Справа № 826/10313/18
Суддя: Мєзєнцев Євген Ігорович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючого - судді Мєзєнцева Є.І., суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В., при секретарі Войтковській Ю.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення окружним адміністративним судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Судом першої інстанції встановлено, що з 27 лютого 2018 року по 20 березня 2018 року посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві на підставі направлень від 27.02.2018 № 554/26-15-14-06-02, № 555/26-15-14-09, № 556/26-15-14-06-04, № 557/26-15-14-06-04, № 648/26-15-14-03-02, від 05.03.2018 № 630/26-15-14-06-02, відповідно до статей 20, 77, 82 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платника податків за І квартал 2018 року, на підставі наказу ГУ ДФС у м. Києві від 31 січня 2018 року № 1616, проведена планова виїзна документальна перевірка Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанії по управлінню активами «Сучасні фінансові інструменти» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне страхування за період з 01.01.2011 по 31.12.2016 відповідно до затвердженого плану документальної перевірки.

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено Акт перевірки № 360/26-15-14-06-02-10/35691307 від 27.03.2018 (далі - Акт перевірки).

Відповідно до Акту перевірки, контролюючим органом серед іншого встановлено порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 442 274 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік - 253 274 грн., 2016 рік - 189 000 грн.

Не погоджуючись із Актом перевірки, позивачем 03 квітня 2018 року подано до відповідача заперечення на Акт перевірки.

Листом № 15737/10/26-15-14-06-02-21 від 13.04.2018 відповідач повідомив позивачу, що за результатами розгляду заперечень прийнято рішення, яким висновки Акта перевірки викладено у новій редакції. Так, перевіркою серед іншого встановлено порушення позивачем пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток в періоді, що перевірявся, на загальну суму 442 274 грн., у тому числі по періодах: 2015 рік - 253 274 грн., 2016 рік - 189 000 грн. (в цій частині, в порівнянні з Актом перевірки, висновок залишився незмінний).

На підставі висновків Акту перевірки відповідачем складено податкове повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 року № , яким за порушення пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, пп.141.6.1 п.141.6 ст.141 Податкового кодексу України, збільшено позивачу грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток фінансових установ у розмірі 489 524 грн., з яких за основними зобов`язаннями 442 274 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 47 250 грн. (далі - оскаржуване податкове повідомлення-рішення).

Не погоджуючись з наведеним вище податковим повідомленням-рішенням відповідача, позивачем оскаржено його в адміністративному порядку до контролюючого органу вищого рівня, а саме 25 квітня 2018 року подано скаргу до Державної фіскальної служби України про скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 18.04.2018 № .

Рішенням Державної фіскальної служби України від 15.06.2018 № 20423/6/99-99-11-01-01-25 податкове повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу позивача - без задоволення.

Відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та П(С)БО 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності" облікова політика - це сукупність принципів, методів і процедур, що використовуються підприємством для складання та подання фінансової звітності.

Облікова політика позивача в 2015 році здійснювалась на підставі наказу № 2014/12/30-2 "Про формування облікової політики ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти», ПВНЗКІФ «Каскад» та ПВЗНІФ «Сі Еф Ай Інвест» на 2015 рік".

Пунктом 8.6 наведеного наказу передбачено, що цінні папери, що знаходяться в активах Товариства первісно відображаються у бухгалтерському обліку за собівартістю. Обов`язкова переоцінка цінних паперів робиться на кінець кожного місяця. У разі наявності біржового курсу цінного папера на дату оцінки, проводиться оцінка за ринковою вартістю. Ринкова вартість належних Товариству цінних паперів, що обертаються більш як на одному організаторові торгівлі, при розрахунку вартості активів оцінюється за найменшим з біржових курсів, визначених та оприлюднених на кожному з організаторів торгівлі.

У разі якщо на дату, за яку здійснюється оцінка активів Товариства, біржовий курс цінних паперів, що входять до складу активів не визначено, оцінка таких цінних паперів здійснюється за останньою балансовою вартістю.

