Справа № 120/4023/19-а
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

20 січня 2020 р. Справа № 120/4023/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши письмовому провадженні заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням суду від 08.01.2020 позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено.

08.01.2020 року представником позивача було подано заяву, в якій останній просить суд не приймати рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в цьому судовому засіданні і на виконання вимог ч.7 ст. 139 КАС України, зазначив, що докази які підтверджують понесення ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу будуть надані протягом 5 днів з моменту ухвалення рішення у справі.

11.01.2020 року представником позивача - адвокатом Саюком Б.О. подано заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5044,80 грн.

Ухвалою суду від 13.01.2020 заяву представника позивача призначено до розгляду в судовому засіданні 20.01.2020 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Натомість 20.01.2020 року подав заяву про розгляд заяви без його участі.

Представник відповідача в судове засідання також не з`явився. Натомість 20.01.2020 року подав заяву про розгляд заяви без його участі.

З урахуванням викладеного, керуючись положеннями частини 3 статті 194 КАС України, на думку суду, наявні підстави для проведення судового розгляду у письмовому провадженні.

Визначаючись щодо заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходив із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду, пов`язанні із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз, пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів, пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

В силу частин 2 та 3 статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

До суду для підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача подано розрахунок витрат на професійну правничу допомогу від 09.01.2020 року, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 09.01.2020 року та платіжне доручення № 32 від 09.01.2020 року, згідно якого ФОП ОСОБА_1 перераховано ОСОБА_3 кошти в сумі 5044,80грн. із зазначенням підстави: «сплата за професійну правничу допомогу згідно акту виконаних робіт від 09.01.2020 року».

Крім того, в матеріалах справи міститься ордер на надання правової допомоги серії АВ № 1001829 та завірена копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000262 видане Саюку Б.О. на підставі рішення ради адвокатів Вінницької області від 16.05.2018 року № 5 та копія договору про надання правової допомоги № 25/11 від 25.11.2019 року, укладеного між Адвокатським бюро "Бориса Саюка" та ФОП ОСОБА_1 .

В той же час, заперечень щодо витрат на правову допомогу в сумі 5044,80 представник відповідача суду не надав.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні розміру витрат на правову допомогу має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Так, згідно акту виконаних адвокатом робіт від 09.01.2020 року, зазначено, що за домовленістю позивача за адвокатом, гонорар обчислюється у погодинній оплаті та складає 40% від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено законом на 1 січня календарного року, за годину роботи Адвокатського бюро. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2102 грн. На представлення інтересів позивача, в його послуги входило:

- збирання доказів (опрацювання нормативно-правових актів, судової практики) - 02:00 год.

- підготовлення позовної заяви - 3 год. 30 хв.

- участь у судовому засіданні - 00:30 хв.

Що в загальній кількості становить 6 годин.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 9 ціє ж статті, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що заяву клопотання щодо стягнення на його користь витрат, понесених ним напрофесійну правничу допомогу адвоката у сумі 5044,80 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5044,80 грн. підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - Державної податкової служби України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 понесені нею судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5044,80 грн. (п`ять тисяч сорок чотири гривні вісімдесят копійок ) гривень за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Державна податкова служби України (Львівська площа, 8, м. Київ, )

Рішення в повному обсязі складено: 20.01.2020 р.

Суддя Віятик Наталія Володимирівна