Справа № 128/3039/19
Суддя: Шевчук Л. П.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3039/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Шевчук Л.П.,

при секретарі судового засідання Славич К.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Шевчука Олександра Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора СРПП Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Шевчука О.П. про скасування постанови ДП18 №391933 від 09.11.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.ч. 1, 5 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за вчинення якого на позивача було накладено штраф у розмірі 340 грн. Адміністративний позов поданий у новій редакції на виконання вимог ухвали суду від 14.11.2019 року, мотивований тим, що 09.11.2019 року о 13-35 год в м. Липовець Вінницької області по вул. Героїв Майдану він керував автомобілем «VOLKSWAGEN SANTANA», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому, на думку інспектора, був відсутній задній бампер, що є порушенням п.п. 31.4.7 (е) ПДР України. та він не був пристебнутий ременем безпеки, що є порушенням п. 2.3.(в) ПДР України. за ці порушення його було постановою відповідача притягнуто до адміністратвиної відповідальності за ч.ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в сумі 340 грн.. Вважає постанову відповідача незаконною, оскільки підставою для зупинки відповідачем його автомобіля, як вказав відповідач, було порушення вимог п. 14.6 (в) ПДР України, тобто, правил обгону, за яке передбачена відповідальність за ст. 122 КУпАП. Однак дії відповідача не містили посилань на жодні належні та допустимі докази, на підставі яких поліцейським зроблено висновок про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122 КУпАП. Щодо порушення п. 31.4.7 (е) ПДР України зазначає наступне. Даною нормою заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій. Зазначає, що бампер легкового автомобіля, це енергопоглинаючий пристрій в вигляді бруса, розташованого попереду та позаду кузову автомобіля. Бампер відноситься до навісних вузлів кузову. Даний навісний пристрій складається з декількох елементів, це зокрема: кріплення бамперу, абсорбент бамперу, посилювач бамперу, кронштейн бамперу, кронштейни посилювача та сам кожух бамперу, який закриває всі елементи бамперу і несе декоративну функцію, оскільки виготовлений зі сплаву пластмас. На його автомобілі задній бампер був присутній, як то передбачено інструкцією підприємства-виробника. Оскільки відсутність на транспортному засобі декоративної накладки не підпадає під дію п. 31.4.7 (е) ПДР України, вважає постанову відповідача необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків відповідача фактичним обставинам справи. Щодо порушень п. 2.3 (в)ПДР України зазначає наступне. Керуючи зазначеним автомобілем, він був пристебнутий ременем безпеки і відстебнув його після зупинки автомобіля. При розгляді даної справи дії відповідача не містили посилань на жодні належні та допустимі докази, які б підтверджували вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП. Отже звинувачення відповідача у вчиненні ним правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП є безпідставним. На підставі викладеного просить скасувати постанову відповідача серія ДП18 №391933 від 09.11.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,5 ст. 121 КУпАП, а провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення (а.с. 17-18).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 14.11.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, визначено недоліки позову, порядок та строки їх усунення (а.с. 12).

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2019 року позов ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі; розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. 26).

Відповідачу у встановленому законом порядку було надіслано копію позовної заяви з додатками, копію ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі, в якій відповідачу було запропоновано надати відзив на позов. Відзиву на позов відповідач не надав.

В судове засідання, відповідач будучи належним чином та завчасно повідомленим про день, час та місце розгляду справи, не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, судове засідання просив проводити без його участі.

Відповідно до ч.ч. 1, 9 статті 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до вказаних норм закону, у зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи, відсутністю підстав для відкладення розгляду справи, відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вважає за можливе розглянути справу у письмовому провадженні.

Відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою серії ДП18 № 391933, складеною інспектором СРПП Липовецького ВП Шевчуком О.П. 09.11.2019 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,5 ст.121 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.5,19)

Згідно даної постанови, 09.11.2019 року о 13 год 35 хв водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN SANTANA», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Липовець Вінницької області по вул. Героїв Майдану, не був пристебнутий ременем безпеки та на автомобілі був відсутній задній бампер,що згідно стандартів до безпеки дорожнього руху, чим порушив п.п. 2.3 (в), 31.1 ПДР України. Тобто, вчинив правопорушення, передбачене ч.ч. 1,5 ст. 121 КУпАП. Посилання на докази, що підтверджують вчинення ОСОБА_1 вказаних адміністративних правопорушень, постанова не містить.

Дані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.

Вказані правовідносини регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кодексом адміністративного судочинства, Законом України «Про Національну поліцію», Правилами дорожнього руху України.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу адміністративного впливу у зв`язку із адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За таких обставин протокол про адміністративне правопорушення і пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - є доказами у справі про адміністративне правопорушення. Проте, жоден із вказаних доказів не має пріоритету над іншим і повинні оцінюватися в сукупності або ж спростовуватися іншими доказами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів. КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як протоколу про адміністративне правопорушення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі, а також визначається компетенція осіб, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Згідно пункту 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.3 (в) ПДР України визначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Пунктом 31.1 ПДР України, передбачено, що технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.

Відповідно до вимог ст. 121 ч.ч. 1, 5 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

В позовній заяві позивач зазначив, що правопорушення, передбачені ст. 121 ч.ч. 1, 5 КУпАП не вчиняв, оскільки під час керування транспортним засобом був пристебнутий ременем безпеки і відстебнув його для того аби вийти із автомобіля для спілкування із інспектором поліції. Окрім того, зазначив, що його автомобіль був обладнаний заднім бампером, була відсутня лише декоративна пластикова накладка, яка закриває всі елементи металевого бамперу, на підтвердження чого надав фото задньої частини власного автомобіля (а.с. 24). Також надав копію письмових пояснень, що ним надавалися працівнику поліції під час розгляду справи останнім (а.с. 22). Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 було зупинено працівником поліції за порушення правил обгону на пішохідному переході. Однак під час спілкування із працівником поліції, той змінив свою думку щодо первісного вчинення позивачем правопорушення та притягнув позивача до адміністратвиної відповідальності за порушення правил користування ременем безпеки і за відсутність на автомобілі заднього бампера. Дане також підтверджується наданим позивачем відеозаписом спілкування позивача із відповідачем (а.с. 23).

Натомість відповідач не виконав свій обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, доказів на спростування тверджень позивача не надав, відзиву на позовну заяву не подав.

Згідно частини 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, як вбачається зі змісту постанови Серія ДП18 №391933 від 09.11.2019 року, саме порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.3 (в) та 31.1 Правил дорожнього руху України, слугувало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.ч. 1,5 ст. 121 КУпАП. Свій обов`язок щодо доведення правомірності винесеного рішення відповідач не виконав, в судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву не надав.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, в діях водія ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.ч. 1,5 ст.121 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Про понесені позивачем судові витрати суду не повідомлено, відтак судовий збір від сплати якого звільнено позивача за даним предметом позовних вимог, згідно положень частини 5 статті 139 КАС України належить віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 7, 255, 251, 252, 277-2, 278, 280, 285 КУпАП,ст.2, 5, 6, 9, 12, 14, 19, 20, 22, 32, 72, 77, 94, 122, 139, 143, 192, 241-246, 268, 271, 286 КАС України, суд -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до інспектора СРПП Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Шевчука Олександра Петровича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 391933 від 09.11.2019 року, винесену інспектором СРПП Липовецького відділення поліції Немирівського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області Шевчуком Олександром Петровичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.ч. 1,5 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.ч. 1, 5 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Судові витрати із сплати судового збору віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Вінницький районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.П. Шевчук