Справа № 524/9105/19
Суддя: Рибалка Ю. В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 524/9105/19
Провадження №2-а/524/20/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Рибалки Ю.В.,

при секретарі - Коршак Н.В.,

за участю: позивача - ОСОБА_3 .,

представника третьої особи - Щепілова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці адміністративну справу за позовом ОСОБА_3 до інспектора роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янка Олега Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янка Олега Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування позову зазначив, що 05.12.2019 року інспектором роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янко О.М. винесено постанову серії ДП18 № 682060 про накладення адміністративного стягнення відносно нього, за порушення п.33,34 Правил дорожнього руху України та притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч.5 ст.122 КУпАП України та накладено штраф в сумі 1020,00 грн.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав, просив задовольнити.

Вважає вищевказану постанову по справі про адміністративне правопорушення незаконною та такою, що порушує його права та охоронювані законом інтереси, а тому просив її скасувати.

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції - Щепілов О.В. зазначає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу.

Відповідач - інспектор роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янко О.М. у судове засідання не з`явився. На адресу суду направив письмовий відзив. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи та письмові докази, вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (частини перша, друга статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Судом встановлено, що згідно з постановою від 05.12.2019 серії ДП18 № 682060, водій ОСОБА_3 05.12.2019 року о 13 год. 15 хв. в м. Кременчуці по вул. Небесної Сотні, 3а, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги знаку 5.38 з поєднанням знаку 7.17 ПДР України, чим порушив п. 33.34 ПДР, у зв`язку з чим притягнений до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.122 КУпАП.

Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Ч. 5 ст. 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за зупинку чи стоянку транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю".

Відповідно до Закону України від 14 липня 2015 року № 596-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких слідує, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Отже, постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених ч.5 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зі ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

При цьому, абз.3 ч.2 ст.16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій зобов`язаний вживати всіх можливих заходів до забезпечення безпечних умов для пересування найбільш уразливих учасників дорожнього руху - дітей, інвалідів, велосипедистів і людей похилого віку.

В судовому засіданні позивач не заперечував факт зупинки керованого ним транспортного засобу на місці, що позначене відповідним дорожнім знаком, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, що також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери патрульного, мотивуючи це тим, що перевозив в якості пасажира ОСОБА_4 , яка скаржилась на погане самопочуття та прохала його зупинитись поближче до дверей магазина «АТБ». Оскільки близько п`яти місць для інвалідів були вільні, а також те що він не створить для автомобілів, що перевозять осіб з інвалідністю перешкод, зупинився на одному з таких місць.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що водій ОСОБА_3 здійснив зупинку автомобіля на під`їзді до магазину «АТБ» для її висадки, оскільки вона хворіє і їй терміново було необхідно потрапили в туалет. В магазин вона пішла самостійно.

Відповідно до статті 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами ст. 90 КАС України , відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, доводи та докази наведені позивачем у справі не підтверджують наявності випадку вимушеної стоянки автомобіля позивача на місці для паркування інвалідів, оскільки висадка пасажира, який пересувався самостійно, без сторонньої допомоги, могла відбутися біля магазину без порушення Правил дорожнього руху, з наступним паркуванням автомобіля у дозволеному для цього місці.

За наведених обставин суд вважає, що інспектор патрульної поліції врахував всі обставини, необхідні для розгляду справи, правомірно виніс постанову та наклав на позивача адміністративне стягнення, що свідчить про безпідставність та необґрунтованість адміністративного позову.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що підстав для скасування оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП немає.

Керуючись ст. 244-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до інспектора роти №2 Батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Дерев`янка Олега Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 682060 від 05.12.2019 року - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ю.В. Рибалка