Справа № 420/6795/19
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6795/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.
за участі секретаря Захарчук О.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Яковенко О.В.

представника відповідача Лисого С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до Національної поліції України в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України №6/ІХ/ХVІ/2 від 13 вересня 2019 року про відмову у наданні статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 ;

зобов`язати Національну поліцію України в особі комісії Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України прийняти рішення про надання статусу учасника бойових дій ОСОБА_1 .

Позов вмотивовано наступним.
Статтею 5 Закону № №3551-XII визначено, що учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях, як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 частими першої статті 6 Закону №3551-ХІІ встановлено, що учасниками бойових дій, серед іншого, визнаються поліцейські, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 19 частини першої статті 6 Закону №355 1-XII передбачено, що порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України.

Абзацом другим пункту 2 Порядку № 413 встановлено, що статус учасника бойових дій, серед пішого, надається поліцейським, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом пункту 21 Порядку №413 передбачено, що статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Відповідно до абзацу другого пункту 4 Порядку № 413, підставою для надання статусу учасника бойових дій для осіб, які брали участь, в антитерористичній операції є документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Пунктом 5 Порядку № 413 встановлено, що рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, серед іншого, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореним в Національній поліції.

Таким чином, для надання особі статусу учасника бойових дій комісії необхідно встановити наступні обставини: захист особою незалежності, суверенітет та територіальну цілісність України і участь в антитерористичній операції, забезпечення її проведення, перебування безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення; залучення до проведення антитерористичної операції на строк не менше 30 календарних днів.

Позивач, звертаючись до комісії із заявою про надання статусу учасника бойових дій надав документи, які підтверджують вищезазначені обставини:

облікову картку зброї та боєприпасів №2 від 04.09.2017 р.;

довідку Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області №13/239 від 18 вересня 2019 року;

розрахунок особового складу Слов`янського ВП для несення служби на блокпостах у кількості 22 шт.;

контрольні листи наряду поліції по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки у кількості 8 шт.;

зошит щоденного планування № 666;

рапорт начальникові ГУНП в Одеській області від 03 травня 2019 року, вхідний №3800;

лист ГУНП в Одеській області від 20 травня 2019 року за №9/3176рап;

рапорт начальникові ГУНП в Одеській області від 27 травня 2019 року, вхідний №4536;

лист ГУНП в Одеській області від 13 червня 2019 року за №9/н293;

ксерокопія паспорту громадянина України та згода на обробку персональних даних.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Підпунктом 20 пункту 1 Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275. встановлено що території проведення антитерористичної операції входить місто Слов`янськ (Слов`янська міська рада), Донецької області.

Відповідно до наказу №1644 від 08 вересня 2017 року «Про організацію та проведення стажування працівників ГУНП в Одеській області» позивачу було визначено визначене місце стажування на посаді інспектора сектору превенції Слов`янського відділу поліції у період з 06 вересня 2017 року по 06 січня 2018 року.

Таким чином, вищезазначений наказ підтверджує безпосереднє перебування позивача у районі проведення антитерористичної операції у період з 06 вересня 2017 року по 07 грудня 2017 року.

Крім того, перебування позивача у районі проведення антитерористичної операції у вищезазначений період підтверджується зошитом щоденного планування №666 ОСОБА_1 , індивідуальним планом стажування.

Як вбачається із облікової картки зброї та боєприпасів №2 від 04.09.2017 р., виданої позивачу, така облікова картка є ідентичною зразку облікової картки зброї та боєприпасів, яка затверджена у додатку 9 до вищезазначеного наказу.

Крім того, у самій обліковій картці зброї та боєприпасів №2 від 04.09.2017 р. зазначено період перебування позивача у відрядженні, а саме період з 05 вересня 2017 року по 05 січня 2018 року.

Отже, вищезазначена облікова картка містить належні докази перебування позивача у відрядженні у період з 05 вересня 2017 року по 07 грудня 2017 року безпосередньо у районі проведення антитерористичної операції із озброєнням, що свідчить його безпосередню участь у виконанні завдань антитерористичної операції.

Крім того, як вбачається із розрахунку особового складу Слов`янського ВП для несення служби на блокпостах позивач перебував на блокпосту №11-д та №30-д 09 вересня 2017 року, 11 вересня 2017 року, 12 вересня 2017 року, 14 вересня 2017 року, 16 вересня 2017 року, 18 вересня 2017 року, 20 вересня 2017 року, 21 вересня 2017 року, 23 вересня 2017 року, 26 вересня 2017 року, 28 вересня 2017 року, 30 вересня 2017 року, 03 жовтня 2017 року, 05 жовтня 2017 року, 08 жовтня 2017 року, 09 жовтня 2017 року, 11 жовтня 2017 року, 13 жовтня 2017 року, 15 жовтня 2017 року, 18 жовтня 2017 року, 22 жовтня 2017 року,15 листопада (загалом 22 рази).

Таким чином, позивач 22 рази залучався до виконання завдань антитерористичної операції на блокпостах №11 та №30-д у районі проведення антитерористичної операції.

Відповідно до контрольних листів поліції по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки, позивач одноособово забезпечував охорону Донецького окружного адміністративного суду 20 жовтня 2017 року, 11 листопада 2017 року, 09 листопада 2017 року, 13 листопада 2017 року, 25 листопада 2017 року, 27 листопада 2017 року. 29 листопада 2017 року, 01 грудня 2017 року (загалом 8 разів).

Вищезазначені контрольні листи у поліції по забезпеченню охорони публічного порядку та безпеки також підтверджують безпосередню участь позивача у виконанні завдань антитерористичної операції.

Під час несення служби на блокпостах та у приміщенні Донецького окружного адміністративного суду позивач здійснював перевірку у громадян і посадових осіб документів, що посвідчують особу, особистий огляд громадян, огляд речей та транспортних засобів на предмет виявлення зброї, боєприпасів, вибухівки, наркотичних засобів та виявлення осіб, які брали участь у незаконних збройних формуваннях.

Відповідно до сатті 15 Закону України «Про боротьбу з тероризмом», у районі проведення антитерористичної операції посадові особи, залучені до операції, мають право перевіряти у громадян і посадових осіб документи, що посвідчують особу, а в разі відсутності документів - затримувати їх для встановлення особи, здійснювати в районі проведення антитерористичної операції особистий догляд громадян, огляд речей, що при цих знаходяться, транспортних засобів та речей, які ними перевозяться.

Таким чином, перебуваючи у районі антитерористичної операції у період з 06 вересня 2017 року по 07 грудня 2017 року позивач безпосередньо брав участь у виконанні завдань антитерористичної операції.

Також на безпосередню участь позивача у проведенні виконанні завдань антитерористичної операції вказує відгук-характеристика, затверджена начальником Слов`янського відділу поліції ГУНП в Донецькій області, в якій зазначено що позивач безпосередньо брав участь у несенні служби працівниками поліції на блокпостах, на об`єктах життєзабезпечення, під час забезпечення публічної безпеки та порядку.

Отже, позивачем було надано комісії передбачені Порядком №413 документи про відрядження позивача до району проведення антитерористичної операції, документи, які підтверджують участь у проведенні антитерористичної операції на строк не менше 30 днів.

Процесуальні дії
Ухвалою суду від 18.11.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін.

Відповідно ст.162 КАС України відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалу про відкриття провадження по справі отримано Національною поліцією України 22.11.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення №243 (а/с.90).

06.12.2019 року засобами електронної пошти (вхід.№ЕП/9643/19) та 09.12.2019 року через канцелярію суду (вхід.№46999/19) за підписом представника А. Грімової надійшов відзив на адміністративний позов.

Документи подані представником відповідача у строк, встановлений судом.

Відзив обґрунтовано наступним.
Наказом ГУНП в Одеській області від 04.09.2017 № 2985 Позивач направлявся до ГУНП в Донецькій області, з 06.09.2017 по 06.01.2018, для проходження стажування, яке не передбачає безпосередньої участі у проведенні антитерористичної операції.

Указаний наказ є чинним та позивачем не оскаржувався.

Після завершення стажування позивач звернувся із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НП України.

13 вересня 2019 року відбулось засідання Комісії НП України, на якому було розглянуто заяву позивача про надання йому статусу учасника бойових дій. Рішенням Комісії від 13.09.2019 № 6/ІХ/ХVІ/2 позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Відмова обґрунтована відсутністю правових підстав для встановлення статусу учасника бойових дій згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», абзацу 2 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (зі змінами), а також абзацу 2 пункту 4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 за № 857/28987.

Питання надання статусу учасника бойових дій регулює Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, серед інших категорій осіб, поліцейські, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Таким чином, системним аналізом наведеної норми встановлено, що статус учасника бойових дій надається особі виключно за наявності сукупності таких обов`язкових ознак:

особа має бути поліцейським, який захищав незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України,

брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення,

перебував безпосередньо в районі антитерористичної організації у період її проведення.

Для встановлення факту участі позивача в антитерористичній операції, ним повинні бути подані належним чином завірені допустимі достатні та належні докази, які достовірно підтверджують наявність та сукупність всіх трьох обов`язкових ознак для встановлення статусу учасника бойових дій.

Розділом III «Особливості надання поліцейським Національної поліції України статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції» Положення про комісію № 405 встановлено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів про:

безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції;

перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення.

Пунктом 2 Розділу III Положення про Комісію НП України № 405 встановлено, що комісія приймає рішення про надання статусу учасника бойових дій на підставі таких документів (в частині, що стосується спору):

витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру, при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення АТО або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського, державного службовця, іншого працівника Національної поліції України у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення;

Вищевказане кореспондується з п. 3 розділу III Положення про Комісію НП України № 405, яким визначено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання, завдань антитерористичної операції в, районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

Відповідно до пункту 4 розділу III Положення № 405, для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни відповідні керівники, у підпорядкуванні яких поліцейські, державні службовці, інші працівники Національної поліції України проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 413, та документи, зазначені в пунктах 1-3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Відповідно до визначення основних термінів, наведених у статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Статтею 5 даного Закону визначено повноваження суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, зокрема, МВС спільно з Національною поліцією організовує боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції; надає Антитерористичному центру при СБУ необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичної операції.

В розумінні статті 5 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» позивач не здійснював функцій та не виконував бойових завдань з організації боротьби з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною, метою, розслідування яких віднесене законодавством до компетенції Національної поліції.

Тобто, наведеним підтверджується, що направлення позивача на стажування та проходження ним стажування в розпорядженні ГУНП в Донецькій області не є тотожними з такими законодавчо визначеними поняттями як безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення; безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення та перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що чітко встановлено та передбачено спеціальним законодавством та порядком надання статусу учасника бойових дій.

Позивачем до позову не долучено жодного належного та допустимого доказу, що містять достатні дані на підтвердження безпосередньої участі позивача у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, забезпеченні її проведення.

Навпаки всі долучені Позивачем письмові докази свідчать саме про те, що Позивач проходив стажування, і підстав вважати, що він залучався до виконання бойових завдань, або брав безпосередню участь в АТО, забезпеченні її проведення - не має.

Про необхідність доручення таких доказів позивачу повідомлено листом ГУНП в Одеській області від 20.05.2019 № 9/3176.

По-перше, такі документи не містять жодних посилок на їх прийняття з метою виконання наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, або наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення.

По-друге, вказані документи лише підтверджують участь позивача в охороні публічного порядку на окремих маршрутах чи постах відповідно до розстановки ГУНП в Донецькій області, що відносяться до району проведення антитерористичної операції. Разом з тим, такі рішення не містять жодної інформації про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Тобто, позивач безпідставно та помилково ототожнює виконання службових обов`язків по охорони публічного порядку на території, що відноситься до району проведення антитерористичної операції, з участю особи у виконанні бойових завдань АТО в районах її проведення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ
В березні 2017 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Малиновського відділу поліції в м.Одесі Головного управління поліції в Одеській області.

04 вересня 2017 року, відповідно до наказу Головного управління Національної поліції в Одеській області № 2985 «Про направлення на стажування до Головного управління Національної поліції в Донецькій області працівників ГУНП в Одеській області», направлено на стажування до ГУНП в Донецькій області з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року рядового поліції ОСОБА_1 (0092797), оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Малиновського відділу поліції в м. Одесі ГУНП в Одеській області.

Відповідно до наказу № 1644 від 08 вересня 2017 року «Про організацію та проведення стажування працівників ГУНП в Одеській області» ОСОБА_1 визначено місце стажування на посаді інспектора сектора превенції Слов`янського відділу поліції у період з 06 вересня 2017 року по 06.січня 2018 року.

Після завершення стажування позивач звернувся із заявою про надання йому статусу учасника бойових дій до Комісії НП України

13 вересня 2019 року відбулось засідання Комісії НП України, на якому було розглянуто заяву позивача про надання йому статусу учасника бойових дій. Рішенням Комісії від 13.09.2019 № 6/ІХ/ХVІ/2 Позивачу відмовлено в наданні статусу учасника бойових дій.

Та визначені підстави:

згідно пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»,

абзацу 2 пункту 2 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 р. № 413 (зі змінами),

абзацу 2 пункту 4 розділу ІІ Положення про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.06.2016 за № 857/28987.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА ТА ВИСНОВКИ СУДУ
Спірні правовідносини врегульовані Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», «Про Національну поліцію», «Про боротьбу з тероризмом», Порядком надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (далі - Порядок № 413), постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2015 № 739 «Питання надання статусу учасника війни деяким особам», Положенням про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 24.12.2015 № 1625 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16.01.2016 за №76/28206 (далі - Положення № 1625) та Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 23.05.2016 № 405 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.06.2016 за № 857/28987) (далі - Положення № 405).

Статтею 75 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що післядипломна освіта поліцейських здійснюється на загальних засадах, визначених Законом України "Про вищу освіту", з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, і складається з: спеціалізації; перепідготовки; підвищення кваліфікації; стажування.

Пунктами 1 та 2 розділу IX Положення № 1625 встановлено, що стажування працівників поліції здійснюється з метою формування і закріплення на практиці професійних знань, умінь, навичок і компетенції, здобутих у результаті, теоретичної підготовки.

Приписами Закону України «Про вищу освіту» № 1556-VII, стажування - набуття особою досвіду виконання завдань та обов`язків певної професійної діяльності або галузі знань.

Стажування проходять: працівники поліції, які зараховані до кадрового резерву, - для просування по службі; працівники поліції, які вперше призначені на посади керівного складу Національної поліції України; інші працівники поліції - при призначенні на нову посаду.

Згідно з пунктом 5 розділу IX Положення, стажування проводиться за місцем служби (роботи) або в інших органах і підрозділах поліції, на займаних посадах або на посадах, на які працівників поліції передбачається згодом призначити.

Листом Національної поліції України від 03.08.2017 № 8411/01/12-2017 «Про кадрові призначення в системі Національної поліції України» визначено, що у раз виявлення бажання поліцейськими органів та підрозділів Національної поліції (середнього та вищого складу поліції), які раніше проходили службу в поліції та були звільнені зі служби в поліції за різними підставами, але не проходили атестування або які були звільненні зі служби в поліції через службову невідповідність та в подальшому були поновлені в судовому порядку або прийняті на службу в поліції в установленому порядку, а також поліцейськими, колишніми працівниками міліції, які службу в поліції не проходили та були прийнятті на службу до поліції в установленому законом порядку, продовжити подальше проходження служби на інших посадах чи апаратах у відділеннях та відділах ГУНП або міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, забезпечити відповідно до вимог розділу IX Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції, затвердженого наказом МВС від 24.12.2015 № 1625, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 16.01.2016 № 76/28206, їх направлення для проходження стажування на відповідних посадах у підрозділах ГУНП в Донецькій або Луганській областях.

Отже, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 наказом ГУНП в Одеській області від 04.09.2017 № 2985 відряджався до ГУНП в Донецькій області для проходження стажування, яке не передбачає безпосередньої участі стажера у проведенні антитерористичної операції, в тому числі забезпеченні її проведення.

Механізм надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 19 частини 1 статті 6 Закону, визначений Порядком № 413.

Відповідно до статті 5 Закону №3551-ХІІ, учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Пунктом 19 статті 6 Закону №3551-ХІІ визначено, що учасниками бойових дій визнаються: військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) та працівники Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці, працівники Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до пункту 19 статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій визнаються, серед інших категорій осіб, поліцейські, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пункту 4 Порядку № 413 закріплено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення: витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Пунктом 4 Порядку № 413 встановлено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається:

- комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними, зокрема, в Національній поліції;

- міжвідомчою комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій та виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або інвалідності волонтера і деяких інших категорій осіб відповідно до Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, яка утворюється Державною службою у справах ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, - у разі виникнення спірних питань, що потребують міжвідомчого врегулювання.

Пунктом 6 Порядку № 413 визначено, що для надання статусу учасника бойових дій:

особам, зазначеним в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, які брали участь в антитерористичній операції, командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, утвореної міністерством, центральним органом виконавчої влади чи іншим державним органом, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій. У разі коли місце постійної дислокації військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації розташоване безпосередньо в районі проведення антитерористичної операції, документи командирами (начальниками) або іншими керівниками підприємств, установ та організацій подаються на розгляд комісії не раніше ніж через 30 календарних днів після зарахування осіб до списків військової частини (органу, підрозділу) або підприємства, установи та організації чи призначення їх на відповідні посади.

Пунктом 8 Порядку № 413визначено, у разі неподання командиром (начальником) військової частини (органу, підрозділу) або іншим керівником підприємства, установи та організації до комісії документів, необхідних для надання статусу учасника бойових дій, особи, зазначені в абзацах другому і третьому пункту 2 цього Порядку, можуть самостійно звернутися до відповідної комісії.

Положенням про комісію Національної поліції України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.05.2016 № 40) встановлено, що основними завданнями Комісії є вивчення документів та прийняття рішення щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій поліцейських, державних службовців та інших працівників Національної поліції України, розгляд питань, пов`язаних з установленням статусу учасника війни відповідно до пунктів 2, 13 статті 9 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Розділом III «Особливості надання поліцейським Національної поліції України статусу учасника бойових дій, учасника війни за участь в антитерористичній операції» Положення про комісію № 405 встановлено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника бойових дій на підставі документів:

для поліцейських, які брали участь в антитерористичній операції,- витягів з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції,

витягів з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції,

документів про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інших офіційних документів, виданих державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь поліцейського у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.

Вищевказане кореспондується з п. 3 розділу III Положення про Комісію НП України № 405, яким визначено, що Комісія приймає рішення щодо надання статусу учасника війни на підставі документів про безпосереднє залучення до виконання, завдань антитерористичної операції в, районах її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України), а також документів про направлення (прибуття) у відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення (витяги з наказів, розпоряджень, посвідчень про відрядження, книг нарядів, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень).

З огляду на вказані приписи чинного законодавства та встановлені в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку, що документом, що надає право на звернення задля отримання статусу учасника бойових дій є Довідка за формою згідно з додатком 1 Порядку № 413 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку.

Отже, чинним законодавством встановлений порядок (процедура), яка передує встановленню факту належності до осіб, які приймали участь в антитерористичній операції, за умови чого командири (начальники) військових частин (органів, підрозділів) або інші керівники підприємств, установ та організацій у місячний строк після завершення особами виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ) зобов`язані подати на розгляд комісії, у підпорядкуванні яких перебували військові частини (органи, підрозділи), установи та заклади, у складі яких проходили службу особи, довідки за формою згідно з додатком 1 та документи, передбачені пунктом 4 цього Порядку, які є підставою для надання особам статусу учасника бойових дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказані положення Порядку № 413 встановлюють певну «правову процедуру», дотримання якої є обов`язком суб`єкта владних повноважень.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.07.2019 року по справі №826/13000/18:

« 48. В рішенні Конституційного Суду України від 13 червня 2019 року №5-р/2019 зазначено, що Конституція України містить низку фундаментальних щодо здійснення державної влади положень, за якими: права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (частина друга статті 3); ніхто не може узурпувати державну владу (частина четверта статті 5); державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову; органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (стаття 6); в Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції є нормами прямої дії (стаття 8); органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19).
49. Як зазначено у цьому ж рішенні Конституційного Суду України названі конституційні приписи перебувають у взаємозв`язку, відображають фундаментальне положення конституціоналізму щодо необхідності обмеження державної влади з метою забезпечення прав і свобод людини та зобов`язують наділених державною владою суб`єктів діяти виключно відповідно до усталених Конституцією України цілей їх утворення…
51. Засаднича вимога правовладдя полягає в тому, що повноваження органів публічної влади має бути визначено приписами права. Позаяк законність висунуто щодо дій посадовців публічної влади, вона так само вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії та в наступному діяли в межах повноважень, наданих їм, і як наслідок - дотримувалися процесових і матеріальних приписів права (пункт 45 коментаря до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя» (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року)).
52. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №826/16495/17 потреба у визначеності не означає, що органові, який ухвалює рішення, не повинні надаватись дискреційні повноваження (де це необхідно) за умови наявності процедур, що унеможливлюють зловживання ними. У цьому контексті закон, яким надаються дискреційні повноваження певному державному органові, повинен вказати чітко і зрозуміло на обсяг такої дискреції. Не відповідатиме верховенству права, якщо надана законом виконавчій владі дискреція матиме характер необмеженої влади. Отже, закон повинен вказати на обсяг будь-якої такої дискреції та на спосіб її здійснення із достатньою чіткістю, аби особа мала змогу відповідним чином захистити себе від свавільних дій…
55. Правова процедура (fair procedure - справедлива процедура) є складовою принципу законності та принципу верховенства права і передбачає правові вимоги до належного прийняття актів органами публічної влади. Правова процедура повної перевірки декларацій особи Національним агентством встановлює чітку послідовність дій проведення такої перевірки із зазначенням способів та методів її здійснення, підстав, порядку, форми та строків такої діяльності.
60. Принцип легітимних очікувань виражає ідею, що органи публічної влади повинні не лише додержуватися приписів актів права, а й своїх обіцянок та пробуджених очікувань. Згідно з доктриною легітимних очікувань - ті хто чинить добросовісно на підставі права, яким воно є, не повинне відчувати краху надій щодо своїх легітимних очікувань (пункт 61 коментаря до документа Венеційської комісії «Мірило правовладдя» (2017 року), який ухвалено Венеційською комісією на 106 пленарному засіданні (Венеція, 11-12 березня 2016 року))».

На думку суду така «правова процедура» не була дотримана позивачем, а тому наявні підстави для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до пункту 4 розділу III Положення № 405 для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни відповідні керівники, у підпорядкуванні яких поліцейські, державні службовці, інші працівники Національної поліції України проходили службу чи працювали, у місячний строк після завершення виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення (після видання відповідного наказу керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України) зобов`язані подати на розгляд Комісії довідки за формою згідно з додатком 1 до Порядку № 413, та документи, зазначені в пунктах 1-3 цього розділу, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни.

Відповідно до визначення основних термінів, наведених у статті 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» антитерористична операція - комплекс скоординованих спеціальних заходів, спрямованих на попередження, запобігання та припинення терористичної діяльності, звільнення заручників, забезпечення безпеки населення, знешкодження терористів, мінімізацію наслідків терористичної діяльності.

Статтею 5 даного Закону визначено повноваження суб`єктів, які безпосередньо здійснюють боротьбу з тероризмом, зокрема, МВС спільно з Національною поліцією організовує боротьбу з тероризмом шляхом запобігання, виявлення та припинення злочинів, вчинених з терористичною метою, розслідування яких віднесене законодавством України до компетенції Національної поліції; надає Антитерористичному центру при СБУ необхідні сили і засоби; забезпечує їх ефективне використання під час проведення антитерористичної операції

З урахуванням встановленого, суд критично ставиться до доводів позивача щодо залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, оскільки він був направлений для проходження ним стажування в розпорядженні ГУНП в Донецькій області.

При цьому, суд вважає доводи представника відповідача про невідповідність обставин за яких ОСОБА_1 був направлений для проходження стажування не є тотожними з такими законодавчо визначеними поняттями як безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, відрядження для безпосередньої участі в антитерористичній операції в районах її проведення; безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення та перебування у районах проведення антитерористичної операції з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, що чітко встановлено та передбачено спеціальним законодавством та порядком надання статусу учасника бойових дій.

Окремо, суд зазначає, що у відповідності до п. 1.3 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб через лінію зіткнення у межах Донецької та Луганської областей, затвердженого наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України (керівника Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей від 14.04.2017 № 222ог, блокпост - загороджувальний пункт у визначеному місці (на ділянці місцевості, у споруді або їх комплексі) в районі проведення антитерористичної операції (далі - АТО), призначений для контролю за рухом людей, транспортних засобів, перевірки в осіб документів, що посвідчують особу, особистого огляду осіб і огляду речей, що при них знаходяться, огляду транспортних засобів та речей, що ними перевозяться, з метою запобігання несанкціонованому проникненню осіб на тимчасово неконтрольовану територію, проникненню з тимчасово неконтрольованої території учасників не передбачених законом збройних (воєнізованих) формувань, а також ввезення (вивезення) до/з району проведення АТО предметів і речовин, вилучених з цивільного обігу або обмежених в обігу; оборони сил та засобів, залучених до проведення АТО від протиправних посягань з боку не передбачених законом збройних (воєнізованих) формувань.

Доказів того, що ОСОБА_1 приймав участь в організації несення служби працівниками поліції на блокпостах в умовах проведення АТО, безпосередню участь позивача в антитерористичній операції не підтверджують.

При цьому, суд звертає увагу, що позивач 27.05.2019 року звертався із рапортом щодо направлення матеріалів та отримав відповідь ГУНП в Одеській області від 13.06.2019 року №9/н293, в якій зазначено наступне: «У зв`язку із чим підстав для направлення запиту до Антитерористичного центру при Службі безпеки України щодо Вашої безпосередньої участі в Антитерористичній операції забезпеченню її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на території Донецької області немає.»
Отже, вказане свідчить про те, що позивач мав намір отримати необхідні документи, однак йому відмовили.

Вказана відмова позивачем не оскаржувалась.

Крім того, суд звертає увагу представника позивача, на наступне:

Пунктом 4 Порядку № 413 визначає:

Підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення:

для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення.
Разом з цим, суд звертає увагу, що представник позивача в документах, поданих до суду, при цитуванні вимог п. 4 Порядку № 413 виключив із тексту речення «для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції,», що свідчить про введення в оману учасників справи (ч.6 ст.44 КАС України) та викривлення змісту приписів пункту Порядку.

На підставі чого, представник вказує, що документ про направлення у відрядження у спірних правовідносинах Наказ ГУНП в Одеській області № 2985 «Про направлення на стажування до Головного управління Національної поліції в Донецькій області працівників ГУНП в Одеській області», є достатнім доказом прийняття безпосередньої участі особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення, при цьому представник позивача знехтував приписами які визначені у першій половині частини, а саме: відомості щодо суб`єктів (спеціальних) які повинні видавати документи «…про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення…».

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:
В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Національної поліції України про визнання протиправним та скасування індивідуального акта та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.
Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , телефон: НОМЕР_2
Національна поліція України - адреса: 01601, м. Київ, вул. Богомольця, 10, , телефон: НОМЕР_3 , електронна пошта:

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.