Справа № 1.380.2019.004084
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004084 пров. № 857/12705/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Попка Я.С., Сеника Р.П.

з участю секретаря судового засідання Гром І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року, ухвалене суддею Кузан Р.І. в місті Львові о 16 год. 30 хв. у справі № 1.380.2019.004084 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю ТД «ВБК» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТД «ВБК» № 4671 від 06.08.2019 року.

У обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 06 серпня 2019 року відповідач виніс наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки з тих підстав, що позивач не надав відповідь на письмовий запит відповідача направлений в порядку визначеному статтею 73 Податкового кодексу України (далі ПК України).

Позивач вважає, що податковий орган призначив перевірку без встановлених ПК України підстав, з огляду на те, що пояснення на запит відповідача про надання інформації щодо господарських взаємовідносин ТзОВ ТД «ВБК» з ТзОВ «Мега опт торг» позивач надав, незважаючи на те, що запит не містив посилання на податкову інформацію на підставі якої відповідач встановив факти порушення позивачем податкового законодавства.

На думку позивача, відповідач протиправно призначив документальну позапланову виїзну перевірку господарської діяльності позивача чим порушив право позивача на свободу здійснення підприємницької діяльності. Позивач вважає, що належним способом захисту порушеного права є скасування наказу про проведення перевірки.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління ДФС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ТД «ВБК» № 4671 від 06.08.2019 року.

Стягнуто на користь ТзОВ ТД «ВБК» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Львівській області судовий збір в сумі 1921 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням його оскаржило Головне управління ДФС у Львівській області, подавши апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на те, що 06 серпня 2019 року відповідач виніс наказ про проведення документальної позапланової виїзної перевірки на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, у зв`язку з тим, що позивач на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідного валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, не надав пояснення та їх документальні підтвердження.

При цьому, відповідач зазначає, що позивач надав не повну відповідь на письмовий запит відповідача та додає, що окремі дефекти запиту про надання інформації не впливають на обов`язок позивача надати всю необхідну інформацію за запитом, оскільки відсутність або неповнота посилань на конкретні джерела отримання податкової інформації не повинні розглядатися як підстава для визнання запиту таким, що не відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України.

В судовому засіданні 21 січня 2020 року, апеляційний суд ухвалив замінити відповідача - Головне управління ДФС у Львівській області на правонаступника Головне управління ДПС у Львівській області.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення учасників процесу, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що Головне управління ДФС у Львівській області направило на адресу ТзОВ ТД «ВБК» запит № 20703/1014.14-13 від 15.04.2019 року «Про надання інформації (пояснень) та її документального підтвердження», в якому містилася вимога про надання пояснень та їх документального підтвердження, що стосуються господарської діяльності по взаємовідносинах з ТзОВ «Мега Опт Торг» за грудень 2018 року.

03.06.2019 року позивач листом № 03/06-01 надав Головному управлінню ДФС у Львівській області відповідь, де повідомив, що придбане в ТзОВ «Мега Опт Торг» дизпаливо використовується на виробництві в місті Новий Розділ (лінія виготовлення полістирольних форм) для роботи модульного котла. До листа долучено документи, які, на думку позивача, підтверджують здійснення господарських операцій з ТзОВ «Мега Опт Торг».

06.08.2019 року начальник Головного управління ДФС у Львівській області на підставі пп. 16.1.5, пп. 16.1.7 п. 16.1 ст. 16, пп. 20.1.2 п. 20.1 ст. 20, п. 73.3 ст. 73, пп. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 ПК України видав наказ № 4671 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТзОВ ТД «ВБК» по взаємовідносинах із ТзОВ «Мега Опт Торг» за період грудень 2018 року, та правомірності їх відображення у податкових деклараціях з податку на додану вартість та податковій декларації на прибуток.

06.08.2019 року відповідач склав акт № 850/14.13/19168759 «Про неможливість проведення перевірки у зв`язку з відсутністю посадових осіб ТзОВ ТД «ВБК».

07.08.2019 року відповідач здійснив повторний вихід за місцезнаходженням позивача, однак посадові особи ТзОВ ТД «ВБК» відмовились від отримання направлення та допуску до проведення позапланової перевірки, про що відповідач склав акт № 860/14.13/19168759 про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що наказ на проведення документальної позапланової перевірки прийнятий без встановлених на те ПК України підстав.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як слідує з положень пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України, суди перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, в першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно із пунктом 75.1 статті 75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

При цьому, пунктом 79.1 статті 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу.

Апеляційний суд встановив, що позапланова документальна виїзна перевірка ТзОВ ТД «ВБК» проведена на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України визначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності визначених підстав, в тому числі в разі отримання контролюючим органом податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом. Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року № 1245 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника)зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Виходячи з аналізу наведених норм права, вимоги, які ставляться до змісту запиту, є нормативно визначеними і розширеному тлумаченню не підлягають.

Дослідивши направлений на адресу позивача Головним управлінням ДФС у Львівській області запит, апеляційний суд вважає, що такий не відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України, оскільки в ньому не зазначено інформації, яка підтверджує підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту.

Це пояснюється тим, що підставою для надіслання запиту є отримання податковим органом податкової інформації, яка свідчить про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Однак, в запиті отримана податковим органом податкова інформація не конкретизована. У запиті є посилання на те, що податковим органом виявлено порушення платником податків податкового законодавства на підставі аналізу даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків. Ця обставина зумовлює проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а не на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що у першому випадку проведення перевірки можливе у разі отримання податкової інформації, направлення з цього приводу запиту і неотримання на нього відповіді та документального підтвердження, а в другому випадку виявлення недостовірних даних у деклараціях платника податків, направлення з цього приводу запиту і неотримання на нього відповіді та документального підтвердження.

Водночас, апеляційний суд встановив, що платник податків не ухилився від надання відповіді на запит не зважаючи на те, що такий не відповідає вимогам ПК України, а надав податковому органу відповідні пояснення та первинні документи, які опосередковують господарську операцію з придбання дизельного палива у ТзОВ «Мега Опт Торг» у грудні 2018 року.

Вказана обставина, на думку апеляційного суду, унеможливлює проведення позапланової перевірки з підстав визначених підпунктом 78.1.1. пункту 78.1 статті 78 ПК України, оскільки запит податкового органу не відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 ПК України та більше того, платник податків виконав обов`язок з надання пояснень та первинних документів бухгалтерського обліку на обов`язковий письмовий запит податкового органу.

Отже, на думку апеляційного суду, наказ Головного управління ДФС у Львівській області «Про проведення документальної позапланової перевірки товариства з обмеженою відповідальністю ТД «ВБК» № 4671 від 06.08.2019 року є протиправним, а тому його необхідно скасувати.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2019 року в справі № 1.380.2019.004084 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Я. С. Попко
Повний текст постанови складений 22.01.2020 року Р. П. Сеник