Справа № 580/4210/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2020 року справа № 580/4210/19 м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглядаючи правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаської області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

26.12.2019 ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) подав у Черкаський окружний адміністративний суд позов про визнання протиправною та скасування вимоги від 08.11.2018 №Ф-1663-51 про стягнення недоїмки з єдиного внеску (далі - ЄВ) в сумі 15813,54грн., прийнятої Головним управлінням ДФС у Черкаської області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач).

В обґрунтування позову зазначено, що позивач не здійснює підприємницьку діяльність з 2000 року. Тому нарахування йому ЄВ є протиправним, а спірна вимога підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 08.01.2020 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження.

10.01.2020 позивач подав суду клопотання про зупинення провадження у справі до прийняття Конституційним Судом України рішення за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 15.11.2019 №6164.22/19/01 про визнання таким, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положень п.2 ч.1 ст.7 Закону України від 08.07.2010 №2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон №2464-VI) (далі - Клопотання). Воно мотивоване тим, що Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" вищезазначена норма Закону №2464-VI передбачає сплату ЄВ фізичними особами-підприємцями, які обрали загальну систему оподаткування, не залежно від отримання прибутку. Отже, до часу перевірки Конституційним Судом України п.2 ч.1 ст.7 Закону №2464-VI на предмет відповідності Конституції України, повно вирішити цей спір неможливо.

Оскільки заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив розглянути Клопотання у письмовому провадженні за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи Клопотання, суд дійшов висновку відмовити у його задоволенні з огляду на таке.

Суд встановив, що 08.11.2018 відповідач прийняв спірну вимогу №Ф-1663-51 про сплату недоїмки з ЄВ на суму 15813,54грн. Згідно з даними облікової картки позивача вказана недоїмка нарахована за 2017-2018 роки. Отже, предметом цього спору є перевірка правомірності нарахування позивачу ЄВ за вказаний період відповідно до норм Закону №2464-VI у відповідній редакції.

Відповідно до ч.1 ст.91 Закону України від 13 липня 2017 року №2136-VIII "Про Конституційний Суд України" закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною 2 ст.152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 24 грудня 1997 року № 8-зп у справі за конституційним поданням народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) розпоряджень Президента України про призначення перших заступників, заступників голів обласних, Київської міської державних адміністрацій, виданих протягом липня - грудня 1996 року, січня 1997 року (справа щодо призначення заступників голів місцевих державних адміністрацій) зазначив, що частина друга статті 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

У Рішенні від 30 вересня 2010 року № 20-рп/2010 у справі за конституційним поданням 252 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України "Про внесення змін до Конституції України" від 8 грудня 2004 року № 2222-IV (справа про додержання процедури внесення змін до Конституції України) Конституційний Суд України вказав, що незалежно від того, наявні чи відсутні в рішеннях, висновках Конституційного Суду України приписи щодо порядку їх виконання, відповідні закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані за цими рішеннями неконституційними, не підлягають застосуванню як такі, що втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність".

Отже, рішення Конституційного Суду України не має ретроактивної дії та змінює законодавче регулювання лише для правовідносин, що матимуть місце з дати ухвалення рішення.

Згідно з даними офіційного веб-сайту Конституційного Суду України станом на час розгляду Клопотання провадження за вищевказаним поданням не відкрито.

Зважаючи, що ЄВ, який увійшов у спірну вимогу, нарахований позивачу за 2017-2018 року, факт прийняття Конституційним Судом України рішення за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 15.11.2019 №6164.22/19/01 не вплине на вирішення цього спору.

Тому відсутні підстави зупинити провадження у справі. Отже, Клопотання є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 236, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1.Відмовити повністю у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі до прийняття Конституційним Судом України рішення за конституційним поданням Уповноваженого Верховної ради України з прав людини від 15.11.2019 №6164.22/19/01.

2. Копію ухвали направити учасникам справи.

3. Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з моменту її складення до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції.

Суддя А.М. Бабич

Ухвала постановлена, складена у повному обсязі та підписана 20.01.2020.