Цінні папери, обіг яких на дату оцінки не зупинено та реєстрація випуску яких не скасована і але емітент таких цінних паперів ліквідований та/або був визнаний банкрутом та щодо якого відкрито ліквідаційну процедуру за рішенням суду, оцінюються за нульовою вартістю з оприлюднення відповідної інформації.

Оціночна вартість цінних паперів, обіг яких зупинено, у тому числі цінних паперів емітенти які включені до списку емітентів, що мають ознаки фіктивності, визначається із урахуванням наявності строків відновлення обігу таких цінних паперів, наявності фінансової звітності емітентів, результатів їх діяльності, очікування надходження майбутніх економічних вигод. Цінні папери, обіг яких зупинено більше ніж 12 місяців, оцінюються з використанням понижувального коефіцієнту (ПК), що застосовується до балансової вартості таких цінних паперів, що склалася на дату оцінки (розмір ПК визначається керівництвом Товариства з вивчення всебічної інформації про емітента).

Облікова політика позивача в 2016 році здійснювалась на підставі наказу № 2015/12/30-2 від 30.12.2015 "Про облікову політику ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на 2016 рік".

Пунктом 6.3.5 наведеного вище наказу передбачено, що справедлива вартість акцій, обіг яких зупинено, у тому числі цінних паперів емітентів, які включені до Списку емітентів, що мають ознаки фіктивності, визначається з урахуванням наявності строків відновлення обігу таких цінних паперів, наявність фінансової звітності таких емітентів, результатів їх діяльності, очікування надходження майнових економічних вигод.

Акції обіг яких зупинено більше ніж на 12 місяців, оцінюються з використанням понижувального коефіцієнту (ПК), що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки (розмір ПК визначається керівництво Товариства після вивчення всебічної інформації про емітента).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що станом на 01.01.2014 на балансі позивача обліковувались цінні папери ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» (код 32851574) у кількості 800 000 шт. на зальну суму 1 680 000 грн.

20 серпня 2015 року Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку (далі НКЦПФР) було прийнято рішення № 1330, яким зупинено з 21.08.2015 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

26 листопада 2015 року НКЦПФР, прийнято рішення № 1947, яким зупинено з 30.11.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» (код за ) на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016.

07 червня 2016 року НКЦПФР прийнято рішення № 642, яким зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

На виконання вимог п. 6.3.5 Облікової політики позивача на 2016 рік, затвердженої наказом № 2015/12/30-2 від 30.12.2015, у зв`язку з тим, що обіг цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» зупинено більше ніж 12 місяців, відповідно до Акту переоцінки цінних паперів станом на 30.11.2016, позивачем здійснено уцінку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» на суму 1 050 000,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право, визначає взаємовідносини емітента цінного папера (особи, яка видала цінний папір) і особи, що має права на цінний папір, та передбачає виконання зобов`язань за таким цінним папером, а також можливість передачі прав на цінний папір та прав за цінним папером іншим особам.

Відповідно до вимог пункту 2 Міжнародних стандартів фінансової звітності 13 "Оцінка справедливої вартості" (далі МСФЗ 13) справедлива вартість - це ринкова оцінка, а не оцінка з урахуванням специфіки суб`єкта господарювання. Для деяких активів та зобов`язань може бути ринкова інформація або ринкові операції, інформація про які є відкритою. Для інших активів та зобов`язань може не бути ринкової інформації або ринкових операцій, інформація про які є відкритою. Проте мета оцінки справедливої вартості в обох випадках однакова - визначити ціну, за якою відбувалася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за нинішніх ринкових умов (тобто, вихідну ціну на дату оцінки з точки зору учасника ринку, який утримує актив або має зобов`язання).

Згідно п. 11 МСФЗ 13, оцінка справедливої вартості - це оцінка конкретного актива або зобов`язання. Тому, оцінюючи справедливу вартість, суб`єкт господарювання має брати до уваги ті характеристики активу або зобов`язання, які учасники ринку взяли б до уваги, визначаючи ціну активу або зобов`язання на дату оцінки. До таких характеристик належать, наприклад, такі: а) стан та місце розташування активу; та б) обмеження, якщо вони є, на продаж або використання активу.

Пунктом 12 МСФЗ 13 передбачено, що вплив на оцінку, що виникає внаслідок певної характеристики, буде різним залежно від того, як така характеристика була би врахована учасниками ринку.

