Справа № 200/5594/19-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про призначення експертизи

16 січня 2020 р. Справа №200/5594/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., за участі секретаря судового засідання Супрун Г.С., представника відповідача Тернинко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовною заявою Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкового-повідомлення рішення,

ВСТАНОВИВ:

17 квітня 2019 року шляхом надіслання поштою позивач, Житлово-комунальне підприємство Маріупольської міської ради «Житло «Центр», звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 28 березня 2019 року № на суму 7517119,00 гривень.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідачем протиправно винесено спірне податкове повідомлення-рішення та не враховано, що підприємство отримало майно, належне на праві власності власникам квартир, лише в управління, а відповідно і вимоги працівників ДФС, що проводили перевірку щодо сплати податку на прибуток є такими, що не відповідають нормам діючого податкового законодавства.

15 січня 2020 року до суду за допомогою засобів електронного зв`язку надійшло клопотання представника позивача Мороз О.О. про призначення судово-економічної експертизи. Клопотання вмотивовано тим, що у позивач не має фінансової можливості сплатити 99852,00 гривні згідно рахунку Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз за проведення експертизи, яка була призначена ухвалою суду 23 липня 2019 року.

На вирішення експертизи представник позивача Мороз О.О. просила поставити наступне питання: чи підтверджується документально висновки акту перевірки Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 07 березня 2019 року №231/05-99-14-15/32164135 «Про результати документальної планової перевірки Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018»?

Проведення експертизи пропонується доручити Запорізькому відділенню Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз, а витрати за проведення експертизи покласти на відповідача.

У судовому засіданні судом поставлено на обговорення питання про призначення експертизи.

Представник позивача у судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, про причини не прибуття суд не повідомив.

Представник відповідача заперечувала проти призначення експертизи. Звертала увагу суду на те, що оплачувати послуги експертної установи за проведення експертного дослідження має саме позивач, оскільки він клопоче про призначення експертизи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача та з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання, суд встановив наступне.

07 березня 2019 року посадовцями відповідача був складений акт №231/05-99-14-15/32164135 «Про результати документальної планової перевірки Житлово-комунального підприємства Маріупольської міської ради «Житло «Центр» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2015 по 30.09.2018, валютного за період з 01.10.2015 по 30.09.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 по 30.09.2018».

За висновками акту позивачем порушені вимоги пункту 134.1 статті 134, пунктів 138.1 статті 138 Податкового кодексу України, пункту 10 «Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 27.04.200 №92, в результаті чого підприємством занижено податок на прибуток у загальній сумі 6013695,00 гривень, у тому числі за 2016 рік на суму 2789585,00 гривень, за 2017 рік на суму 1821235,00 гривень, за І квартал 2018 року у сумі 1402875,00 гривень

28 березня 2019 року на підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення № про нарахування Житлово-комунальному підприємству Маріупольської міської ради «Житло «Центр» на підставі підпункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України застосовані штрафні (фінансові) санкції в сумі 1503424,00 гривень, та на підставі підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пункту 58.1 статті 58 Податкового кодексу України збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток в сумі 6013695,00 гривень, 7517119,00 гривень.

23 липня 2019 року за клопотанням представника позивача Мороз О.О. судом була призначена судово-економічна експертиза.

08 січня 2020 року судом отримані матеріали справи від Донецького науково-дослідного інституту судових експертиз у зв`язку із закриттям експертного провадження через несплату Житлово-комунальним підприємством Маріупольської міської ради «Житло «Центр» вартості експертизи.

За правилами встановленими частиною 6 статті 15 Закону України від 25 лютого 1994 року №4038-XII «Про судову експертизу» в адміністративних справах проведення експертних досліджень і обстежень державними спеціалізованими установами здійснюється за рахунок замовника.

Отже, витрати на проведення судово-економічної експертизи, яка була призначена судом за клопотанням представника позивача, мав нести саме позивач, як замовник.

Згідно частини 1 статті 102 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Частиною 1 статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, якщо позивач наполягає на тому, що він правильно, відповідно до нормативно-правових актів, відобразив в податковому обліку доходи та витрати за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток, саме він повинен довести ці обставини належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами.

Суд звертаю увагу на те, що відповідно частини 2 статті 72 КАС України вказані дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Пояснення представників сторони на теперішній час не є джерелом доказів.

Згідно статті 7-1 Закону України від 25 лютого 1994 року №4038-XII «Про судову експертизу» підставою проведення судової експертизи є відповідне судове рішення чи рішення органу досудового розслідування, або договір з експертом чи експертною установою - якщо експертиза проводиться на замовлення інших осіб.

Отже, позивач ще до подання даного адміністративного позову мав можливість укласти договір з Запорізьким відділенням Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз на проведення відповідного експертного дослідження.

За приписами статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається. З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства […]. Суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами.

Повторне клопотання представника позивача Мороз О .О. вмотивоване відсутністю фінансової можливості для оплати експертного дослідження.

Отже, заздалегідь знаючі про фінансову неспроможність позивача сплачувати рахунки за проведення експертного дослідження, представник позивача Мороз О.О., заявляючи клопотання про призначення експертизи, витрати за проведення якої не будуть оплачені, недобросовісно користується своїми процесуальними правами.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що в ухвалі про призначення експертизи від 23 липня 2019 року, позивачу було роз`яснено, що згідно пункту 1.6 "Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень", затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998, у редакції наказу Міністерства юстиції України № 563/5 від 22.02.2019, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції. Додатком 1 до Інструкції встановлено, що Дніпропетровський науково-дослідний інститут судових експертиз обслуговує Дніпропетровську і Запорізьку області, тому проведення експертизи слід доручити Донецькому науково-дослідному інституту судових експертиз.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що клопотання представника позивача про призначення судово-економічної експертизи не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 5, 44, 102, 103, 236, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

в задоволенні клопотання представника позивача Мороз О.О. про призначення судово-економічної експертизи відмовити.

Ухвала постановлена, складена та підписана в нарадчій кімнаті складом суду, який розглядає справу, 16 січня 2020 року.

Повний текст ухвали складений 21 січня 2020 року.

Учасники справи можуть отримати інформацію по справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.І. Циганенко