Справа № Н/806/475/17
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

21 січня 2020 року м. Житомир справа № Н/806/475/17

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд

у складі головуючого судді Черноліхова С.В.,

розглянувши в письмовому провадженні заяву про відвід судді при розгляді заяви ОСОБА_1 про скасування ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації, Управління екології та природних ресурсів Житомирської обласної державної адміністрації про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року про відмову у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2017 року по адміністративній справі №806/475/17.

Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року відкрито провадження про скасування ухвали за нововиявленими обставинами у справі та призначено судове засідання на 18 грудня 2019 року.

18 грудня 2019 року відкладено розгляд справи за клопотанням позивача на 13 січня 2020 року.

13 січня 2020 року в судовому засіданні під час розгляду справи позивач заявив відвід головуючому у справі - судді Капинос О.В., про що подав письмову заяву. В обгрунтування своєї заяви вказав, що суддею Капинос О.В. в судовому засіданні відмовлено у задоволенні його клопотання про огляд доказів за їх місцезнаходженням, що передбачено статтями 44, 81 КАС України. Такі дії судді, на думку ОСОБА_1 , свідчать про необ`єктивність та прихильність суду до відповідача у справі, факт чого підтверджено постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року, якою вирішено питання ідентифікації прихильності суду до відповідача через відмову у задоволенні заяви про забезпечення доказів. Такі обставини, на його думку, вказують на неможливість вчинення правосуддя цим складом суду.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13 січня 2020 року (суддя Капинос О.В.) провадження у справі № Н/806/475/17 зупинено до вирішення питання про відвід, справу № Н/806/475/17 передано для визначення головуючого судді у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому, ознайомившись із мотивами заявленого відводу, суд дійшов висновку про його необґрунтованість та безпідставність.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду від 21 січня 2020 року № 17 призначено автоматизований розподіл справи. Внаслідок автоматичного розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду, головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді визначено суддю Черноліхова С.В. (витяг з протоколу автоматизованого розподілу від 21 січня 2020 року).

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід (частина 11 статті 40 вказаного Кодексу).

Вивчивши подану заяву про відвід судді, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005, ратифікованої Верховною Радою України 17 липня 1997 року, проголошено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом Кодексу адміністративного судочинства України, процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу (самовідводу).

Підстави для відводу (самовідводу) судді наведені у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з пунктом 4 частини першої вказаної статті Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Аналіз зазначеної процесуальної норми свідчить на користь висновку, що метою відводу судді є уникнення будь-яких ситуацій, які б свідчили про зацікавленість у розгляді справи, впливали на об`єктивність під час оцінки обставин справи та прийняття у ній рішення. Відповідно до наведених положень унеможливлюється участь судді у розгляді справи за наявності в учасника судового розгляду обґрунтованого певними об`єктивними обставинами сумніву щодо його неупередженості.

Схожа позиція висловлена й Радою суддів України у рішенні від 07 вересня 2017 року №46, в пункті 2 якого зазначено, що наявність судового рішення, яке ухвалене судом в іншій справі у подібних правовідносинах, або за участю тих самих сторін, або з процесуальних, чи інших питань у тій самій справі не породжує у діяльності судді конфлікту інтересів.

Відтак, незгода з ухваленою судом усною ухвалою, занесеною до протоколу судового засідання, про відмову у задоволенні клопотання позивача про огляд доказів за їх місцезнаходженням не може бути законною підставою для відводу судді у розумінні частини 4 статті 36 КАС України.

За змістом частини третьої статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Отож, обставини, наведені позивачем на обґрунтування заяви про відвід судді, не є такими, що відповідно до норм процесуального закону виключають участь судді у розгляді та вирішенні даної адміністративної справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про відвід судді Капинос О.В. є безпідставною та необґрунтованою.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Житомирського окружного адміністративного суду Капинос О.В. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена до апеляційного суду.

Суддя С.В. Черноліхов