Справа № 240/6047/19
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/6047/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Семенюк М.М.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

15 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Граб Л.С.

суддів: Сторчака В. Ю. Іваненко Т.В. ,

за участю: секретаря судового засідання: Шпикуляка Ю.В.

представника позивача: Сивка О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зареєструвати податкову накладну,

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2019 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, в якому просив:

-визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України № 30051//2 від 12.09.2018;

-зобов`язати Державну фіскальну службу України здійснити реєстрацію податкової накладної № 2 від 11.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, а також на невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення, подав апеляційну скаргу.

В обгрунтуванні апеляційної скарги зазначено, що рішення відповідача є протиправним, оскільки позивачем надано всі необхідні документи на підтвердження придбання посівного матеріалу, паливно-мастильних матеріалів, придбання та використання мінеральних добрив, реалізації та поставки пшениці, а також щодо витрат насіння.

На переконання скаржника, у контролюючого органу були відсутні належні підстави та причини для прийняття рішень про відмову в реєстрації податкової накладної.

21.11.2019 від відповідача через канцелярію суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм матеріального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, в зв`язку з чим просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

В судовому засіданні представник позивача підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, направивши на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи мотивоване занятістю в іншому судовому засіданні в Житомирському окружному адміністративному суді по справах №240/9369/19 та №240/11206/19.

Статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти шостий, сьомий частини п`ятої цієї статті).

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Так, апеляційний розгляд даної справи розпочато 11.12.2019 та в той же день представнику відповідача вручено судову повістку з зазначенням дати наступного судового засідання. Тобто, відповідачу більш ніж за три тижні було відомо про дату розгляду даної справи, а отже останній мав достатньо часу на вжиття заходів щодо забезпечення участі представника у судовому засіданні на вказану дату, а також для завчасного подання заяви про перенесення розгляду справи на іншу дату, однак жодного із вказаних заходів не вжив, а лише за день до судового засідання представником подано заяву про її відкладення.

Враховуючи вищезазначене, а також строки розгляду справи, встановлені ст.309 КАС України, колегія суддів не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

У відповідності до вимог ч.1 ст.205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ "Столичний млин" укладено договір поставки №146/п від 04.10.2017.

На виконання умов даного договору позивачем реалізована пшениця 3 класу в кількості 79,240 тон на загальну суму 385898, 80 грн.

За результатами господарської операції, позивачем сформовано податкову накладну №2 від 11.10.2017 для реєстрації в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

31.10.2017 документ прийнято, однак реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ. Зазначено, що ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД та запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН."

23.08.2018 ФОП ОСОБА_1 направив до Малинської ОДПІ пояснення та копії документів для підтвердження реальності здійснення операцій з контрагентом, що підтверджується повідомленням № 2 та квитанцією № 2.

За результатами опрацювання надісланих документів, 28.08.2018 комісією регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 895806/ прийнято рішення про відмову у реєстрації податкової накладної з підстав ненадання платником податку копій документів, договорів, довіреностей, актів керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання, транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

03.09.2019, позивачем подано ДФС України скаргу на рішення комісії контролюючого органу про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Рішенням комісії з питань розгляду скарг від 12.09.2018 № 30051//2 вищезазначену скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії без змін.

Вищезазначене слугувало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано контролюючому органу документів, які б підтверджували факт вирощування останнім пшениці, відображеної в податковій накладній № 2 від 11.10.2017.

Переглядаючи оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом першої інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ним норм матеріального права, колегія суддів виходить із наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі ПК України).

У відповідності до абзацу 1 пункту 201.1 розділу V ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Абзацом 5 пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Згідно п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Водночас за приписами пункту 74.2 статті 74 ПК України в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

На час зупинення реєстрації вищевказаної податкової накладної дана процедура регулювалася наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567 "Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.06.2016 року №752/30620 (далі Наказ № 567).

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок № 1246), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки з питань відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту) та з інших питань.

У пункті 13 Порядку № 1246 зазначено, що за результатами зазначених перевірок формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Згідно з п. 5 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого ПКМ України від 21.02.2018 № 117 (далі - Порядок № 117), податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

При цьому, відповідно до змісту п. 10 Порядку № 117 критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади. ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Пунктом 14 Порядку №117 встановлено перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, які включають в себе:

-договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

-договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

-первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

-розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

-документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 16 Порядку № 117 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Пунктом 21 Порядку №117 унормовано, що ненадання платником податку копій документів, визначених в Порядку №117 є підставою для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування.

Отже, розшифровка поданої для реєстрації в ЄРПН податкової накладної та відповідність її критеріям оцінки ступеня ризиків проводиться в автоматичному режимі, а критерії такої оцінки чітко вказуються в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної.

П.187.1 ст.187 Податкового кодексу України регламентовано, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

У пункті 14, 16 Порядку № 117 визначено перелік повного пакету необхідних документів, які мають бути подані платником для підтвердження реєстрації в ЄРПН податкової накладної, а викладеними нормами законодавчо-нормативних актів не передбачено конкретизувати в квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН необхідність подання того чи іншого первинного документу, це є відповідним обов`язком платника, а саме - надати повний пакет первинних документів для підтвердження реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на підтвердження реальності здійснення господарської операції з ТОВ "Столичний млин" та для реєстрації податкової накладної №2 від 11.10.2019, надано контролюючому органу копії договору купівлі-продажу № 146/п від 04.10.2017, видаткової накладної від 11.10.2017 № РН-0000034, платіжного доручення № 18686 від 11.10.2017, ТТН № 2 від 10.10.2017 та податкову накладну № 2 від 11.10.2017.

В той же час, в ТТН № 2 від 10.10.2017 не відображені всі відомості про вантаж, оскільки згідно цієї ТТН розвантажено 38539 кг пшениці, тоді як в податковій накладній № 2 від 11.10.2017 зазначено про 79250 кг пшениці 3 класу.

Оскаржуючи рішення комісії від 28.08.2018 ФОП ОСОБА_1 , разом зі скаргою подав накладну на перевезення ПММ № 10535 УПС/02 від 04.08.2017; акт про використання мінеральних, органічних і бактеріальних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 28.04.2017; акт витрати насіння і садивного матеріалу за 15.09.2016; довідку від 13.08.2018 № 38 та рішення комісії від 28.08.2018.

Разом з цим, колегія суддів дослідивши вказані документи, погоджується з висновком суду першої інстанції, що останні не свідчать про вирощування позивачем 79,24 т пшениці 3 класу, оскільки в них відсутні докази про розвантаження ТОВ "Столичний млин" саме цього товару в зазначеній кількості, наявність у позивача в користуванні земель сільськогосподарського призначення (реєстрація права власності або оренди землі) для вирощування такої кількості продукції, складських приміщень для зберігання насіння і садивного матеріалу, придбання насіння, добрив та засобів хімічного захисту рослин, людських ресурсів для вирощування і збору пшениці.

Колегія суддів звертає увагу, що в апеляційній скарзі позивач посилається й на інші документи, зокрема на видаткову накладну №200 від 07.09.2016, платіжне доручення №29 від 30.08.2016, ТТН №200 від 07.09.2016, Акт б/н від 15.09.2016, накладну № 10535 УПС/02 від 04.08.2017, платіжне доручення № 112 від 01.08.2017, Акт № б/н про використання мінеральних, органічних і бактеріологічних добрив та засобів хімічного захисту рослин за 30.05.2017; довідку №38 від 13.08.2018; довідку №01/09 від 02.09.2018; Акт №б/н від 15.09.2016; договір №146 від 4.10.2017; видаткову накладну №011-0000034; платіжне доручення №18686 від 11.10.2017.

Однак, вказані документи не надавались позивачем ні разом з податковою накладною, ні на розгляд комісії ДСФ, а відтак контролюючим органом правомірно відмовлено в реєстрації податкової накладної.

За приписами ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, а отже у разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про правомірність прийнятого рішення, платник податків має спростувати ці доводи.

Колегією суддів не встановлено обставин на підтвердження ФОП ОСОБА_1 обгрунтованості позовних вимог. В свою чергу, висновки контролюючого органу знайшли своє підтвердження під час судового розгляду.

З огляду на зазначене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для скасування рішення комісії з питань розгляду скарг від 12.09.2018 № 30051//2, оскільки останнє відповідає вимогам Податкового кодексу України, наказу Міністерства фінансів України від 13.06.2017 року №567, Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних" від 29.12.2010 року №1246, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

Слід зазначити, що ФОП ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовом про скасування рішення комісії з питань розгляду скарг від 12.09.2018 № 30051//2, не порушує питання щодо неправомірності рішення про відмову в реєстрації податкової накладної від 28.08.2018, а отже навіть за умови скасування рішення від 12.09.2018, позивач не мав би можливості реалізувати право на реєстрацію податкової накладної №2 від 11.10.2017, оскільки рішення про відмову в її реєстрації є чинним та в судовому порядку не оскаржувалось.

За даних обставин не підлягає задоволенню і позовна вимога про зобов`язання Державної фіскальної служби України здійснити реєстрацію податкової накладної № 2 від 11.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стосовно тверджень представника апелянта про те, що рішення від 12.09.2018, яким було останньому відмовлено в скасуванні рішення від 28.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 11.10.2017, отримане ним лише 15.03.2019 не підтверджено жодним належним та допустимим доказом.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 44, 205, 243, 250, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 липня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 20 січня 2020 року.

Головуючий Граб Л.С.

Судді Сторчак В. Ю. Іваненко Т.В.