Справа № 140/3707/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3707/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» до Волинської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» (далі - ТзОВ БЕТТА ГРАНТ», позивач) звернулось з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправними та скасування рішень про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при ввезенні на митну територію України транспортних засоби марки VOLVO FM-13.400 з VIN-номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_3 та НОМЕР_2 позивачем було подано митну декларацію №UA205090/2019/130623 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_2 , митну декларацію № UA205090/2019/130622 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_3 та митну декларацію № UA205090/2019/133068 від 19 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400 з VIN-номером НОМЕР_1 з описами товару сідельний тягач код товару .

Рішеннями Волинської митниці ДФС від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019 код товару було змінено на з огляду на те, що вище вказані транспортні засоби є автомобілями вантажними для встановлення кузова або платформи, а не сідельними тягачами.

Позивач із вказаними рішеннями не погоджується, вважає їх протиправними. Вказує, що відповідачем не надано жодних доказів правомірності прийняття рішень про зміну коду товарів, що ввозяться позивачем на територію України, натомість оскаржувані рішення прийнятті з очевидним порушенням Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року №1058, зокрема щодо наявності достатніх і отриманих у встановленому законом порядку доказів на підтвердження неправомірності коду товару зазначених позивачем у митних деклараціях. Зазначає, що у разі виникнення у митного органу сумніві щодо характеристик імпортованого позивачем товару, відповідач мав право у встановленому законодавством порядку направити запит до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС.

Крім того, вказує, що рішення про визначення коду товару прийняті з порушенням 10-денного терміну встановленого пунктом 7 розділу ІІІ Порядку роботи відділу митних платежів, підрозділу митно го оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 30 травня 2012 року №650.

З урахуванням викладеного позивач просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою від 23 грудня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії рішень Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019, № КТ-UA-2019.

16 січня 2020 року представником Волинської митниці Пех С. подано відзив, однак суд не бере його до уваги, оскільки всупереч вимогам статті 131-2 Конституції України, пункту 11 Перехідних положень Конституції України та частини четвертої статті 55 Кодексу адміністративного судочинства України вказаний відзив поданий і підписаний представником за довіреністю, а документів про те, що даний представник є адвокатом чи особою, яка діє відповідно до статуту, положення чи іншого акта, на підставі якого вона здійснює представництво органу державної влади у порядку її самопредставництва - не надано, та відповідні дані також відсутні і в Єдиному реєстрі адвокатів України.

Згідно із частиною другою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Відтак, судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що для митного оформлення товарів: «Сідельний тягач -1 шт., марка - VOLVO, модель - FM 13.400, бувший у використані, тип двигуна дизельний, робочий об`єм двигуна - 12777 см.куб., потужність двигуна - 294 kw, номер двигуна не визначений, колісна формула 6х2, загальна кількість місць включаючи місце водія - 2, маса в разі максимального завантаження - 24000 кг, вантажопідйомність - 16220 кг, призначений для перевезення напівпричепів по дорогах загального користування», декларантом позивача ТОВ «МІ-7» на Волинську митницю ДФС було подано наступні МД та комплекти документів до них, а саме:

МД № UA205090/2019/130622 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400, рік випуску - 2007, VIN-номер - НОМЕР_3 . До МД додано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1030 від 07 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 від 08 жовтня 2019 року; свідоцтво від 13 серпня 2007 року НОМЕР_5; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №8997 від 13 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 12 листопада 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.009.168738-19 від 11 листопада 2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року.

МД № UA205090/2019/130623 від 13 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.40, рік випуску - 2006, VIN-номер - НОМЕР_2 . До МД додано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1029 від 07 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 від 24 червня 2019 року; свідоцтво від 27 березня 2007 року НОМЕР_7; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №8993 від 13 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 12 листопада 2019 року; сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу №UA.009.168737-19 від 13 листопада 2019 року; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року.

МД № UA205090/2019/133068 від 19 листопада 2019 року для автомобіля VOLVO FM-13.400, рік випуску - 2007, VIN-номер - НОМЕР_1 . До МД додано наступні підтверджуючі документи: декларацію про походження товару; інвойс №1092 від 13 листопада 2019 року; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_9 від 02 жовтня 2019 року; свідоцтво від 30 жовтня 2007 року НОМЕР_8; висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією - звіт №9120 від 19 листопада 2019 року; договір про надання послуг митного брокера №16/19 від 16 вересня 2019 року; довідку від 19 листопада 2019 року №1366; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі продажу №2019/09/16 від 16 вересня 2019 року.

Вказані товари відповідно до графи 33 зазначених митних декларації заявлено за кодом УКТЕЗЕД.

14 та 19 листопада 2019 року посадовими особами митниця проведено огляд спірних товарів про що складено відповідні акти.

Посадовими особами Волинської митниці ДФС направлено запити №11681 від 15 листопада 2019 року, №11663 від 15 листопада 2019 року, № 12086 від 20 листопада 2019 року до спеціалізованого підрозділу щодо перевірки правильності класифікації товару. Причиною запитів стало: спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

26 листопада 2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, відповідно до яких транспортні засоби «Сідельний тягач, марка-VOLVO, модель-FM 13.400, бувший у використанні...», заявлені до митного оформлення за митними деклараціями від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 відповідно за кодом згідно з УКТЗЕД, класифіковано за кодом згідно з УКТЗЕД як автомобілі вантажні для встановлення кузова або платформи, марка VOLVO, модель FM13 42R, що використовувались понад 8 років, для встановлення кузова або платформ.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами суд зазначає наступне.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів визначається Митним кодексом України, Законом України «Про Митний тариф України».

Відповідно до статті 67 Митного кодексу України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Згідно з частинами першою-третьою статті 69 Митного кодексу України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД. Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД. На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

Порядок роботи відділу митних платежів (далі - ВМП), підрозділу митного оформлення (далі - ПМО) та митного поста під час здійснення контролю правильності класифікації товарів, прийняття попередніх рішень про класифікацію товарів та рішень про визначення коду товару, здійснення митних процедур, пов`язаних з контролем правильності класифікації товарів при митному контролі та оформленні товарів, що переміщуються через митний кордон України, порядок взаємодії з іншими структурними підрозділами митного органу при вирішенні питань класифікації товарів, а також здійснення оформлення та реєстрації рішень, надання звітності та інші питання роботи ВМП, ПМО, митного поста у напрямі класифікації товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності визначає Порядок роботи відділу митних платежів, підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджений наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 650 (далі - Порядок № 650).

Відповідно до пунктів 2, 3 розділу ІІІ Порядку № 650 посадові особи ПМО чи митного поста, ВМП здійснюють контроль правильності класифікації товарів під час проведення митних формальностей при митному оформленні товарів. Обсяг контролю, достатнього для забезпечення додержання правил класифікації товарів при митному оформленні, визначається на основі результатів застосування системи управління ризиками.

Рішення приймається за результатами класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД у разі необхідності зміни задекларованого коду товару згідно з УКТ ЗЕД, у тому числі за результатами спрацювання автоматизованої системи аналізу та управління ризиками у складних випадках митних формальностей.

Як передбачено пунктом 4 розділу ІІІ Порядку № 650, контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

Відповідно до пункту 5 розділу ІІІ Порядку № 650 у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

З матеріалів справи вбачається, що спір між сторонами виник щодо класифікації товару.

Так, у графі 33 МД від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 спірний товар «Сідельний тягач, марка-VOLVO, модель-FM 13.400, бувший у використанні...» був задекларований за кодом згідно з УКТЗЕД.

Разом з тим, Волинська митниця ДФС оскаржуваними рішеннями про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року Волинська митниця ДФС прийняла рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019, № KT-UA-2019, № KT-UA-2019 класифікувала вказаний товар за кодом , змінивши також опис товару на «автомобілі вантажні для встановлення кузова або платформи, марка VOLVO, модель FM13 42R, що використовувались понад 8 років, для встановлення кузова або платформ….».

Суд не погоджується із класифікацією спірного товару митним органом, виходячи з такого.

У відповідності до Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, наведених в Додатку до Закону України «Про Митний тариф України», класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється за такими правилами:

1. Назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТ ЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил:

2. (a) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного;

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

3. У разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (ргіmа fасіе) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(с) товар, класифікацію, якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або З (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Таким чином, зазначеними правилами передбачено, що при віднесенні товару до тієї чи іншої товарної підкатегорії необхідно виходити з більш конкретного опису товару, тобто саме характеристики товару є визначальними для класифікації товару відповідно до УКТЗЕД.

Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-ІІІ, визначає засади організації та діяльності автомобільного транспорту.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль - колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Автомобільний транспортний засіб - колісний транспортний засіб (автобус, вантажний та легковий автомобіль, причіп, напівпричіп), який використовується для перевезення пасажирів, вантажів або виконання спеціальних робочих функцій.

Автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів.

Напівпричіп - причіп, вісь (осі) якого розміщено позаду центра мас транспортного засобу (за умови рівномірного завантаження) і який обладнано зчіпним пристроєм, що забезпечує передачу горизонтальних і вертикальних зусиль на інший транспортний засіб, що виконує функції тягача.

Аналіз положень наведених норм дає підстави для висновку, що напівпричіп за своєю конструкцією призначений для використання з сідловим тягачем і частина повної маси якого передається на цей тягач через сідлово-зчіпний пристрій.

Напівпричіп призначений для з`єднання з автомобілем таким чином, щоб його частина обпиралась на автомобіль і останній ніс на собі значну частину ваги напівпричепа та ваги його вантажу.

Однак, у статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» відсутнє визначення «сідловий тягач».

Згідно з Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (далі - УКТЗЕД), сідловий тягач належить до товарної позиції трактори колісні для напівпричепів (код 8701 20). При цьому трактор не відноситься ні до вантажних, ні до легкових автомобілів.

Крім цього, згідно з визначенням поняття «сідловий тягач», наведених у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 р. № 363, таким є автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для буксирування напівпричепа.

З огляду на зазначене вище, напівпричепи та сідлові тягачі, згідно чинного законодавства є транспортними засобами спеціального призначення.

Наказом Міністерства фінансів України від 02 грудня 2016 року № 1058 затверджено Порядок взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) (далі - Порядок №1058), який розроблено відповідно до вимог статей 347, 356, 357, 502, 515-517 Митного кодексу України, статті 84 Податкового кодексу України, з метою організації взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України під час проведення досліджень (аналізів, експертиз).

Цей Порядок визначає послідовність та порядок виконання дій посадовими особами структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС) при направленні запитів про проведення досліджень (аналізів, експертиз), постанов про призначення експертиз у справах про порушення митних правил до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС (далі - СЛЕД ДФС), а також проведення досліджень (аналізів, експертиз) експертами СЛЕД ДФС (пункт 1 розділу І Порядку №1058).

Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку №1058 дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами СЛЕД ДФС за територіальним розподілом, установленим ДФС.

Згідно розділу II Порядку №1058 дослідження (аналізи, експертизи) під час здійснення податкового контролю, митного контролю та митного оформлення, у справах про порушення митних правил призначаються, якщо виникла потреба у послугах фахівців, які володіють спеціальними знаннями у галузях науки, мистецтва, техніки, економіки тощо.

Експертиза призначається у випадках, передбачених Податковим та Митним кодексами України.

Рішення про призначення експертизи у межах податкового контролю, проведення дослідження (аналізу, експертизи) під час здійснення митного контролю та митного оформлення оформлюється уповноваженою посадовою особою органу ДФС у вигляді запиту.

Рішення про призначення експертизи у справі про порушення митних правил оформлюється посадовою особою органу ДФС, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, у вигляді постанови.

