення штрафу та, в подальшому, про дату, час та місце розгляду цієї справи. Більш того, про розгляд справи позивач повідомлявся і телефонограмою.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, щодо застосування норм Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, сформованої у постановах від 20.06.2018 року у справі № 809/1198/17, від 13.06.2018 року у справі № 820/6755/16 фактичне неотримання надісланого листа не залежить від відправника та не може свідчити про протиправність оскаржуваного рішення.

Пунктом 94 Правил №270 передбачено, що прості та рекомендовані поштові відправлення, повідомлення про надходження поштових відправлень, поштових переказів, повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, періодичні друковані видання, адресовані юридичним особам, можуть доставлятися з використанням абонентських поштових скриньок, що встановлюються на перших поверхах приміщень чи інших доступних для цього місцях або у канцелярії, експедиції тощо, розміщені на перших поверхах приміщень, чи видаватися в приміщеннях об`єкта поштового зв`язку представникам юридичних осіб, уповноваженим на одержання пошти.

Тобто абонент-юридична особа самостійно визначає як організувати відносини з оператором поштового зв`язку, щоб забезпечити отримання надісланої йому кореспонденції, а також самостійно встановлює режим свої роботи.

З огляду на викладене, повідомлення телефонограмою та надіслання виклику на розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю рекомендованим листом за тиждень до самого розгляду є належним повідомленням про розгляд справи в розумінні п. 6 Порядку № 509.

Щодо рішення Шостого апеляційного адміністративного суду від 14.05.2019 у справі №826/8917/17, на яке посилається позивач в апеляційній скарзі, про визнання нечинним Порядку № 295, що, на його думку, свідчить про наявність підстав для скасування оскаржуваних постанов, необхідно зазначити, що на момент проведення інспекційного відвідування та складення акту цей Порядок був чинним.

Зокрема, суд враховує, що в силу вимог ч. 2 ст. 265 КАС України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Отже, на час виникнення та існування спірних правовідносин Порядок № 295 був чинним та підлягав застосуванню.

Зазначене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постанові від 17.10.2019р. по справі № 420/5895/18.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність постанов, що оскаржуються.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Будсвіт-Україна" залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 10.10.2019 року по справі № 480/1916/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.В. П`янова
Судді І.С. Чалий В.В. Зеленський
Повний текст постанови складено 21.01.2020 року