Справа № 826/14381/18
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

20 січня 2020 року справа №826/14381/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 )
доГоловного управління ДФС у Київській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у Київській області)
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відповідача від 10 травня 2018 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з підстав протиправності оскаржуваного рішення, яким до позивача застосовані штрафні санкції за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки звіти про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів форми 2-РС за травень 2017 року, 2-РС за жовтень 2017 року та 1-ОА за жовтень 2017 року подано у строки та у спосіб, передбачені чинним законодавством.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/14381/18 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та проведення судового засідання.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, який залишено судом без розгляду на підставі частини другої статті 167 Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у Київській області від 10 травня 2018 року № згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 та абзацом 18 частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені, у тому числі за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності у сумі 51 000,00 грн.

Зазначене податкове повідомлення-рішення прийняте на підставі акта перевірки від 25 квітня 2018 року №188/10-36-40/ (далі по тексту - акт перевірки).

Згідно розрахунку фінансових санкцій до акту фактичної перевірки, звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою 2-РС за травень 2017 року подано 12 червня 2017 року, при граничному терміні - 09 червня 2017 року; за жовтень 2017 року подано 13 листопада 2017 року, при граничному терміні - 09 листопада 2017 року; звіт за формою 1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв у оптовій мережі" за жовтень 2017 року подано 13 листопада 2017 року, при граничному терміні - 09 листопада 2017 року.

Підпунктом 16.1.3 пункту 16.1 статті 6 Податкового кодексу України встановлено, що платники податків зобов`язані подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Частиною третьою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" передбачено, що суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на виробництво та/або оптову торгівлю спиртом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та здійснюють таку діяльність та/або експорт, імпорт зазначеної продукції, подають до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати такі ліцензії, щомісяця до 10 числа наступного місяця звіт про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формою, встановленою цим органом.

Згідно частини першої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом вісімнадцятим частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі неподання чи несвоєчасного подання звіту або подання звіту з недостовірними відомостями про обсяги виробництва та/або обігу (в тому числі імпорту та експорту) спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів до органу виконавчої влади, уповноваженого Кабінетом Міністрів України видавати відповідні ліцензії, - у розмірі 17000 гривень.

Відповідно до частини третьої статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", підпункту 5 пункту 4 Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375 Міністерством фінансів України прийнято наказ "Про затвердження форм звітів щодо виробництва й обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та порядків їх заповнення" від 11 лютого 2016 року №49, яким затверджено форми та порядок заповнення форми звітів (далі по тексту - Порядок №49).

Пунктом 1 Порядку №49, у тому числі, затверджено форму звіту №1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації спирту", Порядок заповнення форми звіту №1-ОА "Звіт про обсяги придбання та реалізації спирту", форму звіту №2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв", Порядок заповнення форми звіту №2-РС "Звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв".

У відповідності до пунктів 2, 3 Порядку №49, заповнення форм звітів здійснюється з використанням кодів продукції та кодів адміністративно-територіальних одиниць згідно з додатком до цього наказу.

До 10 числа місяця, що настає за звітним, суб`єкти господарювання можуть подавати уточнювальні звіти до органів ДФС за основним місцем обліку на заміну вже поданим.

Зі змісту оскаржуваного рішення, вбачається, що останнє прийняте відповідачем у зв`язку з пропуском строку для подачі звітів про обсяги придбання та реалізації алкогольних напоїв за травень та жовтень 2017 року.

Пунктом 49.3 Податкового кодексу України встановлено, що податкова декларація подається за вибором платника податків, якщо інше не передбачено цим Кодексом, в один із таких способів: а) особисто платником податків або уповноваженою на це особою; б) надсилається поштою з повідомленням про вручення та з описом вкладення; в) засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Як зазначає позивач, між ним та Вишгородською ОДПІ укладено договір про визнання електронних документів 11 червня 2017 року, однак докази на підтвердження зазначеного в матеріалах справи відсутні.

Позивач також зазначає, що звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форма 2-РС) за звітний період травень 2017 року подано через канцелярію Ірпінського відділення 09 червня 2017 року, що підтверджується листом Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ від 14 червня 2017 року №3292/10/10-31 "Про невизнання податкової звітності".

Разом з тим, у вказаному листі податкового органу зазначено, що звіт про обсяги виробництва та реалізації алкогольних напоїв (форма 2-РС) за звітний період травень 2017 року, поданий 09 червня 2017 року не визнано як податкова звітність.

Суд звертає увагу, що у даному випадку, штрафні санкції до позивача застосовано на підставі абзацу вісімнадцятого частини другої статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме за несвоєчасне подання звіту.

Оскільки звіт, поданий позивачем 09 червня 2017 року не визнано як податкова звітність, суд приходить до висновку, що застосування штрафних санкцій за подання такого звіту є протиправним.

Докази на підтвердження подання позивачем інших звітів за травень 2017 року, матеріали справи не містять.

Звіти про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формами №1-ОА та №2-РС за жовтень 2017 року, позивачем направлено до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ засобами поштового зв`язку 08 листопада 2017 року, що підтверджується копією опису вкладення та не спростовується відповідачем.

У свою чергу, граничним строком для подання звітів за формою №2-РС та №1-ОА за жовтень 2017 року є 09 листопада 2017 року.

З наведеного вбачається, що звіти про обсяги виробництва та/або обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за формами №1-ОА та №2-РС за жовтень 2017 року, позивачем направлено в межах строку для подання звітів.

Суд враховує, що відповідно до пункту 49.5 Податкового кодексу України у разі надсилання податкової декларації поштою, платник податку зобов`язаний здійснити таке відправлення на адресу відповідного контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення граничного строку подання податкової декларації, визначеного цією статтею, а при поданні податкової звітності в електронній формі, - не пізніше закінчення останньої години дня, в якому спливає такий граничний строк.

Водночас, суд звертає увагу, що нормами чинного законодавства, у тому числі Податковим кодексом України, не передбачено застосування штрафних санкцій до платників податків за порушення строків надіслання податкової звітності поштою, встановлених пунктом 49.5 Податкового кодексу України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що податкове повідомлення-рішення відповідача від 10 травня 2018 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведено правомірність оскаржуваних постанов з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, на користь позивача належить стягнути сплачену ним суду судового збору у розмірі 1 762,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДФС у Київській області.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Київській області від 10 травня 2018 року №.

3. Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 понесені нею витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні нуль копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Головне управління ДФС у Київській області (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5а; ідентифікаційний код 39393260).

Суддя В.А. Кузьменко