Справа № 9901/17/20
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2020 року

Київ

справа №9901/17/20

адміністративне провадження №П/9901/17/20

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Стеценка С. Г., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання відповідача таким, що проявив бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла вказана позовна заява, яка 16.01.2020 зареєстрована у автоматизованій системі документообігу суду.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просить: визнати відповідача таким, що не виконав даних йому і українцям обіцянок, проявив бездіяльність, не зумів скористатись даним йому народом і Конституцією України повноваженнями, а тому повинен піти у відставку; зобов`язати відповідача як Президента України, що не став гарантом Конституції, виплатити позивачу 100000 гривень матеріальної та 300000 моральної шкоди за знущання, приниження честі та гідності адміністрацією Президента України, сформованими ним Урядом та владою.

Обґрунтовуючи вимоги позовної заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що відповідач, не досягнувши успіхів у зовнішній та внутрішній політиці, не врахував висловлені у його зверненнях пропозиції, на які не надав належних відповідей, не відреагував на його повідомлення, в яких містились відомості про злочини і порушення законодавства, допущені (вчинені), на думку заявника, посадовими (службовими) особами і органами державної влади різних рівнів, суддями, а також працівниками низки установ, організацій та суб`єктів господарювання.

Позивач, також, зазначає, що відповідач, розпустивши Центральну виборчу комісію, не визнав незаконність відмови у допуску його до виборів Президента України, у зв`язку з чим наголошує на їх нелегітимності.

Окрім цього, згідно з позицією ОСОБА_1 , викладеною у позовній заяві, органи прокуратури, НАБУ, НАЗК, Вищий антикорупційний суд й судові органи загалом не забезпечують боротьбу з корупцією, захист прав людини і громадянина, попри те, що на їх утримання Президентом України вже витрачено значну суму коштів державного бюджету. Вказане, на думку позивача, свідчить про бездіяльність Зеленського В. О. , як Президента України, який, як гарант Конституції України, не забезпечив належної організації роботи цих органів, внаслідок чого відсутня можливість отримати відповідний захист.

Бездіяльність відповідача обґрунтовується ще й тим, що останній, проявивши, за твердженнями позивача, некомпетентність в управлінні державою і не виконавши покладені на нього, як гаранта Конституції України, обов`язки, не подав заяву про відставку.

Наводить позивач й аргументи про те, що, ані Уряд, ані Президент України, не прозвітували про витрачання коштів, які акумулюються у державному бюджеті України за рахунок відрахувань 1,5 відсотки із заробітної плати українців та призначені на зміцнення обороноздатності держави.

Насамкінець, позивач зазначає доводи щодо порушення Зеленським В. О. та органами влади (поліції, прокуратури, місцевого самоврядування) вимог статей 3, 22, 24, 55, 60 Конституції України, внаслідок чого, на переконання ОСОБА_1 , принижені його честь та гідність.

При цьому, у якості сатисфакції порушених прав, свобод та інтересів, ОСОБА_1 визначив компенсацію на його користь з Президента України матеріальної та моральної шкоди, а саме 100000 та 300000 гривень відповідно.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя-доповідач дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на таке.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В свою чергу, згідно з вимогами пункту 3 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються ціна позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень.

Крім того, згідно з частиною п`ятою статті 21 КАС України вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Отже, адміністративні суди можуть розглядати вимоги про відшкодування шкоди лише за наявності таких умов: вимоги мають стосуватися шкоди, завданої лише суб`єктом владних повноважень; такі вимоги мають бути поєднані з вимогою про визнання протиправними рішення, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Водночас, під обґрунтованим розрахунком суми, що стягується, слід розуміти визначення грошового еквіваленту факту заподіяння моральної шкоди залежно від характеру і обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних і т.д.), які зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення і т.д.) і з урахуванням інших обставин.

Втім, позивач, заявляючи вимоги про стягнення моральної шкоди, не зазначає обґрунтувань щодо співрозмірності заявленої суми компенсації заподіяній моральній шкоді.

Не наведено позивачем й обгрунтованого розрахунку суми матеріальної шкоди із зазначенням того, як саме бездіяльність відповідача, про яку іде мова у позовній заяві, вплинула на майнові права та інтереси ОСОБА_1 і в чому конкретно така шкода проявляється у світлі причинно - наслідкового зв`язку між вказаними у позові обставинами та негативними для заявника наслідками майнового характеру із посиланням на належні, допустимі, достатні, достовірні докази, що підтверджують розмір відповідних матеріальних втрат.

За змістом частин першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху, встановивши строк, упродовж якого він має усунути вказані судом недоліки, а саме - подати до Верховного Суду уточнену позовну заяву з наведенням обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до стягнення.

У разі неусунення недоліків позовної заяви протягом установленого строку вона буде повернута заявнику згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

Керуючись статтями 19, 22, 169, 170, 248, 266, 295 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Президента України Зеленського Володимира Олександровича про визнання відповідача таким, що проявив бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити десятиденний, з дня вручення копії цієї ухвали, строк для усунення зазначених у ній недоліків, упродовж якого позивачу необхідно подати до Верховного Суду уточнену позовну заяву з наведенням обґрунтованого розрахунку суми матеріальної та моральної шкоди, заявленої до стягнення.

Направити позивачу копію ухвали про залишення позовної заяви без руху для виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

...........................

С. Г. Стеценко,

Суддя Верховного Суду