Справа № 520/13007/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 січня 2020 р. № 520/13007/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Сагайдака В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків, 61002, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Головне управління ДФС у Харківській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59851091 від 15.11.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Позивач у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Справу просив розглядати за його відсутності.

Представник відповідача у судове засідання не прибув, був повідомлений своєчасно та належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надав.

Згідно з ч.1 ст. 268 КАС України у справах, визначених ст. 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Частиною 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Беручи до уваги, що сторони у судове засідання не прибули, керуючись п. 10 ч. 1 ст. 4, ч. 4 ст. 229 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній доказами у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест", звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд: зобов`язати ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області вчинити дії по збільшенню суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку ТОВ компанія Фінпром.Інвест має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, ви значену пунктом 200-1.3 Податкового кодексу України, на суму від`ємного значення, яке включається до складу податкового кредиту у розмірі 1675487,00 грн.

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2017 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест" до Державної податкової інспекції у Київському районі м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ДПІ у Київському районі м. Харкова ГУ ДФС у Харківській області вчинити дії по збільшенню суми ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ, на яку ТОВ компанія Фінпром.Інвест має право зареєструвати податкові накладні/розрахунки коригування в ЄРПН, ви значену пунктом 200-1.3 Податкового кодексу України, на суму від`ємного значення, яке включається до складу податкового кредиту у розмірі 1675487,00 грн.

Стягнуто із Київської об`єднаної державної податкової інспекції м.Харкова Головного управління ДФС у Харківській області (, 61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 41) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь Товариства з обмеженою відповідальністю компанія "Фінпром.Інвест" (, 61002, м. Харків, вул. Сумська, б. 50) у розмірі 1600 грн. (одна тисяча шістсот гривень 00 копійок).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 20.09.2017 апеляційну скаргу залишено без задоволення, постанову від 31.05.2017 залишено без змін.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду по справі №820/1771/17 від 02.07.2019, здійснено заміну сторони виконавчого провадження (боржника) Київську об`єднану податкову інспекцію м. Харкова ГУДФС у Харківській області (код 39893720) на Головне управління ДФС у Харківській області (код 39599198).

Харківським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи щодо вимог зобов`язального характеру та стягнення судового збору.

Постановою від 20.08.2019 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 07.11.2017 Харківським окружним адміністративним судом по справі № 820/1771/17, та зобов`язано боржника ГУ ДФС у Харківській області виконати рішення суду протягом 10 днів про що повідомити державного виконавця.

Зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2019 отримана боржником 21.08.2019, про що свідчить штамп канцелярії ГУ ДФС у Харківській області.

Одночасно у постанові про відкриття виконавчого провадження від 20.08.2019, у відповідностідо вимог ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», зазначено про стягнення з боржника виконавчого збору.

Постановою від 15.11.2019 р. стягнуто з боржника витрати виконавчого провадження у розмірі 272,20 грн.

Не погоджуючись з постановою Головне управління ДФС у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

За змістом ст. 1 Закону №1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404-VIII, підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Положеннями ч. 1 ст. 13 Закону №1404-VIII передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ст. 42 Закону №1404-VIII, кошти виконавчого провадження складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону 1404-VIII, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова.

Наказом МЮ України від 29.09.2016 №2830/5 виготовлення документів виконавчого провадження: папір; копіювання, друк документів; канцтовари.

Пересилання документів виконавчого провадження: конверти; знаки поштової оплати (марки); послуги маркувальної машини; послуги поштового зв`язку.

Послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій: експертів; зберігачів; перекладачів; суб`єктів оціночної діяльності суб`єктів господарювання; суб`єктів господарювання та інших осіб, залучених у встановленому законом порядку до проведення виконавчих дій.

Послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум.

Проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини.

Послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці.

Банківські послуги при операціях з іноземною валютою.

Сплата судового збору.

Плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України № 1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Інші витрати виконавчого провадження, здійснені під час проведення виконавчих дій.

Судом встановлено, що в постанові ВП №59851091 від 15.11.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчої провадження, виконавець постановив стягнути з боржника витрати на проведення виконавчих дій у сумі 272 грн., а саме:

марка, проста кореспонденція-10*2=20,00 грн.

марка, рекомендована кореспонденція зі зворотним повідомленням-4*8,30=33,20 грн.

папір, використаний у провадженні, аркуш-100*0,60=60,00 грн.

друкування листів на принтері(лазерний),сторінка-100*0.90=90,00 грн.

користування АСВП-69,00 грн.

Всього здійснено витрат на 272,20 грн.

Суд вказує, що відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що витрати на проведення виконавчих дій, які визначені постановою, дійсно здійснені.

З наданих до матеріалів адміністративної справи матеріали виконавчого провадження не підтверджено здійснення витрат на проведення виконавчих дій у сумі 272 грн., оскільки жодних документів, журналів вихідної кореспонденції, чеків на придбання товарів та послуг, а саме: марка, проста кореспонденція та марка, рекомендована кореспонденція зі зворотним повідомлення державним виконавцем надано не було.

Крім того, державний виконавець зазначає, що ним використано у провадженні 100 аркушів вартістю 60,00 грн., проте позивач засобами поштового зв`язку отримав лише 6 аркушів, а саме: супровідних листа та постанови ВП№59723564 від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору та ВП№59723564 від 25.10.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Згідно розрахунку державного виконавця, вартість 1 аркуша=0,60 грн., отже вартість 6 аркушів: 6*0,60 грн.=3,60 грн. Також, друкування 6 аркушів: 6*0,90=5,40 грн.

З огляду на вказане, постанова Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59851091 від 15.11.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження підлягає скасуванню.

Також слід вказати, наказом МЮ України від 24.03.2017 №954/5 «Про встановлення розміру плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження» установлено, що розмір плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями становить 69 грн 00 коп. (з урахуванням ПДВ) за кожне відкрите виконавче провадження.

З огляду на вказане, посилання на те, що плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження становить 51,0 грн., є необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 287, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Головного управління ДФС у Харківській області(вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Ярослава Мудрого, буд. 16,м. Харків, 61002, ) про скасування постанови задовольнити.

Скасувати постанову Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59851091 від 15.11.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України та у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 січня 2020 р.

Суддя Сагайдак В.В.