Справа № 804/1717/18
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2018-06-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2018 року Справа № 804/1717/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом начальника Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Ядикіна С.В. до Жовтоводського міського голови Абрамова В.В. про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
Начальник Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Ядикіна С.В. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом в якому просить:
- визнати неправомірними дії Жовтоводського міського голови Абрамова В.В. у відмові надання позивачу повної копії матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води з 828 особистими підписами, яке надійшло 23.01.2018р. на його ім`я щодо припинення процедури ліквідації відділу правового забезпечення та контролю Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради;
- зобов`язати Жовтоводського міського голову Абрамова В.В. негайно видати позивачу копію матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води з 828 особистими підписами, яке надійшло 23.01.2018р. на його ім`я щодо припинення процедури ліквідації відділу правового забезпечення та контролю Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради, відповідно до законів України.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що відповідач неправомірно відмовив надати повну копію матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води з 828 особистими підписами за інформаційним запитом позивача.
12.03.2018 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху через невідповідність вимогам ст.ст.160, 161 КАС України. На виконання ухвали суду, позивачем усунуті виявлені недоліки позовної заяви.
Ухвалою суду від 24.04.2018р. справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
11.06.2018 року міський голова виконавчого комітету Жовтоводської міської ради Абрамов В.В. подав письмовий відзив на позов, за змістом якого просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на відсутність правових підстав надання матеріалів звернення, які містять персональні дані громадян.
26.06.2018р. позивачем подано відповідь на відзив, яка за своїм змістом підтверджує обґрунтування позову.
10.07.2018р. відповідачем подано заперечення проти відповіді на відзив, яке за своїм змістом підтверджує обґрунтування відзиву на позов.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач в порядку Закону України «Про доступ до публічної інформації» звернувся до відповідача з інформаційним запитом з питання надання повної копії матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води щодо зміни структури Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та виконання посадових обов`язків керівника управління.
Судом встановлено, що листом №2/4-377-01-13 від 01.02.2018 зазначений запит направлено на розгляд постійній комісії міської ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності та правопорядку, регуляторної політики, зв`язків з громадськістю та засобами інформації.
На відповідний запит отримано лист та рішення Жовтоводської міської ради №1415-36/VII про створення тимчасової депутатської комісії щодо розгляду зазначеного запиту та необхідністю звернення до голови вищевказаної комісії.
Позивач вказує, що відповідні звернення 05.02.2018 та 16.02.2018 року до голови тимчасової комісії, відповідь не отримано.
Звертаючись до суду із даним позовом, позивач зазначає про порушення його права отримати повну копію матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води з 828 особистими підписами, яке надійшло 23.01.2018 року.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" (далі Закон) публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Статтею 3 Закону визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.
Згідно зі статтею 4 Закону здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 5 Закону забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.
Згідно частини 5, частини 7 статті 6 Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.
Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
У відповідності до вимог статті 10-1 Закону, публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.
Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.
Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.
Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.
Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов:1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.
Згідно зі статтею 12 вказаного Закону, суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Статтею 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.
За приписами пункту 1 частини 1 статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та обєктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
Порядок оформлення запитів на інформацію визначено статтею 19 Закону.
Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні.
Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.
Відповідно до частини 5 статті 19 Закону запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною 3 статті 22 Закону визначено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача.
Матеріалами справи підтверджено, що 30.01.2018 року начальник Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Ядикін С.В. звернувся до Жовтоводського міського голови Абрамова В.В. з інформаційним запитом про надання повної копії матеріалів звернення мешканців міста Жовті Води щодо зміни структури Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради та виконання посадових обов`язків керівника управління, який в подальшому направлено на розгляд постійній комісії міської ради з питань депутатської діяльності, регламенту, законності та правопорядку, регуляторної політики, зв`язків з громадськістю та засобами інформації, про що вчасно та належним чином повідомлено позивача.
Так, за поясненням відповідача, звернення громадян за вхідним №0-34 від 23.01.2018 року має 26 аркушів та містять 828 підписів. Біля кожного підпису зазначено персональні дані особи, а саме: прізвище та ініціали, число, місяць та рік народження, адреса проживання.
До позовної заяви надано копію звернення громадян, щодо якого є спір. З чого вбачається, що у межах Закону України «Про доступ до публічної інформації» позивач отримав інформацію.
Щодо надання додатків до звернення громадян, в яких містяться персональні данні осіб що підписали звернення, то суд погоджується з обґрунтуванням відповідача, що всупереч Закону України «Про захист персональних даних», у листі позивача від 30.01.2018 року вих. №01-07/582 не зазначено мети збирання інформації, що містить персональні дані.
Статтею 32 Конституції України визначено, що не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.
До позовної заяви не надано дозволу (згоди) суб`єктів персональних даних на обробку їх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.
Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом (ч.1, ч.2 ст.21 Закону України «Про інформацію»).
До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження (ч.2 ст.11 Закону України «Про інформацію»). Конституційний Суд України в абзаці першому пункту 1 резолютивною частини рішення від 30.10.1997 року №5-зп відніс до конфіденційної інформації про фізичну особу, крім вказаної, ще й відомості про її майновий стан та інші персональні дані. Конституційний Суд вважає, що перелік даних про особу, які визначаються як конфіденційна інформація, не є вичерпним.
З урахуванням того, що відповідач згідно вимог норм чинного законодавства України, а саме: ст.6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» та ст.16 Закону України «Про захист персональних даних», свій обов`язок щодо направлення запиту належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це позивача виконав вчасно, тому суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.
Крім того, з тексту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується з направленням копії звернень громадян від 23.01.2018 року депутатам Жовтоводської міської ради.
Керуючись ст.48 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», враховуючи звернення мешканців міста щодо вивчення питання ліквідації відділу правового забезпечення та контролю Управління праці та соціального захисту населення, 31.01.2018 року Жовтоводською міською радою прийнято рішення №1415-36VII «Про створення тимчасової контрольної комісії Жовтоводської міської ради з питання розгляду звернення мешканців міста Жовті Води щодо доцільності ліквідації відділу правового забезпечення та контролю Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради».
Основними завданнями тимчасової контрольної комісії визначено: здійснення перевірки достовірності інформації, зазначеної у зверненні мешканців міста та вивчення питання доцільності ліквідації відділу правового забезпечення та контролю Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради.
Враховуючи положення ст.3 Закону України «Про звернення громадян» звернення громадян міста (вхід. №0-34 від 23.01.2018р.) щодо необхідності збереження відділу контролю за роботою Управління праці та соціального захисту населення та за призначенням (перерахунком) та виплатою пенсій органам ПФУ громадянам м.Жовті Води, що надійшло на адресу міського голови, по своїй суті є скаргою на дії начальника УПСЗН (позивача по справі).
Відповідно до ст.7 Закону України «Про звернення громадян» забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Так, частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
У відповідності до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд приходить до висновку, що позовна заява начальника Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Ядикіна С.В. не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 241-246, 250, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
У задоволенні адміністративного позову начальника Управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради Ядикіна С.В. до Жовтоводського міського голови Абрамова В.В. про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова