Справа № 420/6459/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6459/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, пр.-т Шевченка, 4, ) до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 , в якій позивач просив:

визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо безспірного списання з рахунку Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 надмірної суми бюджетних коштів у розмірі 14073,91 грн.;

стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації (на рахунок НОМЕР_1, відкритий в ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 820172) надмірно стягнуту суму бюджетних коштів у розмірі 14073,91 грн.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року по справі №1540/4540/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту вирішено стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 92 795,04 грн. без урахування обов`язкових відрахувань.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року в частині стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу змінено та вирішено стягнути з Департаменту на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.08.2018 року по 18.03.2019 року в сумі 92 150,63 грн. Тобто, П`ятим апеляційним адміністративним судом змінено складову суми вимушеного прогулу, яка вже включала і обов`язкові платежі (відрахування), отже загальна сума стягнення мала бути у розмірі 92 150. 63 грн.

Добровільно на виконання рішення суду станом на 1 вересня 2019 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 72 173,92 грн.

Однак, 02.09.2019 від ГУ ДКСУ в Одеській області на адресу позивача надійшов лист №10-08/4478, яким повідомлено, що ГУ ДКСУ в Одеській області на підставі заяви ОСОБА_1 від 29.08.2019 та оригіналу виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі №1540/4540/18 буде здійснено примусове списання коштів у сумі 92 150,63 грн.

Головному управлінню Державної казначейської служби України в Одеській області листом від 02.09.2019 № 01-21/881 направлено копії платіжних доручень щодо проведених виплат ОСОБА_1 на суму 72 173,92 грн. та гарантуванням сплати Департаментом на користь ОСОБА_1 залишку коштів на суму 19 976,71 грн. зі сплатою податків, зборів та нарахування ЄСВ.

Відповідно до повідомлення від 06.09.2019 №661 ГУ ДКСУ в Одеській області було здійснено безспірне списання з рахунку Департаменту НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 9 616,36 грн. (залишок, що був на рахунку Департаменту станом на 06.09.2019).

Відповідно до повідомлення від 13.09.2019 №672 ГУ ДКСУ в Одеській області було здійснено остаточне безспірне списання з відповідного рахунку Департаменту на користь ОСОБА_1 у розмірі 24 434,26 грн.

Таким чином, з рахунку Департаменту всього було перераховано та списано 106 224,54 грн. (72 173,92 грн. - добровільно Департаментом, 9 616,36 грн. та 24 434,26 грн. - безспірне списання ГУ ДКСУ в Одеській області), що на 14 073,91 грн. перевищує суму, передбачену Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (92 150,63 грн.). У зв`язку з чим в Департаменті обліковується дебіторська заборгованість у розмірі 14 073,91 грн.

При здійсненні безспірного списання коштів з рахунку Департаменту у сумі 9616,36 грн. (повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 06.09.2019 № 661) та у сумі 24434,26 грн. (повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 13.09.2019 № 672) на рахунок ОСОБА_1 ГУ ДКСУ в Одеській області не було враховано сплату податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які були утримані та сплачені від імені та за рахунок ОСОБА_1 із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу Департаментом на загальну суму 14 073,91 грн. Тому, при здійсненні безспірного списання коштів з рахунку Департаменту суму 34 040, 62 грн. на рахунок ОСОБА_1 було перераховано надлишково суму 14 073,91 грн.

Стягуючи всю суму на рахунок ОСОБА_1 ГУ ДКСУ в Одеській області фактично збільшено розмір середнього заробітку ОСОБА_1 , що суперечить Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року по справі № 1540/4540/18.

З метою досудового врегулювання спору Департаментом було направлено листа до ГУ ДКСУ в Одеській області від 19.09.2019 за № 01-21/933 щодо розгляду питання законності безспірного списання коштів з рахунку Департаменту у розмірі 34 040,62 грн. (9 616,36 та 24 434,26 грн.), що на 14 073,91 грн. перевищує суму передбачену Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року. На що Департаментом було отримано відповідь, що ГУ ДКСУ в Одеській області діяло в межах законодавства

Позивач зазначає, що стягнення з нього на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 106 224,54 грн., а не 92 795,04 грн., потягло втрату коштів з Державного бюджету України на суму 14 073,91 грн. як надлишково сплачених коштів.

