Справа № 420/465/20
Суддя: Балан Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/465/20
УХВАЛА

23 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., вивчивши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду, з позовною заявою звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області, про:

визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Одеській області № від 19.12.2019 року.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження по адміністративній справі за даним позовом, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Частиною третьою ст.55 КАС України передбачено, що юридична особа, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, бере участь у справі через свого керівника або члена виконавчого органу, уповноваженого діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, право директора юридичної особи брати участь у справі, у тому числі право на підписання позовної заяви повинно підтверджуватись законом, статутом та/або положенням.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позовна заява від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» підписана представником товариства за довіреністю №26/12 від 26 грудня 2019 року - Мазуром Русланом Івановичем.

Довіреність №26/12 від 26 грудня 2019 року, на представництво інтересів ТОВ «ФОРТФРУТ» підписана «директором Зафтоновим Є.М».

Суд зазначає, що до матеріалів позовної заяви не надано доказів підтвердження повноважень Зафтонова Є.М., як директора, та на надання довіреності Мазуру Р.І., для представництва інтересів ТОВ «ФОРТФРУТ» (установчі документи, статут, положення, протокол про обрання, наказ про призначення, тощо).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» підписана особою, право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку.

Крім того, відповідно до підпункту 19 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, у редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» №1401-VIII від 02 червня 2016 року.

Підпунктом 11 пункту 16-1 «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з 01 січня 2019 року у судах першої інстанції представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції здійснюється виключно прокурорами або адвокатами.

Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 01 січня 2020 року.

Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

При цьому, 29.12.2019 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» (Закон № 390-IX).

Відповідно до вищезазначеного Закону, юридична особа незалежно від порядку її створення, бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Враховуючи вищевикладене, суд звертає увагу на таке поняття, як юридична колізія, під якою розуміється розбіжність, протиріччя між нормативно-правовими актами, що регулюють однакові суспільні відносини.

Закон № 390-IX суперечить нормам Конституції, тому виникає юридична колізія.

У свою чергу, Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй, а норми Конституції України є нормами прямої дії (закріплено в ст. 8 Основного Закону), відтак, у питаннях представництва юридичних осіб варто застосовувати ст. 131-1, ст. 131-2 Конституції України.

Отже, у випадку наявності факту самопредставництва юридичної особи у суді, представництва не адвокатами або прокурорами (щодо суб`єктів владних повноважень), таке представництво буде порушенням норм прямої дії норм Конституції України.

За наведених обставин, враховуючи що матеріали позовної заяви не містять доказів щодо наявності у Мазура Руслана Івановича статусу адвоката, суд вважає, що позовна заява підписана особою, яка не має права її підписувати.

Згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

При цьому, суд зазначає, що частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду у порядку, встановленому законом.

Поміж іншим, згідно правової позиції Верховного Суду висловленої в ухвалі по справі №826/4872/16 від 25.05.2018 року, звернення до суду передбачає, зокрема, надання суду належних доказів дійсної волі учасника справи, на уповноваження певної особи на представництво. Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути надані в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень, делегованих представнику. Представник повинен демонструвати повагу до суду, доводячи наявність повноважень на представництво.

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (Golder v. the United Kingdom, § 38; Stanev v. Bulgaria (Станєв проти Болгарії), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі Guerin v. France від 29 липня 1998 рок).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення Товариству з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами.

На підставі викладеного, керуючись статтями 55, 160, 169, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариство з обмеженою відповідальністю «ФОРТФРУТ» (67571, Одеська область, Лиманський район, с. Фонтанка, вул. Олександрівська дорога 12-А, каб.5, ) до Головного управління Державної податкової служби в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська 5, ), про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення ГУ ДПС України в Одеській області № від 19.12.2019 року - повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом

Копію ухвали разом з адміністративним позовом та всіма доданими до нього матеріалами надіслати позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.