Справа № 500/2323/19
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2323/19

13 січня 2020 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

за участю:

секретаря судового засідання Заблоцька І.І.

позивача ОСОБА_2.

представника відповідача Мудрий О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (надалі, позивач, ОСОБА_2 ) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просила визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення від 15.12.2017 №6 та №6.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що контролюючим органом протиправно, безпідставно та в порушення положень чинного законодавства винесено оскаржувані податкові повідомлення - рішення. Позивач вважає, що для правовідносин, що склалися між нею та банком в частині прощення в 2016 році боргу в сумі 486884,82 грн. відповідно до умов договору про внесення змін до іпотечного договору від 18.11.2018 не є додатковим благом та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. На думку позивача, сума, що не є благом відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ (надалі, ПК України), становить в максимальному розмірі 1087900,00 грн. Також, звернула увагу суду на тому, що відповідачем порушено процедуру проведення перевірки, визначену податковим законодавством, а саме, щодо повідомлення позивача у встановлений законом спосіб про проведення перевірки. З огляду на що, просила позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 13.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання у справі призначено на 11.11.2019 о 10:00 год. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, вказаний судом, представник відповідача подав до суду відзив, в якому зазначив наступне. Представник відповідача вважає, що посилання ОСОБА_2 в позовній заяві на п.8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, є безпідставним, адже стосуються прощеної (анульованої) суми боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, щодо якого було проведено зміну валюти з іноземної у гривню, а тому до правовідносин у даній справі застосовуватись не може, оскільки у даному випадку такої зміни не відбулося. Зазначив, що, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 ст.42 ПК України. Отже, представник відповідача вважає, що контролюючим органом правомірно винесені податкові повідомлення-рішення, які належним чином та відповідно до норм чинного законодавства надіслані позивачу, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні

Ухвалою суду від 11.11.2019 розгляд даної справи відкладено до 09.12.19 о 10:00 год.

09.12.2019 у відкритому судовому засіданні Головне управління ДФС у Тернопільській області замінено його правонаступником Головним управлінням ДПС у Тернопільській області, оголошено перерву до 13.01.2020 о 12:00 год.

13.01.2020 позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити повністю, з мотивів, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засідання проти позову заперечив, просив відмовити у його задоволенні повністю, з мотивів, наведених у відзив.

Судом встановлено, що 23.04.2008 між позивачем та Відкритим акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" укладено Кредитний договір №014/0034/85/36422, сума кредиту 55000 доларів США, а також зазначено дату остаточного погашення кредиту - 23.04.2028.

20.10.2015 від Банку на адресу позивача надійшов лист - повідомлення позичальнику щодо перегляду умов кредитування. Зокрема, у п.2 вказаного листа зазначено, що у термін до 01.10.2015 здійснити "Рефінансування кредиту в іноземній валюті в гривню за спеціальним курсом" за кредитним договором, шляхом підписання додаткової угоди до кредитного договору та договору про зміни до іпотечного договору. Також, пунктом 3.5 вказаного листа зазначено, що за умови недопущення позичальником у період з дати рефінансування до 31.03.2016 прострочення оплати планових платежів за кредитом більше ніж 30 днів, а також внесення у термін з дати рефінансування кредиту до 31.03.2016 коштів у сумі не менше, ніж 200000,00 грн. на погашення заборгованості за кредитом - здійснити часткове прощення боргу в розмірі 100% від загальної суми коштів, внесених на погашення заборгованості у період з 01.11.2015 по 30.06.2016.

18.11.2015 між позивачем та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" укладено Договір про внесення змін до Іпотечного договору.

Також, з договору від 11 квітня 2016 р. про часткове прощення боргу за кредитним договором №014/0034/85/36422 від « 23» квітня 2008р., що надана АТ «Райффайзен Банк Аваль» вбачається, що позивачці здійснено часткове анулювання (прощення) основної суми боргу у розмірі 208000,00 грн.

23.09.2016 між ОСОБА_2 та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" укладено Договір про припинення зобов`язань за кредитним договором №014/0034/85/36422 від « 23» квітня 2008р., з якого вбачається, що розмір непогашеної Позичальником частини заборгованості за кредитним договором станом на 23.09.2016 року складає 284688,30грн. (сума основного боргу - 278884,82грн., проценти нараховані за користування кредитом - 5597,91 грн., розрахована пеня за порушення строків повернення заборгованості за кредитним договором - 205,57грн.). Відповідно до пункту 2 договору від 23 вересня 2016 року, у зв`язку із виконанням Позичальником умов Кредитора, Сторони домовилися, що з 23 вересня 2016р. боргові зобов`язання за кредитним договором припиняються внаслідок звільнення Кредитором Позичальника від сплати Боргових зобов`язань (прощення боргу), а кредитний договір вважається розірваним.

Копії вказаних договорів були надані у відповідь на лист податкового органу від 14.07.2017 №4260/10/19-00-13-05/9631.

Крім того, АТ "Райффайзен Банк Аваль" листом від 15.08.2017 №4-2/763 повідомив Головне управління ДФС у Тернопільській області, що ОСОБА_2 було нараховано дохід у вигляді анулювання (прощення) заборгованості за кредитом, зазначене прощення здійснювалося з укладанням Договору про припинення зобов`язань за кредитним договором.

В подальшому, Головним управлінням ДФС у Тернопільській області у період з 17.10.2017 по 24.10.2017 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору фізичної особи - платника податків - ОСОБА_2 , за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. За результатами проведеної перевірки податковим органом складено Акт № 6777/19-00-13-06/ від 27.10.2017, яким встановлено порушення підпункту "д" п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164., п.п. "в" п.176.1 ст.176.1 ст.176, ст.179 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-УІ з наступними змінами та доповненнями, в результаті чого донараховано суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб за 2016 в сумі - 87639,27 грн., п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, та донараховано військового збору за результатами отриманих доходів у вигляді додаткового блага за 2016 р. в сумі 7303,27 грн.

На адресу позивача було надіслано рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення повідомлення № 268 від 10.10.2017 про проведення з 17.10.2017 документальної позапланової невиїзної перевірки.

Висновки Акта ґрунтуються на тому, що в липні 2016 р. Банком анульовано ОСОБА_2 частину кредитної заборгованості в сумі 486884,82 грн. Таким чином, позивач у 2016 році отримала дохід у вигляді додаткового блага, проте не сплатила до бюджету податок на доходи фізичних осіб та військовий збір з отриманого доходу.

На підставі Акту, відповідачем були прийняті податкові повідомлення - рішення від 15.12.2017: №6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, у розмірі 109549,09 грн., за основним платежем 87639,27 грн. та за штрафними (фінансовим) санкціями 21909,82 грн.; №6, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 9129,09 грн.: за основним платежем 7303,27 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями 1825,82 грн.

Не погоджуючись з винесеними податковим органом податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що частиною другою ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до абзацу другого пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Підпунктом 14.1.54 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні.

За правилами підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу).

Відповідно до підпункту 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України додаткові блага - це кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Перелік додаткових благ, які включаються до оподатковуваного доходу, встановлений підпунктом 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України є вичерпним.

Відповідно до підпункту "д" підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України (в редакції, чинній з 01.01.2015 року) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань» від 09 квітня 2015 року №321-VIII, який набрав чинності 07травня 2015 року, редакція пп. 165.1.55 п. 165.1 ст. 165 Податкового кодексу України була доповнена абзацом другим, у зв`язку з чим сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності не підлягали включенню до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Системний аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що анульовані кредитором суми процентів, пені, комісії тощо, не включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку.

Зазначеним вище Законом підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" ПК України, доповнено п. 8 такого змісту: «Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності". Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, непогашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року".

З матеріалів даної справи слідує, що кредит, який позивач отримала в іноземній валюті у 2008 році у розмірі 55 000 доларів США станом на 01.01.2014 не був погашений.

При цьому, прощення боргу відбулося після 01.01.2015, та валюта зобов`язання була змінена на гривню. Таким чином, з огляду на норми чинного законодавства України, у спірному випадку прощення боргу у 2016 році в сумі 486884,82 грн., з врахуванням умов Договору про внесення змін до іпотечного договору від 18.11.2018 р., не є додатковим благом. Наведене також підтверджується інформацією з листа Державної фіскальної служби України №8481/599-99-17-03-03-14 від 07.09.2015 року.

Порушення вимог підпункту «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України, на думку суду, мало б місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу в сумі, більшій за вказану граничну суму в розумінні п.п.8 підрозділу 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що підпунктом 1.7 пункту 16-1 Підрозділу 10 розділу XX Перехідні положення ПК України передбачено, що звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою).

Отже, суд дійшов переконання, що у спірному випадку відсутні порушення позивачем п.п.164.2.17 п.164.2 ст.164., п.п. "в" п.176.1 ст.176.1 ст.176, ст.179, п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень ПК України, з огляду на що оскаржувані податкові повідомлення рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

При цьому, вирішуючи спір по суті, суд не приймає до уваги твердження сторони позивача, що відповідачем не було повідомлено ОСОБА_2 у спосіб, встановлений чинним законодавством, про проведення перевірки. Зазначене кореспондується зі змістом п. 42.2 ст. 42, п.п.58.3 ст.58 ПК України, на виконання яких представником відповідача в ході розгляду справи представлено суду докази надіслання ОСОБА_2 документів про проведення перевірки ( наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки № 1981 від 10.10.2017 та повідомлення №268 від 10.10.2017) на адресу її проживання, яке повернулося до контролюючого органу за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі, КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому, в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази, наявні у справі, та надавши їм правову оцінку, враховуючи вимоги ст.2 КАС України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову повністю, сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1.Позов ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

2.Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 15.12.2017 №6 та №6.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Білецька, 1, ) на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ід.№ НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. 00 коп., сплачений у відповідності до квитанції №МР_АВ18079800А_10087337 від 10.10.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуюча суддя Дерех Н.В.

копія вірна

Суддя Дерех Н.В.