Справа № 553/1235/19
Суддя: Крючко Н. І.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1235/19
Провадження № 2-а/553/7/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17.01.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Конновій Є.В.,

розглянувши у загальному позовному провадженні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_2 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, в якому просив скасувати постанову інспектора поліції роти №2 батальйону УПП в Полтавській області Мажуга М.Д., серія ДП №18 № 577830 від 19.05.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення ч.1 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою суду від 26 липня 2019 року залучено до участі у справі в якості співвідповідача - Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засіданння не з`явився, але надав на адресу суду відзив в якому прохав в задоволенні позовних вимог відмовити за безпідставністю та необгрунтованістю.

Представник відповідача Управління патрульної поліції в Полтавській області в судове засідання не з`явився, але надав на адресу суду заяву, в якій прохав проводити судовий розгляд справи у відсутність їх представника, при вирішенні спору покладався на розсуд суду.

У відповідності до ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

При цьому суд повинен трактувати усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень на користь особи-позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку адміністративний суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач. Єдиною умовою для цього є повідомлення позивачем мінімально достатньої інформації про такі рішення чи дії (Постанова Вищого адміністративного суду України від 13 вересня 2006 р. у справі № К-7375/06// Єдиний державний реєстр судових рішень № - 263872).

Суд, дослідивши докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 19.05.2019 року, відповідачем Інспектором роти №2 батальйону управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Мажуга М.Д. було винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП №18 № 577830 від 19.05.2019, в якій вказано, що 19.05.2019 року у м. Полтава, по вул. Європейська, 39, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , не виконав вимоги дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а саме здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34,чвим порушив вимоги п. 8.4в Правил дорожнього руху. Згідно даної постанови ОСОБА_1 притягнено до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. за порушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАп.

З даною постановою позивач не погодився, оскільки остання є безпідставною та підлягає скасуванню, так як позивачем в позові вказувалось про те, що дійсно він 19.05.2019 року у м. Полтава, по вул. Європейська, 39, керував автомобілем марки «Toyota Camry», д.н.з. НОМЕР_1 , та був вимушений здійснити зупинку автомобіля в безпечному місці, оскільки автомобіль почав глохнути, здійснивши зупинку на обочині по вул. Європейська, в той час до нього підійшов інспектор та вказав, що він здійснив зупинку автомобіля у зоні дії знаку 3.34 «зупинку заборонено», який з місця стоянки автомобіля позивачу не було видно, але відповідачем не було враховано фактичні обставини та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 122 КУпАП.

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами ст.222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (ч.2 ст.122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Судом встановлено, що спірна постанови винесена відповідачем, з підстав, що позивачем ОСОБА_1 порушено п. 8.4в Правил дорожнього руху, не виконання вимог дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», передбачене ч.1 ст. 122 КупАП.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015р. № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

З огляду на вказані вище норми закону, які регулюють спірні відносини, правопорушення, що виявлене має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією № 1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом статті 31 «Про національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Згідно ДСТУ 4100-2014, п. 10.11 визначено, що знаки не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами, зеленими насадженнями. У відповідності до п. 10.2.1 визначено, що знаки із світлоповертальною поверхнею повинні застосовуватись на ділянках доріг без стаціонарного освітлення, знаки з внутрішнім освітленням на ділянках доріг із стаціонарним освітленням, увімкненим на весь темний час доби.

Знаки із світлоповертальною поверхнею допускається застосовувати на ділянках доріг із стаціонарним освітленням, якщо буде забезпечено видимість знаків з відстані не менш ніж 100 м як у світлий, так і в темний час доби.

В ході судового розгляду справи відповідачем на адресу суду надано відеозапис адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , який в свою чергу підтверджує, твердження позивача про те, що дорожній знак 3.34»Зупинку заборонено» з місця здійснення аварійної зупинки автомобіля позивачем, був закритий зеленими насадженнями.

При цьому, наданий позивачем відеозапис з місця порушення відповідає обстановці, про яку зазначено позивачем у позові та вказує про наявність перешкод у видимості Дорожнього знаку у вигляді зелених насаджень, що виключає можливість водія вчасно застосувати маневр, яким попереджається даний знак.

При цьому, стороною відповідача на адресу суду не надано доказів, які б містили інформацію щодо порушення вчиненого безпосередньо позивачем адміністративного правопорушення та які б підтверджували б правомірність винесеної відповідачем постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КпАП України.

Таким чином, відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, не надав суду жодних доказів, які підтверджують правомірність винесеної ним постанови з приводу притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, не з`ясував всіх фактичних обставин справи, тим самим порушив права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДП №18 № 577830 від 19.05.2019 року.

Керуючись ст. ст. 5, 8,9, 72, 243 , 251 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 19 Конституції України, , суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП №18 № 577830 від 19.05.2019 року, складену відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко