Справа № 640/1139/20
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2020 року м. Київ № 640/1139/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Мазур А.С., ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1
до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В.
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 із позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" Кадирова В.В., в якому просить суд: звільнити позивача від сплати судового збору на підставі ч. З ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до статей 257-260 Кодексу адміністративного судочинства України розглянути справу за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича щодо формування повного переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у частині не включення до нього позивача, ОСОБА_1 , зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про позивача, ОСОБА_1 , як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування на підставі договору банківського вкладу (депозиту) № 011-09509-050215 «Зростаючий» у доларах США від 05.02.2015 за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (у межах гарантованої суми відшкодування - 200 000 грн.).

Відповідно до ч. 2 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вимоги до позовної заяви та доданих до неї документів визначені у ст. 160 і 161 цього Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються, в т.ч. власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви з додатками суд встановив, що позивачем в порушення припису п. 11 ч. 5 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України не подано суду разом з цим позову та не зазначено у тексті такого позову власного письмового підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім того, приписами ч. 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Як вбачається, позивачем подано також клопотання про поновлення строку на звернення до суду, в якому останній посилається на те, що ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" визначено з 05.10.2015 по 04.10.2020, а отже позивачем не пропущено строку на звернення до суду. Крім того, бездіяльність уповноваженої особи щодо не включення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Розглянувши вказану заяву, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення України встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення.

З огляду на вимоги ст. 38 КУпАП, адміністративні правопорушення поділяють на триваючі правопорушення та правопорушення, що мають разовий характер, а обчислення строків адміністративного стягнення залежить від його виду.

При цьому, під триваючим правопорушенням розуміється проступок, пов`язаний із тривалим невиконанням обов`язків за невиконання якого передбачена нормами КУпАП адміністративна відповідальність. В той же час, виявити триваюче правопорушення може тільки компетентний орган, шляхом проведення контролюючих перевірок.

Отже, з вищевказаного вбачається, що триваючим правопорушенням є виявлений органом державної влади проступок, пов`язаний з тривалим та безперервним невиконанням суб`єктом обов`язків, передбачених законом.

Натомість відносини позивача і відповідача не носять характеру триваючого проступку, оскільки стверджуване позивачем порушення є вчиненим з моменту подання до виконавчої дирекції Фонду переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду.

Тобто, у даному випадку з моменту подання переліку рахунків відсутні підстави вважати, що відповідач в майбутньому вирішить спірне питання.

Як вбачається із тексту позовної заяви позивач вже знав про порушення своїх прав, свобод та інтересів ще 23.09.2015 з моменту отримання повідомлення про нікчемність правочину №8821/1097, яке було направлено позивачу рекомендованим повідомленням про вручення на адресу : АДРЕСА_1 . У зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач мав можливість вжити своєчасних заходів щодо захисту власних прав та інтересів в межах встановленого Кодексу адміністративного судочинства України строку звернення до адміністративного суду, однак не скористався такою нагодою за відсутності поважних причин.

У той же час, аналогічна поштова адреса (адресу : АДРЕСА_1 ) зазначена позивачем у договорі банківського вкладу (депозиту) № 011-09509-050215, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позивач міг отримував вищевказані листи раніше.

До того ж ч. 4 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" встановлено, що Фонд протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у частині другій статті 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів.

Тобто, аналіз вищевказаної статті дає підстави для висновку, що законодавство наділяє уповноважену особу обов`язком повідомляти сторін про наслідки нікчемності правочину, а отже, суд приходить до висновку, що відповідачем вчинялися всі необхідні дії щодо інформаційного повідомлення позивача, а відтак, він міг знати про порушене право ще в 2015 році.

Обставини, з якими сторона пов`язує поважність причин пропуску строків звернення до суду повинні бути належним чином доведені та обґрунтовані, відповідно до вимог ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

З огляду на викладене, суд вважає наведені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду неповажними.

При цьому, звернення представника позивача до відповідача із адвокатськими запитами від 23.12.2019, 03.01.2020 не може вважатися моментом, з якого позивач дізнався про бездіяльність відповідача.

Згідно з частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведене вище у сукупності свідчить про недотримання вимог Кодексу адміністративного судочинства України та є недоліками позовної заяви, що в свою чергу створює перешкоди для вирішення питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Вказані недоліки мають бути усунуті позивачем, шляхом приведення позовної заяви у відповідності до вимог ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України та подачі суду обґрунтованих доказів щодо підстав пропуску строку на звернення до суду.

Керуючись ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва -

У Х В А Л И В:

1.Залишити позовну заяву ОСОБА_1 без руху .

2.Встановити позивачу строк до 10 днів для усунення недоліків позовної заяви, з дня отримання даної ухвали суду.

3.Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені ч.4 ст. 169 КАСУ.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена лише у випадку порушення правил підсудності

Суддя А.С. Мазур