Проведення експертизи із визначення вартості товарів здійснюється на підставі постанови про призначення експертизи у справі про порушення митних правил або запиту у межах здійснення податкового контролю.

Таким чином, якщо у разі виникнення у митного органу сумнівів щодо характеристик імпортованого позивачем товару, відповідач мав право у встановленому законодавством порядку направити запит до СЛЕД ДФС.

Під час розгляду справи, відповідачем не доведено, що при митному оформленні товару заявленого у МД від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130622, від 13 листопада 2019 року №UA205090/2019/130623, від 19 листопада 2019 року №UA205090/2019/133068 декларант або уповноважена ним особа письмово повідомлялася про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТЗЕД. Крім того, Волинською митницею ДФС запит про проведення досліджень до Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень ДФС не направлявся.

Відтак, на думу суду, всупереч наведеним нормам чинного законодавства відповідачем не повно з`ясовано відомості про товар (визначальні характеристики), зазначені у наданих для митного контролю документах.

При цьому, на підтвердження правомірності щодо визначення коду товару в поданих митних деклараціях позивачем було проведено дослідження транспортних засобів марки VOLVO FM-13.400 з VIN-номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_3 та НОМЕР_2 з метою визначення марки, типу кузова та інших технічних характеристик. Згідно висновків-звітів від 13 листопада 2019 року № 8997, № 8993 та від 19 листопада 2019 року 2019 №9120 (дані містяться в таблиці №1 кожного звіту) транспортні засоби марки VOLVO FM-13.400 з VIN-номерами НОМЕР_1 , НОМЕР_3 та НОМЕР_2 за своїм типом кузова є сідельними тягачами.

Крім того, вказані висновки узгоджується також з іншими письмовими доказами у справі.

Крім того, згідно з пунктом 7 розділу III Порядку №650 строк прийняття Рішення про класифікацію товару не повинен перевищувати 10 календарних днів. За умови необхідності залучення спеціалізованого митного органу з питань експертного забезпечення або іншої експертної установи (організації) загальний строк прийняття Рішення не повинен перевищувати 30 календарних днів.

Як слідує з матеріалів справи митні декларації №UA205090/2019/130623 та № UA205090/2019/130622 були подані 13 листопада 2019 року тоді як рішення про визначення коду товару № KT-UA-2019, № KT-UA-2019 були прийняті 26 листопада 2019 року, тобто з пропуском встановленого Порядком №650 строку, встановленого для його прийняття.

Разом з тим, пояснень щодо недотримання строку на прийняття вказаних спірних рішень відповідачем не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що оскаржувані рішення Волинської митниця ДФС про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року № UA-2019, № UA-2019, № KT-UA-2019 є протиправними та підлягають скасуванню.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, усі рішення та дії суб`єкта владних повноважень мають підзаконний характер, тобто повинні бути прийняті (вчинені) на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом також приймається до уваги, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Всупереч зазначеним положенням, відповідачем не доведено, що він діяв на підставі та у спосіб визначений Конституцією та законами України

Відтак, позовні вимоги ТзОВ «БЕТТА ГРАНТ» є обґрунтованими та є такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається із матеріалів справи позивач сплатив 5763,00 грн. судового збору за подання даного позову, що підтверджується платіжними дорученнями від 13 грудня 2019 року №219, від 17 грудня 2019 року №225, №226 та 1728,90 грн. за подання заяв про забезпечення позову, що підтверджується платіжними дорученнями від 17 грудня 2019 року № 227, №228, №229.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС судовий збір в розмірі 7491,90 грн.

Керуючись статтями 73-77, 241-246, 250, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці ДФС про визначення коду товару від 26 листопада 2019 року №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019, №КТ-UA-2019.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БЕТТА ГРАНТ» (43005, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Шопена, будинок 22А, ідентифікаційний код юридичної особи 41618984) за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці ДФС (44350, Волинська область, Любомльський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код юридичної особи 39472698) понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 7491 (сім тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня 90 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк