Справа № 240/7970/19
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/7970/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Майстренко Н.М.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

20 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року (ухвалене у м. Житомирі 06.09.2019) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом до управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради, в якому просить суд:

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради про припинення виплати їй компенсації як особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80 - річного віку, а саме за ОСОБА_2 , 1936 року народження, та поновити виплату компенсації;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради провести виплату їй компенсації як особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80 - річного віку, а саме за ОСОБА_2 , 1936 року народження, що не була виплачена з грудня місяця 2018 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що при звернення у липні 2017 року ОСОБА_1 в заяві про призначення компенсації непрацюючим працездатним особам, які здійснюють догляд за особою, яка досягла 80 - річного віку, повідомила, що у разі змін зобов`язується повідомити управління, але про свій виїзд за межі України на три дні у листопаді 2018 року не повідомила, тому виплату компенсації по догляду за особою, яка досягла 80-річного віку було правомірно припинено з 03.11.2018 у зв`язку з виявленням обставин, що впливають на призначення допомоги (розпорядження від 13.02.2019)

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зазначила, що перетин державного кордону не є причиною припинення виплат, а листи Міністерства соціальної політики не є нормативно-правовими актами, вони мають інформаційний характер і не встановлюють правових норм. Також позивач вказує на те, що відповідно до форми заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсації та пільг отримувач допомоги зобов`язаний повідомляти органи праці та соціального захисту тільки про обставини, які впливають на його доходи та майновий стан.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Управлінням соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради на підставі акту від 13.02.2019 прийнято розпорядження, яким ОСОБА_1 припинено виплату компенсації за догляд за особою, яка досягла 80-річного віку, у зв`язку з виявленням обставин, які впливають на призначення допомоги.

18.02.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою, в якій просила надати їй письмове пояснення причини зняття компенсаційної виплати по догляду за людиною, яка старше 80 років.

Листом від 01.03.2019 №1158/11 Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради повідомило позивача про перерахунок компенсації по догляду за інвалідом І групи та престарілою особою, відповідно до якого позивачу необхідно повернути переплачену суму у розмірі 125,71 грн до 28.03.2019 в зв`язку з тим, що на підставі висновків перевірки, проведеної державними соціальними інспекторами УПСЗН за заявами від 13.07.2017 №1048, виявлено, що ОСОБА_1 надала невірну (неповну) інформацію про факт догляду за особою, яка досягла 80-річного віку.

Житомирська обласна адміністрація на телефонне звернення ОСОБА_1 з питання припинення виплати компенсації особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80-річного віку, повідомила листом від 27.03.2019 позивача про те, що за інформацією Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради було отримано відомості з Державної прикордонної служби щодо перетину нею державного кордону 02.11.2018, отже догляд за ОСОБА_2 не здійснювався, а тому виплата компенсації була припинена. Телефонне звернення ОСОБА_1 з питання припинення виплати компенсації особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80-річного віку повідомила листом від 27.03.2019 позивача про те, що за інформацією Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради було отримано відомості з Державної прикордонної служби щодо перетину ОСОБА_1 кордону 02.11.2018, отже догляд за особою, яка досягла 80-річного віку ОСОБА_2 , тому виплата компенсації була припинена.

Вважаючи дії Управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради з приводу припинення виплати компенсації протиправними, позивач звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що обставини даної справи, зокрема, щодо строку відсутності позивача за межами України, характеру поїздки, ступеня спорідненості з особою, за якою здійснюється догляд, продовження здійснення такого догляду після прийняття рішення про припинення компенсаційної виплати, свідчать про те, що оскаржуване рішення відповідача не ґрунтується на вимогах ч.2 ст.2 КАС України, що є підставою для визнання його протиправним та скасування і задоволення позову.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує викладене нижче.

Згідно ст.1 Закону України "Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії", державні соціальні гарантії - встановлені законами мінімальні розміри оплати праці, доходів громадян, пенсійного забезпечення, соціальної допомоги, розміри інших видів соціальних виплат, встановлені законами та іншими нормативно-правовими актами, які забезпечують рівень життя не нижчий від прожиткового мінімуму. Прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про соціальні послуги" фізичним особам, які надають соціальні послуги, призначаються і виплачуються компенсаційні виплати в порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Серед основних принципів надання соціальних послуг, передбачених статтею 3 Закону України "Про соціальні послуги", зокрема, є принцип добровільності вибору отримання чи відмови від надання соціальних послуг.

Отже, виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, мають компенсаційний (заохочувальний характер) і не відносяться до соціальних гарантій.

Відповідно до частини 1 статті 49 Закону України "Про Кабінет Міністрів України" Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

29.04.2004 на виконання вимог ч.8 ст.7 Закону України "Про соціальні послуги", затверджено Порядок призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги (Порядок №558; у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Порядку №558 непрацюючим фізичним особам, які постійно надають соціальні послуги громадянам похилого віку, інвалідам, дітям-інвалідам, хворим, які не здатні до самообслуговування і потребують постійної сторонньої допомоги (крім осіб, що обслуговуються соціальними службами), призначається щомісячна компенсаційна виплата (далі - компенсація).

Згідно пункту 5 Порядку №558 компенсація призначається і виплачується структурним підрозділом з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради за місцем проживання, перебування особи, якій надаються соціальні послуги, з дня подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, та особою, яка їх потребує, заяв разом з документами, зазначеними у пункті 6 цього Порядку.

За приписами пунктів 14, 15 Порядку №558 виплата компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, і покриття витрат на її доставку провадяться за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Фізичні особи, які одержують компенсацію, зобов`язані повідомити структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначають ці виплати, про обставини, які можуть вплинути на умови їх призначення та виплати. У разі виявлення таких обставин виплата компенсації припиняється з дня, що настає за днем виникнення таких обставин. У разі одержання у зв`язку з цим зайвих сум компенсації одержувачі повинні відшкодувати структурним підрозділам з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради надміру виплачені суми за весь період, коли фізична особа не мала права на одержання компенсації. Якщо одержувачем компенсації приховано або подано недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на призначення компенсації та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, структурний підрозділ з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради: визначає обсяг надміру виплачених коштів та встановлює строки їх повернення; повідомляє отримувачу компенсаційної виплати про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів під час виплати компенсації у наступних періодах проводить щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті. Якщо фізична особа отримала винагороду за роботу, яку виконувала менше календарного місяця, виплата компенсації не припиняється, а здійснюється перерахунок за фактичну кількість днів, протягом яких надавалися соціальні послуги. Якщо фізична особа, якій надаються соціальні послуги, перебуватиме на санаторно-курортному лікуванні або ж на стаціонарному лікуванні самостійно без супроводу та догляду з боку фізичної особи, яка надає соціальні послуги, виплата компенсації тимчасово припиняється та відновлюється на підставі заяви фізичної особи про продовження надання соціальних послуг та довідок про закінчення перебування на санаторно-курортному лікуванні або на стаціонарному лікуванні. Якщо фізична особа не повернула добровільно надміру виплачені суми, вони стягуються в судовому порядку на підставі заяви структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районної, районної у м. Києві державної адміністрації, виконавчого органу міської ради, що призначив компенсацію.

Згідно з п. 5.1 Інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженої Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006 №345 (Інструкція №345), надання соціальної допомоги припиняється та поновлюється у випадках, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, а також згідно із заявою отримувача допомоги.

Встановлено, що розпорядження про припинення компенсаційної виплати позивачу Управлінням соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради прийнято на підставі акту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій та соціальної допомоги від 13.02.2019.

Відповідно до зазначеного акту заявник надав неповну (невірну) інформацію про доходи, внаслідок цього були надмірно виплачені кошти в сумі 125,71 грн. за період з 03.11.2018 по 28.02.2019, оскільки не здійснювався догляд. Так, відповідачем було встановлено факт перетину позивачем державного кордону з 02.11.2018 по 05.11.2018 за відсутності повідомлення про такі обставини.

Разом з цим, позивач зазначає, що її виїзд за межі України з 02.11.2018 по 05.11.2018 не був запланований заздалегідь, тому вона не могла повідомити відповідача про її від`їзд, оскільки з нагоди річниці одруження діти подарували подорож на вихідні до Будапешту, а вже в понеділок вона була в місті Житомирі. Вказує, що в період, коли вона була відсутня, ці дні за матір`ю доглядала її донька - ОСОБА_4 , яка приходиться ОСОБА_2 онукою. Станом на час звернення до суду позивач продовжує здійснювати догляд за своєю матір`ю.

Отже, перебуваючи три дні за кордоном, позивач забезпечила фактичний догляд за своєю матір`ю.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надав обґрунтовану правову оцінку вказаним доводам сторін та обґрунтовано вказав, що встановлені в ході судового розгляду обставини не могли мати наслідком прийняття відповідачем рішення про припинення компенсаційної виплати і не здійснювати її в подальшому.

Так, пункт 15 Порядку №558 в якості підстави припинення виплати компенсації передбачає неповідомлення про обставини, які можуть вплинути на умови її призначення та виплати.

Однак, зміст заяви про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг, з якою позивач зверталась до відповідача, не містить жодного переліку обставин, про які має повідомляти заявник, що відповідало б принципу правової визначеності та дозволяло б заявнику узгодити свою поведінку з вимогами нормативно-правового акту (фактично заявник на власний розсуд має визначати обставини, про які слід повідомляти відповідний державний орган); не вказує на взяття на себе заявником обов`язку не перетинати державний кордон України.

До того ж, за змістом вказаних норм у відповідній заяві необхідно повідомляти відомості про доходи та майно, що впливають на рішення про надання соціальної допомоги, компенсацій та пільг. Будь-яких змін у доходах позивача не відбувалось.

Крім того, п. 15 Порядку №558 передбачає й інші механізми реагування на обставини, за яких догляд фактично не здійснюється - тимчасове припинення виплати та перерахунок за фактичну кількість днів, протягом яких надавалися соціальні послуги.

Відповідачем не приймалось рішень про тимчасове припинення виплати такої компенсації або про її перерахунок, яке б відповідало меті запровадження такої компенсаційної виплати та прийняття Порядку №558.

Суд апеляційної інстанції зауважує, що позивач не наполягає на виплаті компенсації за листопад 2018 року, а просить її поновити з грудня 2018 року.

Підсумовуючи викладене апеляційний суд зазначає, що в ході судового розгляду позивачем доведено протиправність спірного рішення відповідача, а відповідачем не надано доказів та належних обґрунтувань протилежного. Належним способом захистку прав повивача є зобов`язання управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради провести виплату їй компенсації як особі, яка здійснює догляд за особою з інвалідністю І групи або особою, яка досягла 80 - річного віку, а саме за ОСОБА_2 , 1936 року народження, що не була виплачена з грудня місяця 2018 року.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу управління соціального захисту населення Богунського району Департаменту соціальної політики Житомирської міської ради залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.