Справа № 189/1921/19
Суддя: Лукінова К. С.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 189/1921/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

20.01.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Лукінової К.С.,

за участю секретаря Копиці С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Попова Олександра Сергійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №174993 від 14.11.2019 року, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Попова Олександра Сергійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №174993 від 14.11.2019 року.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2019 року він керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGХ 28.540 (номерний знак НОМЕР_1 ) з напівпричепом марки TAD CLASSIC 30-3 (номерний знак НОМЕР_2 ). 14.11.2019 року в Дніпропетровській області, Новомосковський район, М-04 на 234 км ТЗ було зупинено інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Поповим О.С. та винесено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №174993. Відповідно до вищевказаної постанови він визнаний винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. Як зазначено в оскаржуваній постанові: «водій керуючи автомобілем ман ае9516ір з причепом тад днз ае3138хк перевозив великогабаритний вантаж без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив п. 18 постанови КМУ 30, чим порушив п. 22.5 ПДР - Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних та великовагових тз автомобільними дорогами, вул. або заліз. переїздами» та накладено на нього штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень. З рішенням працівника поліції не згоден, вважає його незаконним та таким, що підлягає скасуванню, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення відсутні будь-які докази, які б об`єктивно вказували б на те, він порушив ПДР України. 14.11.2019 року він здійснював перевезення вантажу, а саме оприскувач марки HARDI NAVIGATOR 3000, що підтверджується доданою копією товарно-транспортної накладної №12112019/07 від 12.11.2019 р. Перевезення вантажу здійснювалося відповідно до наданого дозволу №98 НГ на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні від 01.11.2019 року, що діє з 01.11.2019 року по 28.11.2019 року. Відповідно до вказаного дозволу, він має право на перевезення вантажу параметри якого не більше: ширина - до 3,75 м., довжина - до 22 м., висота - до 4,49 м., загальною вагою - до 40,00 т., навантаження на найбільш навантажену вісь - до 11 т. і вантаж може виступати за задній габарит ТЗ не більше 3 м., та транспортні засоби виділені для супроводження автомобілем прикриття марки FIAT NUOVO DOBLO, державний номер НОМЕР_3 та Ford transit, державний номер НОМЕР_4 . Зокрема він має право на проїзд по автомобільній дорозі М-04. Транспортна ширина вантажу складає 2,97 м. та довжина складає 7,38 м. Відповідно п. 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, що затверджені постановою КМУ №30 від 18.01.2001 року - супровід автомобілем прикриття обов`язковий у разі, коли ширина великогабаритного транспортного засобу спеціального призначення перевищує 3,5 метри чи довжина 24 метри. Оскільки вантаж, що перевозився позивачем не перевищує ширину 3,5 м та довжину 24 м, тому й не потребує супровід автомобілем прикриття. Крім того, дозвіл №98 НГ виданий не на разову поїздку а на кілька, але не більше ніж на три місяці, тому посилання відповідача на те, що у разі перевезення вантажу меншого за шириною 3,5 м та меншою за довжиною 24 м він повинен мати інший дозвіл, в якому не буде передбачено супроводження автомобілем прикриття є нормативно необґрунтованим та незаконним. Крім того, працівник поліції в постанові не вказав фактичні габарити тз з вантажем, що могло б надати підстави вважати наявність порушення нормативно встановлених параметрів при яких супровід автомобілем прикриття обов`язковий. Враховуючи вищенаведене, позивач просить задовольнити адміністративний позов.

Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 09.12.2019 року.

Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання заяви із обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також строк для подання відзиву на позов.

Відповідач направив до суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого посилався на вимоги ПДР України, КУпАП, Постанови КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначивши, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 14.11.2019 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративно відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., оскільки позивач керуючи вантажним автомобілем MAN TGХ 25.540, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом CLASSIC 30-3, державний номерний знак НОМЕР_2 в Дніпропетровській обл., Новомосковському р-ні на а/д М-04, 234 км. перевозив вантаж без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив п. 18 постанови КМУ №30 та п. 22.5 ПДР України. Відповідачем помилково вказано п. 18 постанови КМУ №30 замість п. 27. Зазначив, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях порушень ПДР та відповідно складу адміністративного правопорушення, а також посилання на нібито вчиненні відповідачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. В позовній заяві позивач посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача. Тобто, доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови ухваленої відповідачем. Крім того, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене порушення. Враховуючи вищезазначене просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Представник третьої особи направив до суду пояснення в обґрунтування яких посилався на вимоги ПДР України, КУпАП, Постанови КМУ №30 від 18.01.2001 року «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами», зазначивши, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 14.11.2019 року відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ст. 132-1 КУпАП про притягнення позивача до адміністративно відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., оскільки позивач керуючи вантажним автомобілем MAN TGХ 25.540, державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом CLASSIC 30-3, державний номерний знак НОМЕР_2 в Дніпропетровській обл., Новомосковському р-ні на а/д М-04, 234 км. перевозив вантаж без супроводу автомобіля прикриття, чим порушив п. 18 постанови КМУ №30 та п. 22.5 ПДР України. Відповідачем помилково вказано п. 18 постанови КМУ №30 замість п. 27. Зазначив, що пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях порушень ПДР та відповідно складу адміністративного правопорушення, а також посилання на нібито вчиненні відповідачем порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. В позовній заяві позивач посилався лише на процесуальні недоліки зі сторони відповідача. Тобто, доводи позовної заяви мають виключно процесуальну природу і не можуть бути самостійною і достатньою підставою для скасування постанови ухваленої відповідачем. Крім того, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП підтверджується показаннями інспекторів УПП в Дніпропетровській області, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог ПДР України і є особами незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене порушення. Враховуючи вищезазначене просить суд відмовити в задоволенні адміністративного позову.

Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що постановою серії ЕАК №1743993 від 14.11.2019 року, винесеною заступником командира взводу роти 4 батальйону 3 УПП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції Поповим О.С., позивача ОСОБА_1 (водій керуючи автомобілем ман днз ае9516ір з причепом тад днз ае3138хк перевозив великогабаритний вантаж без супроводу автомобіля прикриття), було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.4).

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно положень ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Отже, саме відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами факту порушення позивачем вимог дорожнього руху України.

Однак, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю», який набув чинності 25.09.2019 року, ст.132-1 КУпАП доповнено частиною другою та приміткою такого змісту:

«Порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%.

Примітка. Дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Суб`єктом правопорушення, передбаченого частиною другою цієї статті, є відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-3 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. Підставою для звільнення від відповідальності є наявність у суб`єкта правопорушення дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні".

Крім того у частині першій статті 222 КУпАП слово і цифри «стаття 132-1» замінені словами і цифрами "частина перша статті 132-1»

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до положень частин другої та третьої статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак, вказаних вимог відповідач при винесенні оскаржуваної постанови у повному обсязі не дотримався, що вказує на те, що ним не було належним чином зазначено кваліфікацію вчиненого позивачем адміністративного правопорушення, а саме із зазначенням статті та її частини матеріального закону, яка передбачає відповідальність за останнє, зважаючи, що положення ст.132-1 КУпАП містять дві частини, які передбачають відповідальність за різні адміністративні правопорушення.

Вирішуючи іншу вимогу позивача про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.132-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:

1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення;

2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку;

3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність;

4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони;

5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення;

6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність;

7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;

9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Жодна із вказаних обставин у даній справі не має місця, а тому, аналізуючи отримані у справі докази та з огляду на положення ч.2 ст.2 КАС України, суд приходить до висновку, що за викладених встановлених судом обставин оскаржувана постанова не може вважатися законною, а тому підлягає скасуванню, а справа направленню відповідачеві на новий розгляд та що узгоджується з положеннями п.3 ч.3 ст.286 КАС України в тім, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими статтями 283, 284 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 9, 72, 73, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 245, 286 КАС України, ст. ст. 9, 132-1, 247,280 КУпАП, суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції Попова Олександра Сергійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК №174993 від 14.11.2019 року - задовольнити частково.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1743993 від 14.11.2019 року винесену інспектором роти №4 батальйону №3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Поповим Олександром Сергійовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень і надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судові рішення у справах, визначених ст.286 КАС України, у відповідності до ч.4 цієї статті, може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду через Покровський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя К.С. Лукінова