Справа № 740/4568/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 740/4568/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шадура І.Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів: Бужак Н.П., Ісаєнко Ю.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції у Чернігівській області Скирти Павла Михайловича

на рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2019 року

у справі№ 740/4568/19

за позовом ОСОБА_1

до відповідача інспектора Управління патрульної поліції у Чернігівській області Скирти Павла Михайловича

про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до інспектора Управління патрульної поліції у Чернігівській області Скирти Павла Михайловича, в якому просив суд скасувати постанову серії ЕАВ №1494174 по справі про адміністративне правопорушення від 06 вересня 2019 року за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постанова серії ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 року прийнята із порушенням вимог чинного законодавства, не відповідає дійсним обставинам справи, а дії поліцейського при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили його права, а тому постанова підлягає скасуванню.

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2019 року позов задоволено. Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень скасовано та провадження у справі закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову. В своїй апеляційній скарзі апелянт посилаються на незаконність, необґрунтованість та необ`єктивність рішення суду, порушення судом норм матеріального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Позивачем надано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу.

Відповідач у судове засідання не прибув, заявивши в апеляційній скарзі клопотання здійснювати розгляд справи за його відсутності.

В судовому засіданні позивач щодо задоволення вимог апеляційної скарги заперечив, просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а скаргу без задоволення. Крім того, в судовому засіданні позивач пояснив, що вважає спірне рішення суду правомірним, оскільки встановлення відповідачем допущення порушень правил дорожнього руху викликають у нього сумніви, а тому вважає, що постанова про справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 року є протиправною та підлягає скасуванню.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду слід скасувати з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 315, статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на постанову суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує її та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права або порушено норми процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 06 вересня 2019 року інспектором Управління патрульної поліції у Чернігівській області Скиртою Павлом Михайловичем винесено постанову серії ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою на позивача накладено штраф у розмірі 255,00 грн.

З оскаржуваної постанови вбачається, що ОСОБА_1 06.09.2019 о 16 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 в межах населеного пункту - село Красилівка Козелецького району Чернігівської області, рухався із швидкістю 83 км/год перевищивши дозволену швидкість на 33км/год порушив п.12.4. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позивач, вважаючи оскаржувану постанову такою, що винесена протиправно, звернувся з зазначеним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає встановленим обставинам та матеріалам справи, оскільки відповідачем не доведено, що рух транспорту із швидкістю 83 км/год здійснено саме в межах населеного пункту.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП, статтею 7 якого визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями; далі - ПДР).

Поліцейський може зупиняти транспортні засоби в разі якщо водій порушив ПДР (ст. 35 Закону).

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

З постанови серія ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 вбачається, що позивач 06.09.2019 о 16 год. 45 хв., керуючи транспортним засобом «Toyota Highlander», д.н.з. НОМЕР_1 в межах населеного пункту - село Красилівка Козелецького району Чернігівської області, рухався із швидкістю 83 км/год перевищивши дозволену швидкість на 33км/год порушив п.12.4. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, під час оформлення матеріалів про адміністративні порушення за вчинення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, в тому числі, передбаченого статтею 122 КУпАП, у працівників Національної поліції відсутній обов`язок складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною другою статті 122 КУпАП.

Таким чином, уповноваженими працівниками підрозділів патрульної служби Національної поліції надано право на місці вчинення адміністративного правопорушення від імені органів національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою - третьою статті 122 КУпАП, без складання відповідного протоколу.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 522/6111/16-а (№ К/9901/11751/18).

Відповідно до пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Відтак, оскаржувана постанова серії ЕАВ №1494174 від 06.09.2019 року за своїм змістом повністю відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Вирішуючи питання про встановлення факту допущення позивачем порушень ПДР, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, вимірювання швидкості руху транспортного засобу, яким керував позивач, здійснювалось - лазерним вимірювачем TruCam LTI 20/20 ТС000663.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 40 ЗаконуУкраїни «Про Національнуполіцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб та забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до наявних матерів справи, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № UА-МІ/1-2903- 2012.

На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02 листопада 2015 року № 1362 пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

Засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки, при цьому нормами Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 01 січня 2016 року повторне внесення до Реєстру приладів, яким до набуття чинності цього закону, видано сертифікат, не передбачено.

Даний прилад, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшов повірку, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки № 22-01/11933 чинне до 25.09.2019 року (а.с. 21).

Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/12176, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 30 жовтня 2018 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTІ 20/20 за номером ТС000750 , яким зафіксовано перевищення ОСОБА_1 швидкості руху,- є придатним до застосування до 30 жовтня 2019 року.

Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього рухута проведення їх експертиз не є обов`язковим.

За таких обставин лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС0006750 може засвідчувати порушення швидкісного режиму, а тому є належним доказом по справі.

Як вбачається із змісту оскаржуваного рішення суду першої інстанції, судом зроблено висновки про відсутність відомостей, з посиланням на відповідні докази щодо місця вчинення можливого адміністративного правопорушення, а саме, що 114 км автодороги Київ-Чернігів-Н.Яриловичі знаходиться у межах населеного пункту с.Красилівка.

До такого висновку суд першої інстанції прийшов з аналізу скриншота зображення файлу з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 ТС000750, однак, фото/ксеро - копії такого доказу до матеріалів справи не додано.

Поряд із цим, наведені висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на доказах чи фактичних обставинах справи.

Більш того, із змісту заявленого позову вбачається, що позивачем не заперечувався факт скоєння правопорушення, натомість вказується, що в`їхавши в населений пункт не побачив дорожнього знаку 5.45 «Початок населеного пункту».

Відтак, доводи, зазначені в апеляційній скарзі знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з частиною третьою статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено при неповному з`ясуванні обставин справи та з помилковим застосуванням норм матеріального права, тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

При цьому, колегія суддів не приймає посилання позивача викладені у відзиві на апеляційну скаргу щодо порушення відповідачем порядку встановлення допущення порушень правил дорожнього руху, оскільки рішенням суду першої інстанції вірно встановлено, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС0006750 може засвідчувати порушення швидкісного режиму, а тому є належним доказом по справі, також встановлено дотримання відповідачем, при винесенні оскаржуваної постанови в справі про адміністративне правопорушення, вимог до збирання доказів.

Більш того, в цій частині рішення суду не оскаржується.

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення у справі про відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 272, 288, 308, 310, 317, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу інспектора Управління патрульної поліції у Чернігівській області Скирти Павла Михайловича - задовольнити.

Рішення Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2019 року - скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 21 грудня 2019 року про скасування постанови відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена відповідно до ч.3 ст. 272 КАС України.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Н.П. Бужак

Ю.А. Ісаєнко