Відповідно до пункті 15, 16 МСФЗ 13, оцінка справедливої вартості припускає, що актив або зобов`язання обмінюється між учасниками ринку у звичайній операції продажу активу або передачі зобов`язання на дату оцінки за поточних ринкових умов.

Оцінка справедливої вартості припускає, що операція продажу активу або передачі зобов`язання відбувається або а) на основному ринку для цього активу або зобов`язання; або б) за відсутності основного ринку - на найсприятливішому ринку для цього активу або зобов`язання.

Пунктами 22, 23 МСФЗ 13 передбачено, що суб`єкт господарювання оцінює справедливу вартість актива або зобов`язання, користуючись припущеннями, якими користувалися б учасники ринку, складаючи ціну активу або зобов`язання, та припускаючи, що учасники ринку діють у своїх економічних інтересах.

У процесі формулювання таких припущень суб`єктові господарювання не потрібно ідентифікувати конкретних учасників ринку. Радше, суб`єкт господарювання має визначити характеристики, які вирізняють учасників ринку загалом, враховуючи чинники, характерні для всього переліченого далі: а) активу або зобов`язання; б) основного (або найсприятливішого) ринку для цього активу чи зобов`язання; та в) учасників ринку, з якими суб`єкт господарювання здійснив би операцію на такому ринку.

Згідно п. 24 МСФЗ 13, справедлива вартість - це ціна, яка була б отримана за продаж актива або сплачена за передачу зобов`язання у звичайній операції на основному (або найсприятливішому) ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов (тобто вихідна ціна), незалежно від того, чи спостерігається така ціна безпосередньо, чи оцінена за допомогою іншого методу оцінювання.

Відповідно до пунктів 61,62 МСФЗ, суб`єкт господарювання застосовує методи оцінки вартості, які відповідають обставинам та для яких є достатньо даних, щоб оцінити справедливу вартість, максимізуючи використання доречних відкритих вхідних даних та мінімізуючи використання закритих вхідних даних.

Мета застосування методу оцінки вартості - визначити ціну, за якою відбулася б звичайна операція продажу актива чи передачі зобов`язання між учасниками ринку на дату оцінки за поточних ринкових умов. Три широко застосовувані методи оцінки вартості такі: ринковий підхід, витратний підхід та дохідний підхід. Основні аспекти цих підходів стисло викладені в параграфах Б5-Б11. Для оцінки справедливої вартості суб`єкт господарювання застосовує методи оцінки вартості, що відповідають одному або кільком зазначеним підходам.

Згідно п. 72 МСФЗ 13, з метою підвищення узгодженості та зіставності оцінок справедливої вартості та пов`язаного з ними розкриття інформації, цей МСФЗ встановлює ієрархію справедливої вартості, у якій передбачено три рівня (див. параграфи 76-90) вхідних даних для методів оцінки вартості, що використовуються для оцінки справедливої вартості. Ієрархія справедливої вартості встановлює найвищий пріоритет для цін котирування (нескоригованих) на активних ринках на ідентичні активи або зобов`язання (вхідні дані 1-го рівня) та найнижчий пріоритет для закритих вхідних даних (вхідні дані 3-го рівня).

Пунктами 86 та 87 МСФЗ 13 передбачено, що вхідні дані 3-го рівня - це вхідні дані для активу чи зобов`язання, яких немає у відкритому доступі.

Закриті вхідні дані слід використовувати для оцінки справедливої вартості, якщо відповідних відкритих даних немає, що передбачається в ситуаціях, коли діяльність ринку для активу або зобов`язання на дату оцінки незначна, або її взагалі немає. Проте, мета оцінки справедливої вартості лишається такою ж, тобто ціна виходу на дату оцінки з позиції учасника ринку, який утримує актив чи несе зобов`язання. Отже, закриті вхідні дані мають відображати припущення, які використовували б учасники ринку, встановлюючи ціну на актив або зобов`язання, в тому числі припущення про ризик.

Відповідно до п. 89 МСФЗ 13, суб`єкт господарювання має сформувати закриті вхідні дані, користуючись найкращою інформацією, наявною за даних обставин, яка може включати власні дані суб`єкта господарювання. У процесі формування закритих вхідних даних суб`єкт господарювання може розпочати зі своїх власних даних, але він має скоригувати ці дані, якщо доступна у розумних межах інформація свідчить про те, що інші учасники ринку використали б інші дані або суб`єкт господарювання має щось особливе, чого немає у інших учасників ринку (наприклад, притаманну суб`єктові господарювання синергію). Суб`єктові господарювання не потрібно докладати вичерпних зусиль, щоб отримати інформацію про припущення учасників ринку. Проте, суб`єкт господарювання має взяти до уваги всю інформацію про припущення учасників ринку, які можна достатньо легко отримати. Закриті вхідні дані, сформовані у спосіб, описаний вище, вважаються припущеннями учасників ринку та відповідають меті оцінки справедливої вартості.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень розділу III "Податок на прибуток підприємств" Кодексу.

Враховуючи положення наведених норм та облікової політики позивача в 2015 та 2016 роках, яка використовувалась останнім для ведення бухгалтерського обліку, складання та подання фінансової звітності, суд зазначає, що обов`язок позивача здійснити оцінку цінних паперів, обіг яких зупинено більше ніж на 12 місяців, з використанням понижуючого коефіцієнту, що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки, виникає лише після перебігу (закінчення) зазначеного строку (дванадцяти місяців з дня зупинення обігу акцій).

Як вже зазначалося вище, рішенням НКЦПФР від 20.08.2015 № 1330 зупинено з 21.08.2015 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

Рішенням НКЦПФР від 26.11.2015 № 1947 зупинено з 30.11.2015 торгівлю цінними паперами ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» ( код за ) на будь-якій фондовій біржі на термін до 29.07.2016.

Рішенням НКЦПФР від 07.06.2016 № 642 зупинено з 08.06.2016 внесення змін до системи депозитарного обліку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА».

Суд зазначає, що наведені вище рішення Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку на момент здійснення позивачем оцінки (уцінки) цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту не скасовані. Таким чином, перебіг дванадцятимісячного строку, на який йдеться посилання в пункті 6.3.5 наказу № 2015/12/30-2 від 30.12.2015 "Про облікову політику ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на 2016 рік", починається з 21.08.2015 та закінчується 21.08.2016.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що обов`язок позивача із здійснення оцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» з використанням понижуючого коефіцієнту, що застосовується до балансової вартості таких акцій яка склалася на дату оцінки, виник лише в 2016 році, у зв`язку з чим позивачем правомірно здійснено в 2016 році (звітному податковому році) оцінку цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту.

Наведені вище обставини спростовують доводи відповідача, що переоцінка цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» мала бути здійснена позивачем саме в 2015 році.

Щодо посилання відповідача в Акті перевірки на помилки у фінансовій звітності, то з цього приводу суд зазначає, що ці обставини в даному випадку не впливають на правомірність/неправомірність здійснення позивачем в 2016 році оцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» із застосуванням понижуючого коефіцієнту.

Крім того, суд зазначає, що посилання відповідачем в Акті перевірки на положення п. п. 38, 43, 45, 46 МСБО 39 є необґрунтованими, оскільки вказані норми МСБО 39 виключені ще 17.10.2013.

Враховуючи викладене, твердження відповідача щодо можливості здійснення позивачем переоцінки цінних паперів ПАТ «ЕІА «ОМЕГА» в 2015 році, чим порушено пп.134.1.1 п.134.1 ст. 134 ПК України, що призвело до завищення в 2016 році інших витрат в сумі 1 050 000,00 грн., та як наслідок заниження податку на прибуток у вказаному періоді на суму 189 000,00 грн. є необґрунтованими.

Стосовно заниження позивачем фінансового результату до оподаткування в 2015 році на суму безнадійної заборгованості, що призвело до заниження податку на прибуток у вказаному періоді, суд зазначає наступне.

Позивач з 01.01.2014 р. управляв активами Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код за ЄДРСІ 2331281).

Перевіркою встановлено, що згідно даних бухгалтерського обліку станом на 01.01.2014 на балансі ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (ПВНЗІФ «Каскад») обліковувалась кредиторська заборгованість перед Filomena Financial LTD (договір від 11.10.2005) у сумі 1 407 080 грн.

В Акті перевірки зазначено, що до перевірки не надано первинні документи, а саме: договори, акти виконаних робіт (надання послуг), акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) щодо підтвердження походження даної заборгованості, про що складено акт про ненадання первинних документів від 20.03.2018 № 273/26-15-14-06-02/35691307.

Відповідно до абз. "а" пп.14.1.11 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

З урахуванням приписів статей 7 та 23 Конвенції про позовну давність в міжнародної купівлі-продажу товарів, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 3382-XII від 14.07.1993, якими передбачено строк позовної давності 10 років, відповідач в Акті перевірки дійшов висновку, оскільки договір з Filomena Financial LTD укладено 11.10.2005, а тому у 2015 році дана заборгованість є безнадійною.

За таких обставин, на думку відповідача, позивач повинен всю суму непогашеної кредиторської заборгованості включити до складу доходів, що враховуються при обчислені об`єкта оподаткування.

Як зазначено в Акті перевірки, на виконання вимог МСБО, МФСЗ та Податкового кодексу, 31.03.2015 позивачем списано до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» кредиторську заборгованість перед Filomena Financial LTD у сумі 1 407 080 грн. як безнадійну.

Також, в Акті перевірки відповідач зазначає, що отримані доходи у вигляді визнання кредиторської заборгованості безнадійною у розмірі 1 407 080 грн. не є доходами від діяльності інституту спільного інвестування та зобов`язанні оподатковуватись в загальному порядку.

Таким чином, на думку відповідача, на порушення пп.141.6.1 п.141.6 ст. 141 Податкового кодексу України, позивачем безпідставно застосовано пільгу з податку на прибуток до інших доходів ПВНЗІФ «Каскад» за 2015 рік на суму безнадійної кредиторської заборгованості на загальну суму 1 407 080 грн.

З урахуванням викладеного, відповідач дійшов висновку про заниження позивачем фінансового результату до оподаткування в 2015 році на суму 1 407 080 грн., що призвело до заниження податку на прибуток у вказаному періоді на суму 253 274 грн.

Однак, з наведеними висновками відповідача суд не може погодитись виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 11 жовтня 2005 року між Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (Filomena Financial LTD) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу (Покупець), укладено Договір купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО».

Відповідно до умов даного договору, Приватна компанія з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (далі - Filomena Financial LTD) передала (відступила) у власність Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу частку в Статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (далі-Товариство) у розмірі 1 407 079,53 грн., що дорівнює 39,233% в статутному капіталі Товариства.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що ціна договору складає 1 407 079,53 грн.

Пунктом 5.3 Договору передбачено, що за домовленістю сторін розрахунок за цим договором може здійснюватись в іншій, не забороненій законодавством України формі.

11 серпня 2006 року між Приватною компанією з обмеженою відповідальністю «Філомена Файненшил Лімітед» (Filomena Financial LTD) (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс», що діяло від імені та за рахунок Пайового венчурного інвестиційного фонду «Ренова» недиверсифікованого виду закритого типу (Покупець), складено Акт до Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року.

Відповідно до п. 1 наведеного Акту, на погашення грошового зобов`язання за Договором Покупець передав, а Продавець прийняв два прості векселі векселедавця ТОВ «НВК Укрпектин» (код 32792268) №0 від 08.09.2005, дата погашення 08.09.2010, номінальною вартістю 761 193,60 грн., та №8 від 27.12.2005, дата погашення 27.12.2015, номінальною вартістю 1 000 000,00 грн. Всього два векселі номінальною вартістю 1 761 193,60 грн.

Пунктом 2 Акту передбачено, що відповідно до п.п. 5.2-5.3 Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року Покупець передав, а Продавець прийняв в рахунок погашення грошового зобов`язання у розмірі 1 407 079,53 грн. два векселі згідно наведеної таблиці в п. 1 Акту.

Відповідно до пунктів 3 та 4 Акту, цим Актом сторони підтверджують, що всі зобов`язання по Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року Покупцем виконані належним чином і у встановлені строки. Сторони не мають одна до одної будь-яких майнових, фінансових та інших зобов`язань.

Тобто, з вищевикладеного чітко вбачається, що зобов`язання ТОВ «Компанія з управління активами Ренова Альянс» за вказаним вище договором виконано у повному обсязі.

В подальшому, згідно договору № б/н від 06.05.2009 про передачу сукупності активів та зобов`язань Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (КУА) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (Нова КУА) складено Акт приймання-передавання від 07.07.2009 щодо передачі активів та зобов`язань Пайового венчурного інвестиційного фонду «Рнова» недиверсифікованого виду закритого типу «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (код ЄДРІСІ - 233071) до Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код ЄДРІСІ - 2331281), що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» станом на 23 березня 2009 року.

Як вбачається зі змісту наведеного Акту, до ПВНЗІФ «Каскад», що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» перешли зобов`язання з погашення заборгованості перед Filomena Financial LTD в розмірі 1 407 079,53 грн., яка виникла на підставі Договору від 11.10.2005. Хоча, як вбачається з вищенаведеного, такі зобов`язання були виконанні в повному обсязі ще 11.08.2006, шляхом передачі Filomena Financial LTD за Актом приймання-передавання двох простих векселів, номінальною вартістю 1 761 193,60 грн. Тобто, до ПВНЗІФ «Каскад», що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти», перейшли зобов`язання з погашення кредиторської заборгованості, якої станом на 29 березня 2009 року не існувало.

21 липня 2009 року ПВНЗІФ «Ренова» (ТОВ «Компанія з управління активами Ренова Альянс») видано бухгалтерську довідку. Відповідно до даної довідки, остання складена у зв`язку з виявленням у липні 2009 року помилки в записах бухгалтерського обліку ПВНЗІФ «Ренова», а саме з контрагентами ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (дебет рахунку 6852 (Розрахунки з іншими кредиторами) (у разі замовлень) - у сумі 1 407 079,53 грн.) та Filomena Financial LTD (кредит рахунку 6852 (Розрахунки з іншими кредиторами) (у разі замовлень) - у сумі 1 407 079,53 грн.

Дана помилка була допущена у серпні 2006 року при відображені бухгалтерських операцій згідно акту приймання-передачі векселів від 11.08.2006 до Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року.

Як зазначено у наведеній вище бухгалтерській довідці, помилку виправити наступною бухгалтерською проводкою: Дебет 6852 (Filomena Financial LTD (Договір б/н від 11.10.2005))) - Кредит 6852 (ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» (Договір б/н від 11.10.2005)) - 1 407 079,53 грн.

30 липня 2009 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (КУА) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КУА «Сучасні фінансові інструменти» (Нова КУА) укладено Додаток № 1 до Акту приймання-передавання від 07.07.2009 щодо передачі активів та зобов`язань Пайового венчурного інвестиційного фонду «Рнова» недиверсифікованого виду закритого типу «Компанія з управління активами Ренова Альянс» (код ЄДРІСІ - 233071) до Пайового венчурного недиверсифікованого закритого інвестиційного фонду «Каскад» (код ЄДРІСІ - 2331281), що знаходиться під управлінням ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» станом на 23 березня 2009 року.

Згідно Додатку № 1 від 30.07.2009 у зв`язку з виявленням помилки у веденні бухгалтерського обліку, потрібно скоригувати дані бухгалтерського обліку згідно додатково наданих документів. Відповідно до скоригованих даних бухгалтерського обліку, в дебеті рахунку/субрахунку 6852 "Розрахунки з різними кредиторами (у розрізі замовлень)" контрагенту ТОВ «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» не повинно бути запису 1 407 079,53 грн. (підстава для коригування - бухгалтерська довідка від 21.07.2009); в кредиті рахунку/субрахунку 6852 "Розрахунки з різними кредиторами (у розрізі замовлень)" контрагенту Filomena Financial LTD не повинно бути запису 1 407 079,53 грн. (підстава для коригування - Акт приймання-передачі векселів від 11.08.2006).

Як зазначено позивачем у позовній заяві та підтверджується матеріалами справи, вищевказана помилка щодо невірного відображення кредиторської заборгованості була виправлена у бухгалтерському обліку ПВНЗІФ «Каскад» у 2015 році. Дані обставини підтверджуються також Актом перевірки.

Всі вищенаведені документи надавались позивачем відповідачу як під час проведення перевірки, так й разом із запереченнями позивача на Акт перевірки.

Згідно п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Параграфом 7 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 (МСБО 18) "Дохід" встановлено, що дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.

Відповідно до п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак:

а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності;

б) прострочена заборгованість померлої фізичної особи, за відсутності у неї спадкового майна, на яке може бути звернено стягнення;

в) прострочена заборгованість осіб, які у судовому порядку визнані безвісно відсутніми, оголошені померлими;

ґ) прострочена понад 180 днів заборгованість особи, розмір сукупних вимог кредитора за якою не перевищує мінімально встановленого законодавством розміру безспірних вимог кредитора для порушення провадження у справі про банкрутство, а для фізичних осіб - заборгованість, що не перевищує 25 відсотків мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року (у разі відсутності законодавчо затвердженої процедури банкрутства фізичних осіб);

д) актив у вигляді корпоративних прав або не боргових цінних паперів, емітента яких визнано банкрутом або припинено як юридичну особу у зв`язку з його ліквідацією;

е) сума залишкового призового фонду лотереї станом на 31 грудня кожного року;

є) прострочена заборгованість фізичної або юридичної особи, не погашена внаслідок недостатності майна зазначеної особи, за умови, що дії щодо примусового стягнення майна боржника не призвели до повного погашення заборгованості;

ж) заборгованість, стягнення якої стало неможливим у зв`язку з дією обставин непереборної сили, стихійного лиха (форс-мажорних обставин), підтверджених у порядку, передбаченому законодавством;

з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.

З положень п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України чітко вбачається, що безнадійною заборгованістю може бути лише існуюча не погашена заборгованість. Не може бути заборгованість безнадійною, яка вже погашена.

Враховуючи наведені обставини та норми права, суд приходить до висновку, оскільки кредиторська заборгованість перед Filomena Financial LTD згідно Договору купівлі-продажу частини частки в статутному капіталі (фонді) Товариства з обмеженою відповідальністю «ВИНА КНЯЗЯ ТРУБЕЦЬКОГО» від 11 жовтня 2005 року в розмірі 1 407 079,53 грн. була погашена 11 серпня 2006 року, шляхом передачі Filomena Financial LTD двох простих векселів, що підтверджується Актом приймання-передачі векселів від 11 серпня 2006 року, а в бухгалтерському обліку позивача така заборгованість відображалась помилково, у зв`язку з чим, в 2015 році останнім така помилка була виправлена, в даному випадку не можливо визнати у якості безнадійної заборгованості згідно п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, заборгованість, яка була погашена ще в серпні 2006 року.

Суд зазначає, що виправлення позивачем в бухгалтерському обліку помилки не впливає на фінансовий результат до оподаткування, у зв`язку з чим не призводить до заниження податку на прибуток.

Отже, віднесення зобов`язань/погашеної кредиторської заборгованості ТОВ «КУА «Сучасні фінансові інструменти» на суму 1 407 079,53 грн. до складу доходу здійснено відповідачем всупереч викладеним положенням чинного законодавства України.

Виходячи із встановленої судом протиправності віднесення суми в розмірі 1 407 079,53 грн. до складу доходів позивача за 2015 рік, неправомірним є і визначення (збільшення) грошового зобов`язання позивачу з податку на прибуток підприємств за 2015 рік та нарахування штрафних санкцій у відповідній частині в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні.

Враховуючи встановлені у справі обставини та наявні у ній матеріали, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо протиправності донарахування відповідачем податку на прибуток за 2015 рік в сумі 253 274 грн., включення цього податку і штрафу відповідного розміру до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, та, як наслідок, про відсутність у відповідача правових підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 18.04.2018 в цій частині.

За наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18 квітня 2018 року № .

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, колегія суддів зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

За правилами ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Головуючий суддя Є.І.Мєзєнцев

cуддя Є.О.Сорочко

суддя Є.В.Чаку