Справа № 826/6950/18
Суддя: Глущенко Яна Борисівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/6950/18
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

22 січня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Глущенко Я.Б., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2018 року ОСОБА_1 (далі - позивач, апелянт, ОСОБА_1 ) звернулась у суд з позовом до Солом`янського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі - відповідач, Солом`янський РВ ДВС ГТУЮ у м. Києві), третя особа Головне управління Державної фіскальної служби у місті Києві, про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, 26 грудня 2019 року позивач подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 грудня 2019 року апеляційну скаргу залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

У зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, ухвалою суду від 08 січня 2020 року апеляційну скаргу повернуто позивачу.

20 січня 2020 року позивач повторно подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.

Перевіривши апеляційну скаргу, вважаю, що вона не може бути прийнята до апеляційного провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам статей 287 та 295 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме - подана з пропущенням десятиденного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та без документа про сплату судового збору.

Відповідно до частини 6 статті 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно пункта 1 частини 2 статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Положення даної норми підлягають застосуванню також і до випадків оскарження судових рішень в порядку статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, однак з врахуванням передбачених нею особливостей.

Так, оскільки статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено спеціальний, усічений строк апеляційного оскарження, який становить 10 днів (а не 30 днів, як передбачено частиною 1 статті 295 КАС України), а тому строк, протягом якого особа, відповідно до частини 2 статті 295 КАС України, вправі вимагати поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з несвоєчасним отриманням рішення суду, також не повинен перевищувати 10 днів.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 500/6596/17, від 17 квітня 2019 року у справі № 522/17819/17, від 13 червня 2019 року у справі № 200/15533/17(2-а/200/1165/17).

Як убачається із матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення складений 22 листопада 2019 року. Копія рішення отримана позивачем 03 грудня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 48).

Однак, вперше позивач подала апеляційну скаргу лише 26 грудня 2019 року, а вдруге - 20 січня 20120 року.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції позивач зазначає, що ухвалою апеляційного суду від 28 грудня 2019 року було надано скорочений строк для усунення недоліків. У зв`язку з новорічними святами, переносами робочих днів та юридичною неграмотністю, позивач не змогла у такий проміжок часу усунути недоліки.

Разом з тим, на переконання суду, наведені доводи фактично свідчать про незгоду апелянта з попередніми рішеннями суду про залишення апеляційної скарги без руху та її повернення, що є підставою для касаційного оскарження цих судових рішень.

Слід зазначити, що підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з дійсно непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк подання апеляційної скарги.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі №820/4420/18.

Наявність у сторони права на звернення з апеляційною скаргою після її повернення саме по собі не може бути безумовною підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції за відсутності належного підтвердження вчинення таким суб`єктом дій, спрямованих на забезпечення апеляційного оскарження судового рішення.

Позивач не надає жодного доказу на підтвердження дій, спрямованих на отримання правової допомоги для підготовки апеляційної скарги, складає таку фактично самостійно, що спростовує її намір скористатися відповідною правовою допомогою.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій і стимулює останніх добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

З урахуванням наведеного, твердження апелянта про наявність достатніх правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції є помилковими. Інших поважних причин пропущення цього строку позивач не зазначає.

Приписи пункту 1 частини 5 статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Правові засади справляння судового збору, платники, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначені положеннями Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI у відповідній редакції (далі - Закон).

Відповідно до положень статей 3 та 4 названого Закону судовий збір справляється за подання апеляційних скарг на рішення суду в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

З огляду на те, що предметом позову є визнання протиправними дій, позовні вимоги є вимогами немайнового характеру.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 4 Закону у редакції, яка діяла на момент подання позову до суду першої інстанції, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, складала 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини 1 зазначеної статті передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2019 року приписами Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 11 листопада 2018 року №2629-VIII встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1921,00 грн.

З огляду на викладене, а також враховуючи те, що відповідно до положень статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, постановленого за результатами розгляду позову складає 1152,60 грн. (1921,00 грн. х 0,4 х 150%).

Однак, всупереч вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, апелянтом до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, а клопотання про звільнення від сплати такого визнано необґрунтованим, про що судом постановлено ухвалу від 22 січня 2020 року.

Згідно частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1, 2 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Ураховуючи, що апелянтом пропущено десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, до апеляційної скарги не додано документ про сплату судового збору, наявні підстави для залишення апеляційної скарги без руху та надання позивачу строку для усунення визначених у даній ухвалі недоліків шляхом подання заяви про поновлення строків на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції із зазначенням інших поважних підстав пропущення процесуального строку та документа про сплату судового збору у розмірі 1152,60 грн. на такі реквізити: отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA6026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106.

Керуючись статтями 169, 248, 298, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження - неповажними.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без руху.

Вказати, що апелянт протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху має право звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших поважних причин пропуску такого, а також надати документ про сплату судового збору.

Якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

У разі неусунення недоліків, а саме - не надання документа про сплату судового збору, апеляційна скарга буде повернута апелянту.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Я.Б. Глущенко