Справа № 280/4566/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Справа № 280/4566/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДА-ЛТД» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

17 вересня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДА-ЛТД» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення рішення від 30.05.2019 № та №7.

Ухвалою суду від 23.09.2019 відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання на 22.10.2019.

Ухвалою суду від 22.10.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а підготовче засідання відкладено на 26.11.2019.

26.11.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 10.12.2019.

Ухвалою суду від 10.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд адміністративної справи по суті.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп». Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано всі первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаним контрагентом, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваних рішень. Позивач вказує на те, що контрагенти з яким позивач мав господарські взаємовідносини протягом перевіряємого періоду були зареєстрований як платники податку на додану вартість та жодних сумнів, що можливості виконання вказаними підприємствами господарських операцій не виникало ані у позивача, ані у контролюючих органів. Просить задовольнити позовні вимоги.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі, а адміністративну справу просив розглядати в порядку письмового провадження.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено відсутність фактичного здійснення господарських операцій між позивачем та контрагентами ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп». Відповідач зазначає, що під час перевірки було встановлено недоліки у наданих до перевірки первинних документах, які свідчать про відсутність здійснення господарських операцій між контрагентами. Так, представник відповідача вказував на те, що в ході проведення перевірки встановлено, що контрагенти позивача ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп», не мали змоги виконати умови господарських договорів через відсутність трудових ресурсів, основних фондів, транспортних засобів, тощо. Також, відповідач в наданих суду поясненнях посилався також і на те, що за результатами проведеної перевірки не було підтвердження придбання товарів/послуг по ланцюгу постачання. Крім того, відповідач посилався і на отриману податкову інформацію від ГУ ДФС у Харківській області, відповідно до якої не підтверджується виконання господарських операцій ТОВ «Слім Груп» у період жовтень, грудень 2018 року.

Представник відповідача підтримав позицію викладену у письмовому відзиві та просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 08.04.2019 по 12.04.2019 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ЛАДА-ЛТД» за період діяльності червень 2018 року, вересень 2018 року, листопад 2018 року, з питань дотримання вимог податкового законодавства України при визначенні по взаємовідносинам з ТОВ «Бертоліо» () у червні 2018 року, ПП «Артан» () у вересні 2018 року, ТОВ «Слім Груп» () у листопаді 2018 року та подальшої реалізації товарів (робіт, послуг) в наступних податкових періодах показників декларацій з податку на додану вартість за червень 2018 року, вересень 2018 року, листопад 2018 року та фінансової звітності з її відображення у деклараціях з податку на прибуток підприємства за півріччя 2018 року, 3 квартали 2018 року, за 2018 рік, за результатами якої складено Акт перевірки від 19.04.2019 №230/08-01-14-07/20470713.

В Акті перевірки від 19.04.2019 №230/08-01-14-07/20470713 контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ «ЛАДА-ЛТД»:

п.44.1, п.44.2 ст.44, пп.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на прибуток за півріччя 2018 року, 3 квартали 2018 року, за 2018 рік на суму 336517 грн.;

пп.14.1.36, пп.14.1.181, пп.14.1.231 п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податок на додану вартість на суму 373908 грн., у т.ч. за періоди: червень 2018 року на суму 123566 грн.; вересень 2018 року на суму 118080 грн.; листопад 2018 року на суму 132262 грн.

На підставі висновків Акту перевірки від 19.04.2019 №230/08-01-14-07/20470713, 30.05.2019 контролюючим органом прийнято податкові повідомлення рішення:

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 504775,50 грн., у тому числі за податковим зобов`язання 336517,00 грн. та 168258,50 грн. за штрафними санкціями;

№, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 560862,00 грн., у тому числі за податковим зобов`язанням 373908,00 грн. та 186954,00 грн. за штрафними санкціями.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваних податкових повідомлень рішень, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень стали висновки акту перевірки від 19.04.2019 №230/08-01-14-07/20470713, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення рішення стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп».

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно пп.14.1.181 п.14.1 ст.14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 ПК України, визначено, що до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п.198.6 ст.198 ПК України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Пунктом 200.1 статті 200 ПК України визначено, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.200.4 ст.200 ПК України При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Пунктом 201.10 ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають фактично відбутись, вони повинні підтверджуватись належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, а також такі операції мають спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З матеріалів справи судом встановлено, що 01 червня 2018 року між ТОВ «Бертоліо» - Постачальник та ТОВ «ЛАДА-ЛТД» - Покупець укладено договір поставки №0106/1, відповідно до пункту 1.1 якого, Постачальник зобов`язується передати у власність Покупця асфальтобетон (далі - Товар) в строки та на умовах, передбачених Договором, а Покупець зобов`язується прийняти Товар від Постачальника та оплатити його в порядку та на умовах, визначених даним Договором (а.с.66-68, т.1).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано видаткові накладні (а.с.69-79, т.1). На підтвердження оплати за поставлені товарно-матеріальні цінності до матеріалів адміністративної справи надано платіжні доручення (а.с.80-83, т.1).

Також, в матеріалах адміністративної справи містяться належним чином складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні складені ТОВ «Бертоліо» за фактом постачання позивачу товару асфальтобетону (а.с.84-94, т.1).

09 серпня 2018 року між ТОВ «ЛАДА-ЛТД» - Замовник та ПП «Артан» - Виконавець укладено договір про надання послуг №0908/1, відповідно до пункту 1.1 якого, Виконавець надає Замовнику послуги по перевезенню будівельних матеріалів, та послуги щодо експлуатації спецтехніки для виконання робіт (далі по тексту послуги) на об`єкті Замовника, а Замовник приймає надані послуги та оплачує їх вартість на умовах цього Договору. Спецтехніка та вантажні самоскиди (далі по тексту - Техніка), які залучаються для надання послуг за цим договором, а також вартість їх роботи за одну годину визначені в додатках (а.с.99-101, т.1).

Крім того, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що 20.08.2018 між ТОВ «ЛАДА-ЛТД» - Замовник та Приватним підприємством «Артан» - Виконавець укладено договір про надання послуг №2008/1, відповідно до умов якого, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов`язується за завданням Замовника протягом визначеного в Договорі строку надати за плату наступні послуги (надалі іменуються «послуги»): а саме послуги по виконанню робіт на спецтехніці Виконавця: каток 13 тон; каток 8 тон; автогрейдер; а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити надані Виконавцем послуги (а.с.95-96, т.1).

На підтвердження виконання умов договору до матеріалів адміністративної справи надано підписані учасниками господарської угоди Акти надання послуг (а.с.97-98, 102, т.1).

Оплата за поставлені товарно-матеріальні цінності підтверджується наданими до матеріалів адміністративної справи платіжними дорученнями (а.с.103-116, т.1).

Також, в матеріалах адміністративної справи містяться належним чином складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні складені ПП «Артан» за фактом надання послуг (а.с.117-123, т.1).

Судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду позивач мав також господарські взаємовідносини з ТОВ «Слім Груп».

Так, 28.11.2018 між ТОВ «Слім Груп» - Продавець та ТОВ «ЛАДА-ЛТД» - Покупець укладено договір купівлі-продажу №2811/1, відповідно до пункту 1.1. якого, Продавець зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар згідно Специфікації (Додаток №1 до цього договору), яка є невід`ємною частиною цього договору (а.с.124-125, т.1).

Відповідно до Специфікації до договору №2811/1 від 28.11.2018 позивачем придбано у ТОВ «Слім Груп» такі товари/послуги брус 100х100; брус для покриття підлоги 40х60; дошки для покриття підлог 200х40; плінтуси, сосна; перевезення лісоматеріалів до м.Пологи Запорізької області (а.с.126, т.1).

На підтвердження виконання умов договору з ТОВ «Слім Груп» до матеріалів справи надано видаткову накладну, акт надання послуг (а.с.127-128, т.1). На підтвердження оплати за надані роботи/послуги до матеріалів адміністративної справи надано засвідчені копії платіжних доручень (а.с.129-135, т.1).

Також, під час розгляду адміністративної справи судом встановлено, що придбані у ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» товари/послуги були використані у власній господарській діяльності позивача, а саме під час виконання зобов`язань за договором підряду від 12.06.2018 №109 укладеного з Великоновоселківською селищною радою щодо виконання поточного ремонту автодороги по вул.Шкільна в смт. Велика Новосілка Донецької області (а.с.206-212, т.1).

Також, позивачем використано отримані від ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» товари та послуги в ході виконання умов договору підряду від 12.06.2018 №110, укладеного з Великоновоселківською селищною радою щодо виконання поточного ремонту автодороги по вул. Янісольська в смт.Велика Новосілка Донецької області (а.с.213-215, т.1).

Судом встановлено, що позивачем укладались й інші договори щодо виконання поточного ремонту дороги, до яких залучались надані ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» товари та послуги (а.с.6-108, т.2).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп».

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

У п.38 рішення Європейського суду з прав людини від 9 січня 2007 року у справі «Інтерсплав проти України» (заява №803/02, INTERSPLAV проти України) зазначено, що на думку суду, коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

Таким чином, твердження контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп» з поставки товарів спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Посилання контролюючого органу на те, що до перевірки не було надано товарно-транспортних накладних, шляхових листів, сертифікатів якості на придбаний товар, то суд зазначає, що відсутність таких документів жодним чином не свідчить про нереальність господарських операцій, оскільки для даний господарськи операцій з придбання товарів/послуг такі документи не є підставою для формування показників бухгалтерської та податкової звітності.

Суд зазначає, що вказуючи на відсутність таких документів, як товарно-транспортні накладні, шляхові листи, сертифікати якості на придбаний товар, контролюючий орган фактично залишає поза увагою ті документи, які були надані до перевірки та до суду. В свою чергу, надані позивачем документи не містять суттєвих недоліків у їх складанні та у повному обсязі відображають зміст господарської операції, а тому відсутність первинних документів на які вказує відповідач не може бути підставою для висновків про відсутність виконання господарських операцій.

Щодо доводів контролюючого органу про відсутність у контрагентів позивача виробничих потужностей необхідних для виконання умов господарських операцій, суд зазначає, що такі доводи контролюючого органу не ґрунтуються на обставинах дослідження господарських операцій, а фактично ґрунтуються на інформаційних базах контролюючого органу щодо кількості робітників, складських приміщень, тощо.

В свою чергу, контрагенти позивача не були позбавлені можливості залучити сторонні ресурси для виконання умов договорів з ТОВ «ЛАДА-ЛТД».

Більш того, господарські операції між контрагентами не мали надмірного навантаження на учасників господарської операції, оскільки у своїй більшості зводились до операцій з купівлі-продажу/перепродажу товару, а також надання невеликої кількості персоналу для використання спецтехніки (каток, самоскид, тощо).

Посилання відповідача на «розрив» ланцюга постачання, суд відхиляє, оскільки під час вирішення питання про застосування до позивача юридичної відповідальності має значення лише взаємовідносини між позивачем та ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп». Позивач не може нести відповідальність за дії його контрагентів у минулому, оскільки визначальним для позивача є факт виконання господарських операцій саме за його участю.

Доводи контролюючого органу щодо наявності кримінального провадження відносно деяких контрагентів ТОВ «ЛАДА-ЛТД» суд також відхиляє, оскільки належним доказом порушення податкового законодавства України в даному випадку може бути вирок суду, в якому буде надана оцінка об`єктивній стороні складу злочину, проте, відповідачем до суду не надано вироків суду, які б набрали законної сили по відношенню посадових осіб ТОВ «Бертоліо», ПП «Артан» та ТОВ «Слім Груп».

Суд зауважує, що у пункті 110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» Європейський Суд з прав людини визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень рішень відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішень, у зв`язку з чим такі рішення підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДА-ЛТД» (69069, м.Запоріжжя, Дніпропетровське шосе, буд.11, ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області від 30.05.2019 № та №.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛАДА-ЛТД» судовий збір в розмірі 15984,57 грн. (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот вісімдесят чотири гривні 57 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова