Справа № 520/571/20
Суддя: Ніколаєва О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

20 січня 2020 р. № 520/571/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ніколаєвої О.В., розглянувши

матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС»

про заміну сторони у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса №2172 виданого 28.08.2013 з - ПАТ «Дельта Банк» на його правонаступника ТОВ «УКРДЕБТ ПЛЮС», -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду 15.01.2020 надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», в якій заявник просить: прийняти ухвалу, якою замінити стягувача у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса №2172, виданого 28.08.2013 (про звернення стягнення на нерухоме майно, а сам - 3-х кімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 ), з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», у зв`язку з переходом до останнього прав кредитора, відповідно до Договору №2082/К про відступлення прав вимоги.

Згідно з частиною другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, рішенням у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20.07.2006 Європейський суд з прав людини у пункті 24 визначив, що фраза «встановлено законом» поширюється не лише на основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Відповідно до частини першої та четвертої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

З правого аналізу викладених процесуальних норм вбачається, що положення статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України передбачають можливість заміни адміністративним судом сторони виконавчого провадження виключно у рамках інституту виконання судового рішення. Тобто, заміна адміністративним судом сторони виконавчого провадження можлива лише у разі, якщо вказане виконавче провадження спрямоване на виконання судового рішення вказаного суду як суду першої інстанції.

Із матеріалів поданої заяви та долучених до неї документів слідує, що Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» просить замінити сторону у виконавчому провадженні при виконанні виконавчого напису нотаріуса, а не - рішення Харківського окружного адміністративного суду як суду першої інстанції.

Водночас, суд звертає увагу, що процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), законодавчо врегульовано розділом 6 Цивільного процесуального кодексу України.

Так, частиною першою статті 442 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

За приписами частини другої статті 446 Цивільного процесуального кодексу України процесуальні питання, пов`язані з виконанням рішень інших органів (посадових осіб), вирішуються судом за місцем виконання відповідного рішення.

Таким чином, саме у порядку цивільного судочинства регламентовано не лише можливість заміни сторони виконавчого провадження при виконанні рішення суду у цивільній справі, але - й при виконанні рішень інших органів та посадових осіб, зокрема, виконавчого напису нотаріуса.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що питання заміни сторони виконавчого провадження при виконанні виконавчого напису нотаріуса не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства та віднесене до юрисдикції місцевих загальних судів у порядку цивільного судочинства.

Частиною шостою статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Приписами пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене та зважаючи, що заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, суд приходить до висновку, що у відкритті провадження за заявою слід відмовити.

При цьому, відповідно до частини сьомої статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України суд роз`яснює заявнику що він має право звернутися до місцевого загального суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись статтями 7, 19, 170, 171, 248, 256, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС» (, 04073, м. Київ, просп. Степана Бандери, 28-А) про заміну стягувана у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса №2172, виданого 28.08.2013, Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «УКРДЕБТ ПЛЮС», у зв`язку з переходом до останнього прав кредитора, відповідно до Договору №2082/К про відступлення прав вимоги.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати заявнику разом із заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Попередити заявника, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з заявою з тих самих предмета і підстав, щодо якої постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя О.В. Ніколаєва