Справа № 240/10334/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030500
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Токареврї М.С.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа: ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії,
ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом у якому з врахуванням уточнення позовних вимог просив:
- визнати протиправним та скасувати пункт 28 Протоколу № 69 засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із при значенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (сме рті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, зві льнених з військової служби від 31 травня 2019 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи з 12.05.2017 внаслідок захворювання, що пов`язане із про ходженням та виконанням обов`язків військової служби;
- зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи, подані ОСОБА_1 та вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду третьої групи із 12.05.2017 внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням та вико нанням обов`язків військової служби, згідно вимог Закону України "Про со ціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та в Порядку затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, з урахуванням висновків суду.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що під час проходження строкової військової служби ним було отримано травму внаслідок якої йому було встановлено інвалідність 3 групи. Пунктом 28 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом № 69 від 31.05.2019 йому відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встано вленням 3-ої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків строкової військової служби, як військовослужбовцю строкової служби на підставі того, що інвалідність якого настала під час виконання обов`язків військової слу жби встановлена йому понад три місяці після звільнення із служби.
Вважаючи таку відмову необгрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до су ду.
Справу було призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.
У встановлений судом строк відповідачем було надано відзив на позовну заяву за змістом якого він заперечував щодо задоволення позову. В обґрунтування відзиву вказано, що, оскільки інвалідність позивачу встановлено понад тримісячний термін після звільнення з військової служби він немає права на призначення допомоги.
Третьою особою було надано до суду письмові пояснення щодо заявлених позовних вимог, які за змістом аналогічні відзиву відповідача на позовну заяву.
Ухвалою від 31.10.2019 суд задовольнив клопотання представника позивача та призначив справу до розгляду у порядку загального провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав викладених в уточненій позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.
Представник відповідача у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову з підстав наведених у відзиві на позовну заяву.
Усною ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання, після наданих сторонами пояснень та дослідження письмових доказів, суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.
З матеріалів справи вбачається, що 19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 було призвано на строкову військову службу і направ лено для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій службі) №13 від 20.01.2017 ОСОБА_1 було на підставі сві доцтва про хворобу №38-п від 19.01.2017 та відповідно до підпункту "а" пункту пе ршого частини третьої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і війсь кову службу" звільнено з військової служби у запас (за станом здоров`я) з 20 сі чня 2017 року і виключено із списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, а з грошового забезпечення з 31 січня 2017 року.
З матеріалів справи вбачається, що у період з 23.02.2017 по 04.03.2017, з 30.03.2017 по 07.04.2017, з 10.04.2017 по 19.04.2017 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копіями виписок із медичної картки стаціонарного хворого.
26 квітня 2017 року комунальною установою "Чуднівська районна лікарня" ОСОБА_1 було видано направлення до Житомирського обласного центру МСЕК для встанов лення групи інвалідності.
Рішенням МСЕК 12 травня 2017 року ОСОБА_1 встановлено 3 групу інва лідності внаслідок отриманої травми, яка пов`язана з виконанням обов`язків війсь кової служби, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААА № 782555 від 30.05. 2017.

Пунктом 28 рішення Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, яке оформлено протоколом № 69 від 31.05.2019 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку з встано вленням 3-ої групи інвалідності, пов`язаної з виконанням обов`язків строкової військової служби, як військовослужбовцю строкової служби на підставі того, що інвалідність якого настала під час виконання обов`язків військової слу жби встановлена йому понад три місяці після звільнення із служби.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Визначення соціального захисту військовослужбовців міститься у статті 1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", та означає діяльність (функція) держави, спрямовану на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

У відповідності до статті 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

За визначенням частини 1 статті 16 вказаного Закону, одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Згідно з пунктами 4-6 частини другої вказаної статті Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві.

Важливою умовою для правильного тлумачення наведених норм статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" є розуміння видів військової служби, визначених Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно з частиною шостою вказаної статті Закону існують такі види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.

Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, врегульовано постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975 (далі - Порядок).

Так, відповідно до п.п. 3 п. 6 Порядку визначено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової служби, військовозобов`язаному чи резервісту під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження таких зборів, служби у військовому резерві.

Разом з тим, судом враховується, що після звільнення з військової служби ОСОБА_1 тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з погіршенням стану здоров`я внаслідок травми отриманою при проходженні строкової служби.

Направлення на МСЕК ОСОБА_1 було видано лише 26.04.2017, крім того у період з 01.05.2017 по 09.05.2017 організації та установи можуть встановлювати особливий режим робочих днів.

Водночас, слід наголосити, що відповідачем не заперечується факт того, що фактично інвалідність позивача настала внаслідок отриманої ним травми у період проходження строкової служби, фактично стан здоров`я ОСОБА_1 і був причиною звільнення його зі строкової служби.

Вказані обставини дають суду підстави до висновку, що вони позбавляли можливості ОСОБА_1 звернутися у тримісячний термін з моменту звільнення зі строкової військової служби з метою можливого встановлення йому групи інвалідності, а тому, на думку суду рішення про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням йому групи інвалідності прийнято відповідачем без врахування усіх обставин.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені у ході судового розгляду обставини та норми законодавства, які їх регулюють суд дійшов висновку, що позов обгрунтований та його слід задовольнити.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський пр-т, 6, м.Київ, 03168, ) третя особа: Житомирський обласний військовий комісаріат ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати пункт 28 Протоколу № 69 засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із при значенням і виплатою одноразової грошової допомоги в разі загибелі (сме рті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, зві льнених з військової служби від 31 травня 2019 року про відмову ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги, як інваліду третьої групи з 12.05.2017 внаслідок захворювання, що пов`язане із про ходженням та виконанням обов`язків військової служби;

Зобов`язати Міністерство оборони України повторно розглянути документи, подані ОСОБА_1 та вирішити питання про призначення та нарахування одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , як інваліду третьої групи із 12.05.2017 внаслідок захворювання, пов`язаного із проходженням та вико нанням обов`язків військової служби, згідно вимог Закону України "Про со ціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей" та в Порядку затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №975 від 25.12.2013, з урахуванням висновків суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева