Справа № 803/1558/16
Суддя: Валюх Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року ЛуцькСправа № 803/1558/16

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Валюха В.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

21.10.2016 ОСОБА_1 звернулася з позовом до Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (далі - Луцька ОДПІ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 133994-13.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з огляду на приписи підпункту 4.1.9 пункту 4.1 статті 4 Податкового кодексу України (далі - ПК України) податковий орган наділений повноваженнями нараховувати та стягувати транспортний податок лише з 01.01.2017, що свідчить про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідача, яким визначено позивачу грошове зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2016, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017, адміністративний позов задоволено повністю, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 29.06.2016 № 133994-13, присуджено на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Луцької ОДПІ судовий збір в сумі 551,20 грн. (а. с. 38-42, 70-74).

Проте, постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 25.10.2019 постанову Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (а. с. 109-116).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 прийнято до провадження дану адміністративну справу, замінено у справі відповідача Луцьку ОДПІ на правонаступника Головне управління ДПС у Волинській області (далі - ГУ ДПС у Волинській області), судовий розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін суддею одноособово, витребувано у відповідача ГУ ДПС у Волинській області належним чином засвідчені копії усіх документів, на підставі яких прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 29.06.2016 № 133994-13, в т. ч. отриману від Мінекономрозвитку інформацію про належний позивачу автомобіль, який є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році, та розрахунок середньоринкової вартості вказаного автомобіля станом на 01.01.2016 (а. с. 121-122).

Крім того, 19.11.2019 суд постановив ухвалу про витребування доказів, відповідно до якої витребувано з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформацію та її документальне підтвердження про середньоринкову вартість транспортного засобу LEXUS RX 350, рік випуску 2013, номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , станом на 01.01.2016, яка була розрахована Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та подана у 2016 році до Державної фіскальної служби України (а. с. 123-124).

05.12.2019 на адресу суду, на виконання ухвали від 19.11.2019 про витребування доказів, надійшов лист Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України від 28.11.2019 № 3805-05/49901-05 з інформацією про те, що середньоринкова вартість вказаного автомобіля становила 934923,00 грн. з ПДВ (а. с. 129-130).

Крім того, до суду надійшли письмові пояснення представника позивача - адвоката Василюка І.М. від 06.12.2019 та від 19.12.2019, у яких він вказує на те, що спірний автомобіль не є об`єктом оподаткування у 2016 році відповідно до наданого розрахунку його середньоринкової вартості (а. с. 154-155, 157).

Відповідач додаткових пояснень та витребуваних ухвалою суду від 19.11.2019 документів не подав.

Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні на адресу суду від учасників справи не надходило.

Відповідно до частини другої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання. Якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно із частиною першою статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відтак, справу розглянуто по суті у межах строків, визначених частиною першою статті 258, частиною другою статті 262 КАС України.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником транспортного засобу LEXUS RX 350, 2013 року випуску, об`єм двигуна 2672 куб. см, дата реєстрації 25.07.2015, номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , що підтверджується реєстраційною карткою, наданою до суду листом Регіонального сервісного центру МВС у Волинській області від 07.11.2016 № 31/3-2354 (а. с. 34-35).

29.06.2016 Луцькою ОДПІ сформовано та направлено позивачу податкове повідомлення-рішення № 133944-13, яким визначено суму грошового зобов`язання з транспортного податку з фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 25000,00 грн. (а. с. 7).

Рішенням Головного управління ДФС у Волинській області від 07.10.2016 податкове повідомлення-рішення Луцької ОДПІ від 29.06.2016 № 133994-13 залишено без змін, а скаргу ОСОБА_1 - без задоволення (а. с. 8).

Суд звертає увагу, що у даній справі проведено новий судовий розгляд після скасування у касаційному порядку попередньо ухвалених у цій справі постанови Волинського окружного адміністративного суду від 08.11.2016 та ухвали Львівського апеляційного адміністративного суду від 09.02.2017.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 25.10.2019 у даній справі зазначив, що вважає помилковими висновки судів попередніх інстанцій про протиправність застосування податковим органом у 2016 році положень статті 267 ПК України з метою оподаткування транспортним податком з огляду на те, що законодавець на 2016 рік не передбачив залежності нарахування транспортного податку від факту прийняття відповідною радою рішення про встановлення місцевих податків.

Крім того, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація, але така інформація в матеріалах справи відсутня. За таких обставин, впевнитись у тому, що належний позивачу на праві приватної власності автомобіль є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році та у наявності підстав для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення неможливо. Відповідачем не виконано обов`язку щодо надання належних доказів на підтвердження наявності підстав для визначення позивачу податкового зобов`язання за платежем транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік. При цьому, судом, в порушення принципу офіційного з`ясування всіх обставин у справі, не витребувано ані у відповідача, ані у Мінекономрозвитку інформації, яка стала підставою для прийняття спірного податкового повідомлення-рішення (а. с. 109-116).

Відповідно до частини п`ятої статті 353 КАС України висновки і мотиви, з яких скасовані рішення, є обов`язковими для суду першої або апеляційної інстанції при новому розгляді справи.

Суд, при новому розгляді справи, ухвалою від 19.11.2019 витребував з Міністерства розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформацію та її документальне підтвердження про середньоринкову вартість транспортного засобу LEXUS RX 350, рік випуску 2013, номерний знак транспортного засобу НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_1 , станом на 01.01.2016, яка була розрахована Міністерством економічного розвитку і торгівлі України та подана у 2016 році до Державної фіскальної служби України (а. с. 123-124).

Листом від 28.11.2019 № 3805-05/49901-05 Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України, на виконання ухвали суду від 19.11.2019 у даній справі, повідомило, що згідно із підпунктом 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методикою визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, для цілей віднесення легкових автомобілів до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році Мінекономрозвитку було розраховано середньоринкову вартість автомобілів, подано ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного року), відповідно до листів від 22.02.2016 № 3252-08/4797-03 та від 06.07.2016 № 3252-08/20315-03 (а. с. 131-151), та забезпечено роботу офіційного веб-сайту Міністерства в режимі, який давав змогу протягом податкового (звітного) року отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (а. с. 129).

Крім того, цим же листом Міністерство розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України повідомило, що розрахована за допомогою калькулятора середньоринкова вартість легкового автомобіля LEXUS RX 350 з об`ємом циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила 934923,00 грн. з ПДВ (а. с. 129-130).

Суд також звертає увагу, що у матеріалах справи наявний розрахунок вартості спірного транспортного засобу, здійснений 03.11.2016 на офіційному веб-сайті Мінекономрозвитку представником позивача - адвокатом Василюком І.М., з якого вбачається, що середньоринкова вартість легкового автомобіля з урахуванням пробігу 56000 км становить 962970,69 грн. (а. с. 33).

При вирішенні даного спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією та ПК України в редакціях, що були чинними на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Так, Законом України від 28.12.2014 № 71-VІІІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», що набрав чинності 01.01.2015, статтю 267 ПК України викладено у новій редакції та запроваджено транспортний податок.

24.12.2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році», що набрав чинності 01.01.2016 року (далі - Закон № 909-VIII), яким внесено зміни у ПК України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Підпунктом 267.3.1 пункту 267.3 ст. 267 ПК встановлено, що базою оподаткування є легковий автомобіль, що є об`єктом оподаткування відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 цієї статті.

Відповідно до підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України (в редакції Закону № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті.

З урахуванням викладеного, оскільки Законом № 909-VIII не встановлювався новий транспортний податок, а також не змінювалась його ставка, з 01.01.2016 платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше 5 років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Крім того, пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Виходячи з системного аналізу вищевикладеного, суд вважає, що законодавець на 2016 рік не передбачив залежності нарахування транспортного податку від факту прийняття відповідною радою рішення про встановлення місцевих податків.

Суд звертає увагу на те, що зі змісту підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 ПК України та Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66 вбачається, що повноваження та обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу покладено на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Відтак, підставою для прийняття відповідачем податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» від 25.12.2015 року № 928-VIII з 01.01.2016 мінімальна заробітна плата становить 1378,00 грн. Відтак, транспортний засіб може бути об`єктом оподаткування в розумінні підпункту 267.2.1 пункту 267.1 статті 267 ПК України, якщо його середньоринкова вартість складає понад 1033500,00 грн. (750 х 1378,00 грн. = 1033500,00 грн.).

Згідно з пунктами 13, 14 Методики визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 № 66, Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року. Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг.

Отже, враховуючи, що у матеріалах справи наявна надана на вимогу суду Міністерством розвитку економіки, торгівлі та сільського господарства України інформація про те, що розрахована у 2016 році згідно з Методикою середньоринкова вартість автомобіля LEXUS RX 350 з об`ємом циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, 2013 року випуску з урахуванням нормативного середньорічного пробігу 27 тис. кілометрів становила 934923,00 грн. з ПДВ (а. с. 129-130), і така інформація відповідачем жодними доказами не спростована, тому суд дійшов висновку, що належний позивачу на праві власності автомобіль за ознакою його вартості не є об`єктом оподаткування транспортним податком у 2016 році згідно з положеннями статті 267 ПК України, а позивач, відповідно, платником такого податку.

З наведених вище підстав, суд при новому розгляді справи дійшов висновку про неправомірність прийняття Луцькою ОДПІ оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, відтак, виходячи з наданих суду статтею 245 КАС України повноважень, позов підлягає до задоволення повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування вказаного податкового повідомлення-рішення.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача ГУ ДПС у Волинській області як правонаступника Луцької ОДПІ судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 551,20 грн., сплаченого квитанцією від 21.10.2016 (а. с. 2).

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області від 29 червня 2016 року № 133994-13.

Стягнути з Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, м. Луцьк, Київський майдан, 4, ідентифікаційний код 43143484) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) судові витрати в розмірі 551 гривня 20 копійок (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.М.Валюх