Справа № 500/2678/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2678/19

16 січня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Мірінович У.А.

за участю:

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

секретаря судового засідання Хоменко Л.В.

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача Кузьменко І.О.

відповідача Осіпчук П.І.,

представника третьої особи Осіпчук П.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Голови Микулинецької селищної ради Осіпчук Петра Івановича , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микулинецька селищна рада про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 до голови Микулинецької селищної ради Осіпчука Петра Івановича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микулинецька селищна рада, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у нерозгляді у місячний термін звернення позивача про звернення до суду із позовом про визнання незаконним акта виключення із комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060, розташованої у смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області;

- зобов`язати відповідача звернутися до суду в інтересах громади із позовною заявою про визнання незаконним акта виключення із комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060, розташованої у смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 24.09.2019 позивач, як депутат Микулинецької селищної ради, з метою забезпечення захисту інтересів Микулинецької територіальної громади звернувся зі зверненням до голови Микулинецької селищної ради Осіпчука П.І., в якому просив останнього прийняти невідкладні дії щодо звернення до суду із відповідним позовом про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060 до комунальної власності Микулинецької селищної ради, так як зазначена земельна ділянка 15.05.2019 протиправно вибувала із комунальної власності Микулинецької селищної ради. Однак, у встановлений законом строк відповідач відповіді не надав позивачу, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 02.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 16.01.2020.

У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з мотивів, викладених у позовній заяві, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микулинецької селищної ради в судовому засіданні, заперечуючи проти позову, суду пояснив, що земельна ділянка з кадастровим номером :04:001:0060 станом на 23.12.2019 перебуває у державній власності та не перебувала у комунальній власності, а тому у відповідача були відсутні правові підстави для звернення до суду про визнання права власності на дану земельну ділянку за Микулинецькою громадою. Зазначив, що відповідачем письмова відповідь на звернення надана не була, причини не надання такої не вказав.

З огляду на зазначене та посилаючись на відзив на позов від 24.12.2019 № 982, просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, 24.09.2019 позивач, як депутат Микулинецької селищної ради, покликаючись на забезпечення захисту інтересів Микулинецької територіальної громади звернувся зі зверненням до голови Микулинецької селищної ради Осіпчука П.І., в якому просив останнього прийняти невідкладні дії щодо звернення до суду із відповідним позовом про повернення земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060 до комунальної власності Микулинецької селищної ради. Водночас, позивач у вказаному зверненні просив надати відповідь до 04.10.2019 (арк. справи 24).

Однак, у встановлений законом строк відповідач відповіді не надав позивачу.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд виходить з того, що відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад" від 11.07.2002 № 93-IV (далі - Закон № 93-IV) депутат сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - депутат місцевої ради) є представником інтересів територіальної громади села, селища, міста чи їх громад, який відповідно до Конституції України і закону про місцеві вибори обирається на основі загального, рівного, прямого виборчого права шляхом таємного голосування на строк, встановлений Конституцією України. Депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Права депутата місцевої ради у виборчому окрузі визначені статтею 11 Закону № 93-IV. Зокрема, при здійсненні депутатських повноважень депутат місцевої ради має також право на депутатське звернення, депутатський запит, депутатське запитання (пункт 1 частини другої статті 11 Закону № 93-IV).

За приписами частини першої статті 13 Закону № 93-IV депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

Місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, а також керівники правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, до яких звернувся депутат місцевої ради, зобов`язані у десятиденний строк розглянути порушене ним питання та надати йому відповідь, а в разі необхідності додаткового вивчення чи перевірки дати йому відповідь не пізніш як у місячний строк. Якщо депутатське звернення з об`єктивних причин не може бути розглянуто у встановлений строк, депутату місцевої ради зобов`язані письмово повідомити про це з обґрунтуванням мотивів необхідності продовження строку розгляду. Депутат місцевої ради може взяти участь у розгляді свого звернення, про що місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, повинні йому повідомити завчасно, але не пізніш як за п`ять календарних днів (частина друга, третя та четверта статті 13 Закону № 93-IV).

При цьому, відповідно до статті 5 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" від 21.05.1997 № 280/97-ВР система місцевого самоврядування включає сільського, селищного, міського голову.

Аналізуючи зазначені норми права, суд дійшов висновку, що порядок та строк розгляду депутатського звернення визначені статтею 13 Закону № 93-IV.

Суд встановив, що 24.09.2019 позивач, як депутат Микулинецької селищної ради (https://mykulynecka-gromada.gov.ua/deputatskij-sklad-10-49-02-02-10-2018/), покликаючись на забезпечення захисту інтересів Микулинецької територіальної громади звернувся зі зверненням до голови Микулинецької селищної ради Осіпчука П.І., в якому зазначив, що земельна ділянка яка розташована на території Микулинецької селищної ради з кадастровим номером :04:001:0060 вибула із власності Микулинецької територіальної громади, з огляду на що просив останнього прийняти невідкладні дії щодо звернення до суду із відповідним позовом про оскарження вищенаведеного порушення щодо гомадського майна та надати відповідь до 04.10.2019.

Однак, як підтверджується матеріалами справи та не заперечується учасниками справи, що у встановлений законом строк відповідач відповіді не надав позивачу, а тому такі дії відповідача суперечать статті 13 Закону № 93-IV, в тому числі статті 2 КАС, як наслідок таке звернення депутата підлягає повторному розгляду.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статей 9, 77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів

З огляду на зазначене та з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, виходячи з наведених вимог законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача, відповідно до статті 245 КАС, підлягають задоволенню шляхом:

- визнання бездіяльності протиправною відповідача, яка полягає у не розгляді у встановлений строк звернення депутата Микулинецької селищної ради Матлаги С.В. від 24.09.2019;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути звернення депутата Микулинецької селищної ради ОСОБА_2 від 24.09.2019, у порядку та спосіб визначені статтею 13 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Щодо вимог позивача про зобов`язання відповідача звернутися до суду в інтересах громади із позовною заявою про визнання незаконним акта виключення із комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060, розташованої у смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, то така як не обґрунтована та передчасно заявлена задоволенню не підлягає.

Водночас, при вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу, суд виходить з наступного.

Згідно із частинами першою та третьою статті 132 КАС судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (частини друга статті 134 КАС).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною четвертою статті 134 КАС для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката визначено у частині п`ятій статті 134 КАС, згідно якої розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу положень статті 134 КАС слідує, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "East/WestAllianceLimited" проти України", оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії" (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд встановив, що 01.11.2019 між адвокатом Кузьменко І.О. (далі - адвокат) та Матлага С.В. (далі - замовник) укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, згідно пункту 1.1 якого, адвокат бере на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язаний оплатити замовлення у порядку та строки обумовлені сторонами (арк. справи 25).

Додатком до договору про надання правової допомоги від 01.11.2019 та загальним розрахунком позивачу визначено наступний розрахунок вартості наданих послуг (арк. справи 26 -27):

- консультації з приводу оспорюваного розпорядження Микулинецького селищного голови - 500 грн;

- ознайомлення з документами, аналіз судової практики по даному спору, складання позовної заяви - 1000 грн.

Згідно акта про виконання робіт від 05.11.2019, складеного між адвокатом та замовником, на виконання договору від 01.11.2019 адвокат надав, а клієнт отримав наступні юридичні послуги (арк. справи 28):

- консультації з приводу оспорюваного розпорядження Микулинецького селищного голови - 500 грн;

- ознайомлення з документами, аналіз судової практики по даному спору, складання позовної заяви - 1000 грн.

На підтвердження сплати замовником наданих адвокатом послуг до суду надано квитанцію до прибуткового касового ордера від 01.11.2019 про сплату 1500 грн.

Водночас, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, за результатами розгляду справи № 200/14113/18-а, ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій викладено правові висновки про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що розмір витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 1500 грн є співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд дійшов висновку, що слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в сумі 382,20 грн та 750 грн витрат на правову допомогу.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до голови Микулинецької селищної ради Осіпчука Петра Івановича (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 11, смт. Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48120), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Микулинецька селищна рада (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 11, смт. Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48120, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність голови Микулинецької селищної ради Осіпчука Петра Івановича, яка полягає у не розгляді у встановлений строк звернення депутата Микулинецької селищної ради ОСОБА_2 від 24.09.2019.

Зобов`язати голову Микулинецької селищної ради Осіпчука Петра Івановича повторно розглянути звернення депутата Микулинецької селищної ради ОСОБА_2 від 24.09.2019, у порядку та спосіб визначені статтею 13 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

В задоволені позовних вимог ОСОБА_2 про зобов`язання голову Микулинецької селищної ради Осіпчука Петра Івановича звернутися до суду в інтересах громади із позовною заявою про визнання незаконним акта виключення із комунальної власності земельної ділянки з кадастровим номером :04:001:0060, розташованої у смт. Микулинці Теребовлянського району Тернопільської області, - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Микулинецької селищної ради (місцезнаходження: вул. Степана Бандери, 11, смт. Микулинці, Теребовлянський район, Тернопільська область, 48120, ) судові витрати на суму 382 (триста вісімдесят дві) гривні 20 коп. сплаченого судового збору та 750 (сімсот п`ятдесят) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 20 січня 2020 року.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.