Оскільки з рахунку позивача ГУ ДКСУ в Одеській області було перераховано та списано 106 224,54 грн., що на 14 073,91 грн. перевищує суму, передбачену Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, позивач вважає за необхідне стягнути з ГУ ДКСУ в Одеській області на його користь надмірно сплачену суму у розмірі 14073,91 грн.

Ухвалою судді від 19.11.2019 року відкрито провадження по справі та повідомлено сторін, що суд розгляне справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.12.2019 року від представника відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування підстав для відмови у задоволенні позову відповідач зазначає, що 29 серпня 2019 року на адресу Головного управління надійшла заява ОСОБА_1 від 29.08.2019 б/н стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 1540/4540/18, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019, про стягнення з Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92 150,63 грн. без урахування обов`язкових відрахувань.

Головним управлінням було направлено повідомлення від 02.09.2019 за № 10-08/4478 боржнику про надходження на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 1540/4540/18, відповідно до якого було повідомлено, що безспірне списання коштів буде здійснюватися у сумі 92 150,63 грн. за КПК 7851010 (загальний фонд), в т.ч. по кодах економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2111.

04.09.2019 на адресу Головного управління надійшов лист Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації від 02.09.2019 за № 01-21/881 (разом з платіжними дорученнями) стосовно нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у розмірі 72 173,92 грн.

З наданих платіжних доручень вбачалось, що на користь ОСОБА_1 на виконання рішення суду від 18.03.2019 по справі № 1540/4540/18 було перераховано 58100,01 грн.

Натомість, кошти у розмірі 14 073,91 грн. були перераховані як податок з доходів фізичних осіб, утримання із виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу та військовий збір, тобто не на користь стягувача - ОСОБА_1 .

Враховуючи вищевикладені обставини та надані платіжні доручення, Головним управлінням було здійснено безспірне списання коштів 13.09.2019 (сума 24 434,26 грн.), 06.09.2019 (сума 9 616,36 грн.) на виконання вимог виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 1540/4540/18, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019, у загальному розмірі 92 150,63 грн., а виконавчий лист з відмітками про виконання та підтвердними документами було повернуто стягувачу.

Таким чином безпосередньо стягувачу були перераховані кошти у загальному розмірі 92150,63 грн., котрі підлягали стягненню за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 по справі № 1540/4540/18.

При цьому положення законодавства, якими визначено обов`язок органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, неухильно виконувати приписи судового рішення, яке набрало законної сили, не наділяють Головне управління повноваженнями здійснювати обрахування податків і зборів із сум, які підлягають стягненню за судовим рішенням.

16.12.2019 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач додатково зазначив, що При здійсненні безспірного списання коштів з рахунку Департаменту у сумі 9616,36 грн. (повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 06.09.2019 № 661) та у сумі 24434,26 грн. (повідомлення про безспірне списання коштів з рахунків боржника від 13.09.2019 № 672) на рахунок ОСОБА_1 ГУ ДКСУ в Одеській області не було враховано сплату податку з доходів фізичних осіб та військового збору, які були утримані та сплачені Департаментом як податковим агентом при виплаті на користь ОСОБА_1 нарахованого доходу із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу на загальну суму 14 073,91 грн. Тому, при здійсненні безспірного списання коштів з рахунку Департаменту на суму 34 040, 62 грн. на рахунок ОСОБА_1 ГУ ДКСУ в Одеській області було стягнуто з Департаменту надлишкову суму у розмірі 14 073,91 грн.

Відносно того, що ГУ ДКСУ в Одеській області не наділене повноваженнями здійснювати обрахування податків і зборів із сум, які підлягають стягненню за судовим рішенням, позивач зазначив, що ГУ ДКСУ в Одеській області повинні були врахувати вже сплачені Департаментом податки та збори при здійсненні добровільного виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року, а не «обраховувати» самостійно.

Позивач вважає дії Головного управління державної казначейської служби України в Одеській області протиправними в частині здійсненні безспірного списання коштів з рахунку Департаменту на надлишкову суму 14073,91 грн. у зв`язку з чим просить задовольнити позовні вимоги.

24.12.2019 року до суду надійшли заперечення, в яких відповідач, з посиланням на норми законодавства, повторно зазначив, що положення законодавства, якими визначено обов`язок органів, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів, неухильно виконувати приписи судового рішення, яке набрало законної сили, не наділяють Головне управління повноваженнями здійснювати обрахування податків і зборів із сум, які підлягають стягненню за судовим рішенням.

Безпосередньо стягувачу у порядку безспірного списання були перераховані кошти у загальному розмірі 92 150,63 грн., котрі підлягали стягненню за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 по справі № 1540/4540/18.

Відповідач вважає законними свої дії при здійсненні безспірного списання коштів за виконавчим листом Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 1540/4540/18, у зв`язку з чим вважає що вимоги Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Жодних пояснень та клопотань від третьої особи ОСОБА_1 до суду не надходило.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18.03.2019 року по справі № 1540/4540/18 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , визнано протиправним та скасовано наказ Управління інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації від 20.08.2018 року № 29/о-2018 "Про звільнення ОСОБА_1 ", поновлено ОСОБА_1 на посаді завідувача сектору протоколу Управління інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації з 21 серпня 2018 року, стягнуто з Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 92 795,04 грн. (дев`яносто дві тисячі сімсот дев`яносто п`ять гривень 04 копійки) без урахування обов`язкових відрахувань, в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Пятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 1540/4540/18 рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року в частині стягнення з Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу - змінено та стягнуто з Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 22.08.2018 року по 18.03.2019 року в сумі 92 150,63 грн. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Департаментом інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на виконання рішення суду станом на 01 вересня 2019 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 72 173,92 грн., у тому числі:

29.05.2019 - 13 532,68 грн., з них: 10 893,81 грн. - виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 50); 2 435,88 грн. - податок з доходів фізичних осіб, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 51); 202,99 грн. - військовий збір, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 52);

26.07.2019 - 32 220,43 грн., з них: 25 937,45 грн. - виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 135); 5 799,67 грн. - податок з доходів фізичних осіб, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 136); 483,31 грн. - військовий збір, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 137);

29.08.2019 - 26 420,81 грн., з них: 21 268,75 грн. - виплата середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 366); 4 755,75 грн. - податок з доходів фізичних осіб, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 367); 396,31 грн. - військовий збір, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу (платіжне доручення № 368).

29.08.2019 року на адресу Головного управління надійшла заява ОСОБА_1 від 29.08.2019 б/н стосовно виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 1540/4540/18, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019, про стягнення з Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92 150,63 грн. без урахування обов`язкових відрахувань.

Відповідачем було направлено позивачу повідомлення від 02.09.2019 за № 10-08/4478 про надходження на виконання виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 року по справі № 1540/4540/18, відповідно до якого було повідомлено, що безспірне списання коштів буде здійснюватися у сумі 92 150,63 грн. за КПК 7851010 (загальний фонд), в т.ч. по кодах економічної класифікації видатків бюджету (КЕКВ) 2111.

Позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 02.09.2019 за № 01-21/881 (разом з вищезазначеними платіжними дорученнями) стосовно нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у розмірі 72 173,92 грн. в т.ч. зі сплатою податків, зборів та нарахування ЄСВ.

Відповідно до повідомлення від 06.09.2019 №661 ГУ ДКСУ в Одеській області 06.09.2019 року було здійснено часткове безспірне списання з рахунку позивача НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 9616,36 грн.

Відповідно до повідомлення від 13.09.2019 №672 ГУ ДКСУ в Одеській області 13.09.2019 року було здійснено остаточне безспірне списання з рахунку позивача НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі 24 434,26 грн.

19.09.2019 позивачем було направлено лист до ГУ ДКСУ в Одеській області від за № 01-21/933 щодо розгляду питання законності безспірного списання коштів з рахунку Департаменту у розмірі 34 040,62 грн. (9 616,36 та 24 434,26 грн.), що на 14 073,91 грн. перевищує суму передбачену Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року.

Відповідач листом від 23.10.2019 року №16-08-06/5538 повідомив позивача, що ГУ ДКСУ в Одеській області діяло в межах законодавства на виконання заяви ОСОБА_1 від 29.08.2019 та виконавчого листа Одеського окружного адміністративного суду від 24.07.2019 по справі № 1540/4540/18, виданого на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 про стягнення з Департаменту на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92 150,63 грн. Однак, з платіжних доручень наданих Департаментом вбачалось, що на користь ОСОБА_1 було перераховано 28.05.2019 суму 10 893,81 грн, 26.07.2019 суму 25 937,45 грн. та 29.08.2019 суму 21 268,75 грн. Кошти, які були перераховані як податок з доходів фізичних осіб, утримання із виплат середнього заробітку за час вимушеного прогулу (28.05.2019 на суму 2 435,88 грн., 26.07.2019 на суму 5 799,67 грн., 29.08.2019 на суму 4 755,75 грн.) та військовий збір (28.05.2019 на суму 202,99 грн., 26.07.2019 на суму 483,31 грн., 29.08.2019 на суму 396,31 грн.) було перераховано не на користь стягувача.

Вирішуючи спір по суті суд зазначає, що згідно ст. 25 Бюджетного кодексу України казначейство України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду.

Відповідно до ст. 43 Бюджетного кодексу України в Україні застосовується казначейська форма обслуговування Державного бюджету України, яка передбачає здійснення Державним казначейством України: 1) розрахунково-касового обслуговування розпорядників і одержувачів бюджетних коштів, а також інших клієнтів відповідно до законодавства; 2) контролю за здійсненням бюджетних повноважень при зарахуванні надходжень бюджету, взятті бюджетних зобов`язань розпорядниками бюджетних коштів та здійсненні платежів за цими зобов`язаннями; 3) ведення бухгалтерського обліку і складання звітності про виконання бюджетів з дотриманням національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку; 4) здійснення інших операцій з бюджетними коштами.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів з державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, а також іншими державними органами (посадовими особами), які відповідно до закону мають право приймати такі рішення, визначено Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (далі - Порядок №845).

Згідно п. п. 3, 4 Порядку №845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій). Органи Казначейства вживають заходів до виконання виконавчих документів.

Безспірне списання - це операції з коштами державного та місцевих бюджетів, що здійснюються з метою виконання казначейством та його територіальними управліннями рішень про стягнення коштів без згоди (подання) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, боржників, органів місцевого самоврядування та/або державних органів на підставі виконавчих документів (п. 2 Порядку №845).

У відповідності до п. 26 Порядку №845 безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках). Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку з подальшим віднесенням зазначеної суми на видатки в розрізі кодів економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 27 цього Порядку № 845.

Пунктом 27 Порядку №845 передбачено, що для здійснення безспірного списання коштів орган Казначейства відображає в обліку відповідні бюджетні зобов`язання боржника. Погашення таких бюджетних зобов`язань здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань зазначеного боржника. Одночасно боржник зобов`язаний привести у відповідність із такими бюджетними зобов`язаннями інші взяті ним бюджетні зобов`язання.

Відповідно до п. 28 Порядку №845 орган Казначейства протягом трьох робочих днів після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди програмної класифікації видатків та кредитування державного бюджету (коди тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів) та економічної класифікації видатків бюджету і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів. З дня визначення таких кодів та рахунків орган Казначейства повідомляє боржникові про здійснення безспірного списання коштів з його рахунків. У повідомленні також зазначаються строк подання боржником, інформації, пов`язаної з виконанням рішення про стягнення коштів, який не може перевищувати п`яти робочих днів з дати надходження повідомлення, та відомості про непроведення органом Казначейства платежів за платіжними дорученнями боржника.

Відповідно до змісту постанови Пятого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2019 року по справі № 1540/4540/18 позивач зобов`язаний був виплатити ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 92150,63 грн.

При цьому, відповідно до змісту судових рішень по справі № 1540/4540/18, середній заробіток за час вимушеного прогулу, який було стягнуто на користь ОСОБА_1 , було розраховано на підставі довідки Управління інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації від 19.10.2018 року № 01-21/777 відповідно до якої заробітна плата ОСОБА_1 за останні 2 місяці роботи складає 18687,99 грн. (у тому числі обов`язкові відрахування), при цьому середньоденна заробітна плата - 644,41 грн.

Як встановлено судом, Департаментом інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації станом на 01 вересня 2019 року нараховано та виплачено ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 72173,92 грн., в тому числі: 58100,01 грн. - заробітна плата; 12991,30 грн. - податок з доходів фізичних осіб, утриманий із виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 1082,61 грн. - військовий збір. При цьому позивачем на адресу відповідача було направлено лист від 02.09.2019 за № 01-21/881, який, як зазначає відповідач, був отриманий 04.09.2019 року, стосовно нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у розмірі 72 173,92 грн. Разом з цим 06.09.2019 року та 13.09.2019 року з рахунку позивача було безспірно списано кошти в сумі 34050,62 грн.

Відповідно до п.п. 14.1.48 п. 14. 1 ст. 14 ПК України, заробітна плата для цілей розділу IV цього Кодексу - основна та додаткова заробітна плата, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, які виплачуються (надаються) платнику податку у зв`язку з відносинами трудового найму згідно із законом.

Згідно з п.п. 14.1.180 п. 14 ПК України, податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або не грошовій формі) зобов`язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому ст. 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 164.6 ст. 164 ПК України, під час нарахування доходів у формі заробітної плати база оподаткування визначається як нарахована заробітна плата, зменшена на суму єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків до Накопичувального фонду, а у випадках, передбачених законом, - обов`язкових страхових внесків до недержавного пенсійного фонду, які відповідно до закону сплачуються за рахунок заробітної плати працівника, а також на суму податкової соціальної пільги за її наявності.

Згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, оподаткування доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику податку податковим агентом.

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Згідно з п. 171.1 ст. 171 ПК України, особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Враховуючи вищевикладене, податковим агентом, відповідальним за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати є роботодавець ОСОБА_1 , яким є Департамент інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації.

У свою чергу, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначені правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону України, платниками єдиного внеску є роботодавці підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Частиною 2 статі 9 цього Закону встановлено, що обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІІ постанови Кабінету Міністрів України від 05 лютого 1995 року №100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками-почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді. Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів.

Крім того, відрахування податків і обов`язкових платежів із середнього заробітку за час вимушеного прогулу не погіршує становище працівника, якого поновлено на роботі, оскільки за цей період, у разі перебування на посаді, працівник отримував би заробітну плату, із якої також відраховувались би податки і збори.

Вищевказана правова позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, що викладені у постанові від 18.07.2018 у справі №359/10023/16-ц.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позивачем на користь ОСОБА_1 було перераховано 72173,92 грн., а не 58100,01 грн., як зазначає відповідач.

Суд зазначає, що ГУ ДКСУ в Одеській області повинно було врахувати вже сплачені Департаментом податки та збори при здійсненні добровільного виконання Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи всього було перераховано та списано 106 224,54 грн. (72173,92 грн. - перераховано добровільно Позивачем, 9 616,36 грн. та 24 434,26 грн. - безспірне списання ГУ ДКСУ в Одеській області), що на 14 073,91 грн. перевищує суму, передбачену Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року (92150,63 грн.).

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що дії Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо безспірного списання з рахунку Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 надмірної суми бюджетних коштів у розмірі 14073,91 грн. є протиправними і з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області слід стягнути на користь Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації надмірно стягнуту суму бюджетних коштів у розмірі 14073,91 грн.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бендерський проти України» від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Згідно зі ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить до задоволення.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку з задоволенням даного адміністративного позову суд дійшов висновку про стягнення з Відповідача на користь Позивача судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 9, 72, 77, 90, 139, 205, 229, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, пр.-т Шевченка, 4, ) до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), про визнання протиправними дій та стягнення коштів - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області щодо безспірного списання з рахунку Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_1 надмірної суми бюджетних коштів у розмірі 14073 (чотирнадцять тисяч сімдесят три) грн. та 91 коп.

Стягнути з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації (на рахунок НОМЕР_1, відкритий в ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 820172) надмірно стягнуту суму бюджетних коштів у розмірі 14073 (чотирнадцять тисяч сімдесят три) грн. та 91 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (65023, м. Одеса, вул. Садова, 1-А, ) на користь Департаменту інвестицій, міжнародного та міжрегіонального співробітництва Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, пр.-т Шевченка, 4, ) судові витрати у розмірі 1921 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук.

.