Справа № 160/10238/19
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2019-11-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Тулянцевої І.В.
розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -
21 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 1 з 16.01.2019 року;
3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати періоди роботи ОСОБА_1 :
- з 19.12.2000 року по 27.12.2001 року на посаді обрубувача у колективному виробничому підприємстві «Дніпропетровський комбайновий завод»;
- з 16.08.2005 року по 19.06.2013 року на посаді обрубувача у товаристві з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський ливарний завод», що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1;
4) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1 з дня досягнення ним пенсійного віку, а саме з 16.01.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що ним до пенсійного органу були надані всі документи, необхідні для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», однак, відповідачем безпідставно було відмовлено в призначенні пенсії з підстав не зарахування до пільгового стажу періоду роботи в шкідливих і важких умовах праці за професією обрубувача, зайнятого обробленням лиття наждаком і вручну. Позивач вважає, що періоди його роботи в шкідливих і важких умовах праці за професією обрубувача належним чином підтверджено записами в трудовій книжці, уточнюючими довідками та результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці, тому він має право на призначення пенсії на пільгових умовах із зарахуванням спірного стажу. З огляду на викладене просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
За правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності (частина 1 статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України,).
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив (частини 2, 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України).
Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (частина 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України).
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою від 16.01.2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Листом від 12.03.2019 р. за вих. №1626/К-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новокодацький відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян) повідомило ОСОБА_1 , що визначити право на пенсію за віком за Списком №1 не має можливості.
15 квітня 2019 року ОСОБА_1 повторно звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Також, у вказаному листі пенсійний орган зазначив, що згідно з наданих документів загальний стаж на дату звернення становить 27 років 7 місяців.
19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про надання рішення.
Листом від 29.07.2019 р. за вих.№5396/К-09 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян) повідомило позивачу, що для підтвердження пільгового стажу документи були направленні на розгляд Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Після надходження рішення комісії буде повідомлено додатково.
23 липня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (Новокодацький відділ обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян) отримало від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, від 20.06.2019 року №12 відносно ОСОБА_1 .
Так, у вказаному рішенні пенсійний орган вказав, що згідно з трудовою книжкою ОСОБА_1 працював на Виробничому підприємстві «Дніпропетровський комбайновий завод ім. К.Е. Ворошилова», який перейменований у Колективне виробниче підприємство «Дніпропетровський комбайновий завод»: з 13.05.1999 по 15.08.2005 обробником обрубного відділення ливарного цеху. У трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював на роботах, передбачених Списками повний робочий день. У такому випадку, підтвердження стажу роботи відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, проводиться комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах. Згідно з наказів по заводу, особової картки форми П-2 ОСОБА_1 працював обрубником обрубного відділення ливарного цеху з 13.05.1999 (розп. № 49) по 15.08.2005 (наказ № 261). В довідках архівного відділу від 12.02.2019 № 213 відображені суми нарахувань з травня 1999 року по серпень 2005 року. В індивідуальних відомостях про застраховану особу відомості про спеціальний стаж з 2000 по 2005 внесені за Списком № 1. Відповідно до наказів Колективного виробничого підприємства «Дніпропетровський комбайновий завод» від 18.12.1995 № 489, від 28.12.2001 № 526 обрубники, зайняті на обробці литва на наждаках і вручну атестовані за Списком № 1. За таких обставин, Комісією прийнято рішення підтвердити періоди роботи з 13.05.1999 по 18.12.2000, з 28.12.2001 по 15.08.2005. для зарахування до пільгового сижу за Списком № 1.
Доказів надання рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що надають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, від 20.06.2019 року №12 позивачем відповідачем не надано.
22 липня 2019 року ОСОБА_1 знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про надання рішення за результатом розгляду заяви.
5 років 2 місяці та 25 днів робота за Списком №1.
Відповідно до з роздруківки стажу з урахуванням перетину періодів пенсійним органом зараховано до пільгового стажу за Списком №1 періоди роботи:
Не погодившись з відмовою пенсійного органу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Поряд з цим, пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від05.11.1991року №1788-XII (далі Закон №1788-XII) громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Статтею 12 Закону №1788-XII визначено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно із пунктом «а» частини 1 статті 13 Закону №1788-XII, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Аналогічні приписи містяться у пункті 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003року №1058-IV (далі Закон №1058-IV).
Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 закону №1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається: працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Відповідно до частини 1статті 56 Закону №1788-XII, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Статтею 62 Закону №1788-XII закріплено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 1993 року № 637 (далі Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, а також архівними установами.
Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637(далі - Порядок № 637).
Відповідно до пунктів 1, 3 Порядку №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
За приписами пункту 20 вказаного Порядку № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.
При цьому, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Таким чином, відповідно до законодавства основним та достатнім документом (за наявності відповідних записів в ній), що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Лише за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
В ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 став висновок пенсійного органу про невиконання умов статті 114 Закону №1058 в частині стажу, необхідного для призначення відповідної пенсії.
Як вбачається з трудової книжки серії НОМЕР_1 , позивач працював:
-з 13.05.1999 року по 15.08.2005 року обрубувачем 3 розряду в ливарному цеху (записи 13-14);
-з 16.08.2005 року по 28.02.2014 року обрубувачем 3 розряду (записи 16-19).
Також, згідно з відомостями з трудової книжки серії НОМЕР_1 на підставі наказу ТОВ «Дніпропетровський ливарний завод» №54 від 19.06.2008 р. робоче місце №8 «обрубувач, зайнятий на обробці лиття наждаком і ручним способом» атестовано і встановлено право на пільгову пенсію по Списку №1.
Проте, рішення відповідача від 20.06.2019 року №12 не містить обґрунтувань відмови у зарахуванні періодів роботи позивача на тій же посаді з 19.12.2000 року по 27.12.2001 року та з 16.08.2005 року по 28.02.2014 року.
Посилання відповідача у рішенні від 20.06.2019 року №12 на те, що у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював на роботах, передбачених Списками повний робочий день, не враховуються судом.
Щодо доводів відповідача про те, що відмова у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах обґрунтована ненаданням позивачем довідок, які підтверджують пільговий стаж за вказані періоди роботи, суд зазначає наступне.
Згідно з записами в трудовій книжці, протягом спірного періоду 19.12.2000 року по 27.12.2001 року та 16.08.2005 року по 28.02.2014 року, позивач працював на посаді обрубувача, зайнятого обробкою лиття наждаком та ручним способом.
Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 року № 36 (застосовуються до 24.06.2016 року) до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36 віднесені обрубувачі, зайняті обробленням лиття наждаком та вручну (позиція 11.1а розділу XI «Оброблення металу»).
Трудовий стаж позивача на зазначених підприємствах належним чином підтверджений записами трудової книжки.
Доводи відповідача про ненадання позивачем довідок, які підтверджують пільговий стаж за вказані періоди роботи, безпідставні.
Позивачем була надана пенсійному органу Довідка № 10 від 27.08.2013 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ТОВ «Дніпропетровський ливарний завод», згідно з якою ОСОБА_1 дійсно працював повний робочий день в ТОВ «Дніпропетровський комбайновий завод», виконував шкідливі та важкі умови праці за професією «обрубувач, зайнятий на обробленні лиття наждаком і вручну», атестація робочого місця проведена (накази №489 від 18.12.1995, від 526 від 28.12.2001 р., №54 від 19.06.2008 р.).
Втім, такі доводи відповідача в якості підстав не врахування довідки № 10 від 27.08.2013 року, наданої на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за Списком №1, суд вважає цілком необґрунтованими.
Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії або про її відстрочення та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Частиною 5 статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.
При цьому, згідно з ч. 3 ст. 44 Закону №1058 органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідні положення кореспондуються і в Законі України «Про пенсійне забезпечення».
Так, згідно з ч. 1 ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.
Отже, чинним законодавством України передбачено право органів Пенсійного фонду при призначенні пенсії та в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість видачі документів від підприємств.
Суд також звертає увагу на те, що пунктом 10 роз`яснення Вищого адміністративного суду України від 14.08.2008 року №1406/100/13-08 зазначено, що помилковими є висновки, що для підтвердження спеціального стажу роботи для призначення пенсії за віком на пільгових умовах приймаються виключно уточнюючі довідки підприємств або організацій і безпідставно не беруться до уваги при цьому показання свідків, які працювали з позивачами на одному підприємстві. Знищення документів у зв`язку із закінченням строку їх зберігання не може позбавити громадян їх конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсій на пільгових умовах відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення».
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати періоди роботи позивача до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1, на посаді обрубувача з 19.12.2000 року по 27.12.2001 року та з 16.08.2005 року по 28.02.2014 року, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Позивач в позовних вимогах просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах за віком за Списком № 1, що є неналежним способом захисту.
Належними в цьому випадку є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії, чим і скористався позивач.
З урахуванням викладеного, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у зараховуванні періодів роботи позивача на посаді обрубувача з 19.12.2000 року по 27.12.2001 року та з 16.08.2005 року по 28.02.2014 року до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1.
Щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Списку №1 з дня досягнення ним пенсійного віку, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
У своєму рішенні від 16.09.2015 року у справі №21-1465а15 Верховний Суд України вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку не виконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалось примусове виконання рішення.
У силу положень ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Відповідно до частин 1, 2 статті 245 КАС України, при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України).
У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої статті 245 КАС України, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
З урахуванням наведеного, а також дискреції пенсійного органу в питаннях призначення пенсії, суд з метою ефективного захисту права позивача на пільгову пенсію вважає за необхідне зобов`язати відповідача вирішити питання про призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду, викладених у рішенні.
Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
В ході розгляду справи відповідачем не було наведено належними доказами правомірності відмови у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку із чим, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 9,73-78,90, 241-246,372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови у зараховуванні періодів роботи ОСОБА_1 на посаді обрубувача з 19.12.2000 року по 27.12.2001 року та з 16.08.2005 року по 28.02.2014 року до стажу, що надає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вирішити питання про призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з урахуванням висновків суду, викладених у судовому рішенні.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені статтею 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева