Справа № 640/59/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/59/19 Суддя (судді) першої інстанції: Шейко Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представника позивача: Лазоренка Ю.О.;

представника відповідача: Гончаревського О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС на рішення Окружного адміністративного суду м.Києва від 08 серпня 20196 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніс» до Київської міської митниці ДФС про визнання протиправними дій, скасування рішень про відмову у митному оформленні товарів,

В С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Омніс» (далі - позивач, ТОВ «Омніс») з позовом до Київської міської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати відмову у митному оформленні товару, оформлену карткою відмови в прийнятті митної декларації митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2018 № UA100110/2018/00377 в частині вимоги надання сертифікату про походження товару;

- визнати протиправною та скасувати відмову у митному оформленні товару, оформлену карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.09.2018 № UA100110/2018/00387 повністю;

- визнати протиправними дії Київської митниці Державної фіскальної служби щодо митного оформлення товару згідно з митною декларацією від 11.09.2018 №UA10010/2018/326896 в частині застосування компенсаційного мита в розмірі 17,66% згідно з рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 №АС-344/2015/4411/06;

- стягнути з бюджетних асигнувань Київської митниці Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Омніс» кошти в розмірі 109397,51 грн. на відшкодування шкоди, завданої протиправними рішеннями та діями.

Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 08.08.2019 р. позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA205090/2018/02772 від 10.12.2018 Волинської митниці ДФС України. Визнано протиправними дії відповідача щодо митного оформлення товару згідно з митною декларацією від 11.09.2018 №UA100110/2018/326896 в частині застосування компенсаційного мита в розмірі 17,66% згідно з Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 №АС-344/2015/4411-06. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права. Позивачем не подано до митного оформлення сертифікат про походження товару, що передбачено Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 р. № АС-344/2015/4411-06. Також декларантом невірно заповнено митну декларацію в частині місцезнаходження товару, дати зовнішньоекономічного контракту.

В порушення норм матеріального права, суд першої інстанції використовує загальну норму ст. 43 МК України щодо загальних норм документів, які подаються на підтвердження країни походження товарів, тоді, як на думку відповідача, слід застосувати положення ст. 44 МК України, які передбачають обов`язкове надання сертифікату походження товару щодо яких застосовуються обмеження (квоти) або заходи.

Позивачем відзиву в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити без змін рішення суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні просив задовольнити апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції скасувати з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, 22.06.2018 р. між UAB «SOSTENA» (Продавець) та ТОВ «Омніс» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу №VS-2018-1072/1, згідно з яким позивач придбав автомобіль RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску.

З метою митного оформлення автомобіля ТОВ «Омніс» подало митну декларацію від 04.09.2018 р. № UA10010/2018/326216.

У митному оформленні товару було відмовлено у зв`язку з тим, що декларантом не надано сертифікат про походження товару, невірно заповнено гр. 30 (місцезнаходження товару), невірно зазначено дату зовнішньоекономічного договору в гр.44, невірно зазначено дату акту про проведення митного огляду товарів та транспортних засобів. Відмова в митному оформленні товару підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 04.09.2018 р. №UA100110/2018/00377.

Усунувши недоліки форми митної декларації, позивач подав митну декларацію від 10.09.2018 р. №UA100110/2018/326818.

У митному оформленні товару також було відмовлено у зв`язку з тим, що в порушення вимог частин другої та третьої статті 44 Митного кодексу України декларантом не надано сертифікат про походження товару, що передбачено Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 р. №АС-344/2015/4411-06. Відмова в митному оформленні товару підтверджується карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.09.2018 р. №UA100110/2018/00387.

У подальшому згідно з поданою декларантом митною декларацією від 11.09.2018 р. № UA10010/2018/326896 після сплати відповідно до Рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 р. №АС-344/2015/4411-06 компенсаційного мита в розмірі 17,66%, що становило 109 397,51 грн. вищевказаний автомобіль оформлено у вільний обіг.

Не погоджуючись із діями відповідача стосовно вимоги про надання сертифікату походження товару, що зумовило необхідність сплати ним компенсаційного мита, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що сертифікат про походження товару не є єдиним документом, який підтверджує країну походження товару. В той же час, для митного оформлення позивачем для підтвердження країни походження з-поміж перерахованих ним документів відповідачу надано декларацією про походження товару від 30.08.2018 р. №DD -201808-04, згідно з якою автомобіль RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску, VIN код НОМЕР_1 , проданий відповідно до договору купівлі-продажу від 22.06.2018 №VS-2018-1072-1 ТОВ «Омніс» виготовлено у травні 2018 року заводом-виробником RENAULT в місті Сандувіль (Франція) для ринку Литви. Вказаний транспортний засіб первинно отримано UAB «Sostena» від імпортера RENAULT Polska sp.z o.o згідно з рахунком № НОМЕР_2. З вказаної декларації про походження товару вбачається, що країною походження транспортного засобу, який ввозився позивачем на митну територію України є Франція, а відтак суд першої інстанції визнав протиправними дії відповідача щодо прийняття оскаржуваних рішень та застосування компенсаційного мита в розмірі 17,66% згідно з Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 №АС-344/2015/4411-06. В частині стягнення витрат на відшкодування шкоди суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з огляду на те, що чинним законодавством передбачено відповідну процедуру для повернення надміру сплачених коштів.

Колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

За приписами ч. 1 ст. 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Митного кодексу України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Відповідно до п. 24 ст. 4 Митного кодексу України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 336 Митного кодексу України визначено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами органів доходів і зборів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

За унормуванням ч. 1 ст. 44 Митного кодексу України для підтвердження країни походження товару орган доходів і зборів у передбачених законом випадках має право вимагати та отримувати документи про походження такого товару.

У разі ввезення товару на митну територію України документ, що підтверджує країну походження товару, подається обов`язково лише у разі, якщо це необхідно для застосування митно-тарифних заходів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, кількісних обмежень (квот), інших заходів економічного або торговельного характеру, що здійснюються в односторонньому порядку або відповідно до двосторонніх чи багатосторонніх міжнародних договорів, укладених відповідно до закону, або заходів, що здійснюються відповідно до закону для забезпечення здоров`я населення чи суспільного порядку, а також у разі, якщо в органу доходів і зборів є підстави для підозри в тому, що товар походить з країни, товари якої заборонені до переміщення через митний кордон України згідно із законодавством України (частина друга статті 44 Митного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 36 Митного кодексу України країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі.

Країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом.

Під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

Відповідно до ст. 43 Митного кодексу України документами, що підтверджують країну походження товару, є сертифікат про походження товару, засвідчена декларація про походження товару, декларація про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Країна походження товару заявляється (декларується) органу доходів і зборів шляхом подання оригіналів документів про походження товару.

Сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом даної країни або країни вивезення, якщо у країні вивезення сертифікат видається на підставі сертифіката, виданого компетентним органом у країні походження товару.

У разі втрати сертифіката приймається його офіційно завірений дублікат.

Засвідчена декларація про походження товару - це декларація про походження товару, засвідчена державною організацією або компетентним органом, наділеним відповідними повноваженнями.

Декларація про походження товару - це письмова заява про країну походження товару, зроблена у зв`язку з вивезенням товару виробником, продавцем, експортером (постачальником) або іншою компетентною особою на комерційному рахунку чи будь-якому іншому документі, який стосується товару.

Сертифікат про регіональне найменування товару - це документ, який підтверджує, що товари відповідають визначенню, характерному для відповідного регіону країни, та виданий компетентним органом відповідно до законодавства країни вивезення товару.

У разі якщо в документах про походження товару є розбіжності у відомостях про країну походження товару або органом доходів і зборів встановлено інші відомості про країну походження товару, ніж ті, що зазначені у документах, декларант або уповноважена ним особа має право надати органу доходів і зборів для підтвердження відомостей про заявлену країну походження товару додаткові відомості.

Додатковими відомостями про країну походження товару є відомості, що містяться в товарних накладних, пакувальних листах, відвантажувальних специфікаціях, сертифікатах (відповідності, якості, фітосанітарних, ветеринарних тощо), митній декларації країни експорту, паспортах, технічній документації, висновках-експертизах відповідних органів, інших матеріалах, що можуть бути використані для підтвердження країни походження товару.

Виходячи із аналізу вищевказаних норм права, суд першої інстанції дійшов висновку, що необхідною умовою для незастосування особливих видів мита є подання органам доходів і зборів документів, що підтверджують країну походження товару, до яких віднесено сертифікат про походження товару, засвідчену декларацію про походження товару, декларацію про походження товару, сертифікат про регіональне найменування товару.

Тобто, сертифікат про походження товару не є єдиним документом, який підтверджує країну походження товару.

Однак колегія суддів не може погодитися із такими висновками суду першої інтанції з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що походження транспортного засобу RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску, в кількості 1 шт., а саме країна - Франція, підтверджується:

- сертифікатом відповідності (certificate of conformity - СОС) від 22.06.2018, в якому, поміж іншого, вказано завод-виробник RENAULT s.a.s. 13-15 Quail Alphonce Le Gallo F - 92100 Boulogne France;

- сертифікатом про тимчасову реєстрацію транспортного засобу в Литовській Республіці від 11.07.2018 №15764169;

- листом Товариства з обмеженою відповідальністю "Актив Моторс" від 03.08.2018 №76, згідно з яким країною-виробником автомобіля RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску, VIN коду НОМЕР_1 є Франція;

- листом АТ "Рено Україна" від 10.08.2018 №212, відповідно до якого автомобіль марки RENAULT TRAFIC, номер кузова НОМЕР_1 виготовлено у травні 2018 року заводом-виробником RENAULT в місті Сандувіль (Франція) для продажу на ринку Литви;

- декларацією про походження товару від 30.08.2018 №DD -201808-04, згідно з якою автомобіль RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску, VIN коду НОМЕР_1 , проданий відповідно до договору купівлі-продажу від 22.06.2018 №VS-2018-1072-1 Товариству з обмеженою відповідальністю "Омніс" виготовлено у травні 2018 року заводом-виробником RENAULT в місті Сандувіль (Франція) для ринку Литви. Вказаний транспортний засіб первинно отримано UAB "Sostena" від імпортера RENAULT Polska sp.z o.o згідно з рахунком №GF866666.

Разом з тим зі змісту митної декларації від 04.09.2018 №UA10010/2018/326216 та від 10.09.2018 №UA10010/2018/326216, а також з карток відмови від 04.09.2018 №UA100110/2018/00377 та від10.09.2018 №UA100110/2018/00387 вбачається, що для митного оформлення позивачем для підтвердження країни походження з-поміж перерахованих ним документів відповідачу надано лише декларацією про походження товару від 30.08.2018 №DD -201808-04, згідно з якою автомобіль RENAULT TRAFIC Grand Passenger Рack Clim 3,0t Energy 1.6 dCi 125 Euro 6, 2018 року випуску, VIN коду НОМЕР_1 , проданий відповідно до договору купівлі-продажу від 22.06.2018 №VS-2018-1072-1 Товариству з обмеженою відповідальністю "Омніс" виготовлено у травні 2018 року заводом-виробником RENAULT в місті Сандувіль (Франція) для ринку Литви. Вказаний транспортний засіб первинно отримано UAB "Sostena" від імпортера RENAULT Polska sp.z o.o згідно з рахунком №GF866666.

Доказів стосовно надання відповідачу решти документів на підтвердження країни походження товару позивач суду не надав.

З перелічених вище документів судом першої інстанції встановлено, що відправником та експортером є безпосередньо виробник товару - завод RENAULT в місті Сандувіль (Франція).

Частиною 3 ст. 44 Митного кодексу України передбачено, що у разі ввезення товару на митну територію України сертифікат про походження товару подається обов`язково:

1) на товари, до яких застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України;

2) на товари, щодо ввезення яких в Україну застосовуються кількісні обмеження (квоти) або заходи, вжиті органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності в межах повноважень, визначених законами України «Про захист національного товаровиробника від демпінгового імпорт», «Про захист національного товаровиробника від субсидованого імпорту», «Про застосування спеціальних заходів щодо імпорту в Україну», «Про зовнішньоекономічну діяльність»;

3) якщо це передбачено законами України та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Документи, які підтверджують країну походження товару, не вимагаються у разі, якщо:

1) товари, що переміщуються через митний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню відповідно до цього Кодексу;

2) товари ввозяться громадянами та оподатковуються за єдиною ставкою мита відповідно до розділу XII цього Кодексу;

3) товари ввозяться на митну територію України в режимі тимчасового ввезення з умовним повним звільненням від оподаткування;

4) товари переміщуються митною територією України в режимі транзиту;

5) це передбачено міжнародним договором, згоду на обов`язковість якого надано Верховною Радою України;

6) через митний кордон України переміщуються зразки флори, фауни, ґрунтів, каміння тощо для наукових досліджень, відібрані на об`єктах України, які розташовані в полярних регіонах або на островах у нейтральних водах Світового океану, що знаходяться у сфері наукових інтересів України (частина четверта статті 44 Митного кодексу України).

Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 р. №АС-344/2015/4411-06 «Про застосування остаточних компенсаційних заходів щодо імпорту в Україну легкових автомобілів походженням з Російської Федерації» вирішено застосувати остаточні компенсаційні заходи щодо імпорту в Україну товару походженням з Російської Федерації, що має такий опис:

- автомобілі легкові та інші моторні транспортні засоби, призначені головним чином для перевезення людей (категорія М1 - транспортні засоби, що мають не менше ніж 4 колеса, які використовуються для перевезення пасажирів та мають не більше восьми сидячих місць, крім сидіння водія), нові, з двигуном внутрішнього згоряння з іскровим запалюванням та з кривошипно-шатунним механізмом чи з двигуном внутрішнього згоряння із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем) або оснащені електричними двигунами, за виключенням: транспортних засобів, спеціально призначених для пересування снігом; спеціальних автомобілів для перевезення спортсменів на майданчики для гри в гольф та аналогічних транспортних засобів; моторних транспортних засобів, обладнаних для тимчасового проживання людей. Товар класифікується за товарною позицією 8703 згідно з УКТЗЕД.

Остаточні компенсаційні заходи застосовуються строком на п`ять років.

Остаточні компенсаційні заходи застосовуються шляхом запровадження справляння остаточного компенсаційного мита щодо імпорту в Україну товару, опис якого наводиться вище:

- виробництва ТОВ "Соллерс - Далекий Схід" - у розмірі 17,66 %;

- виробництва ВАТ "АвтоВАЗ" - 14,57 %;

- інших виробників у Російській Федерації - 10,41 %.

Остаточне компенсаційне мито справляється у відсотках до митної вартості товару, опис якого наводиться вище.

Остаточне компенсаційне мито стягується органами доходів і зборів (митницями) України незалежно від сплати інших податків і зборів (обов`язкових платежів).

Імпорт на митну територію України товару, опис якого наводиться вище, без сертифіката про походження та в разі неможливості визначення його походження здійснюється зі сплатою остаточного компенсаційного мита за ставкою 17,66 %.

Остаточні компенсаційні заходи застосовуються з моменту набрання чинності Рішенням Комісії.

Відтак, з метою захисту ринку України від субсидованого імпорту застосування остаточного компенсаційного мита згідно з вищевказаним Рішенням Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі здійснюється щодо товарів походженням з Російської Федерації або у разі неможливості визначення походження таких товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 Митного кодексу України, у разі неможливості достовірно встановити країну походження товарів (відсутній оригінал сертифіката про походження товару) щодо яких застосовуються особливі види мита (антидемпінгове, компенсаційне або спеціальне) такі товари випускаються у вільний обіг на митній території України за умови сплати особливих видів мита.

Отже, необхідною умовою для незастосування особливих видів мита є подання органам доходів і зборів сертифіката про походження (переміщення) товару, в якості документа, що підтверджує походження імпортованого товару.

Зважаючи на те, що транспортний засіб за описом та кодом УКТ ЗЕД, який ввозився на територію України, підпадав під критерії зазначені в рішенні Комісії, відповідно надання сертифікату походження товару з метою його ідентифікації є обов`язковим.

З урахуванням вищенаведеного, слід дійти висновку, що митне оформлення товару, що відповідає опису, зазначеному у п. 1 рішення Міжвідомчої комісії з міжнародної торгівлі від 13.11.2015 №АС-344/2015/4411-06, за умови ввезення нових транспортних засобів (за встановленим кодом УКТ ЗЕД) на митну територію України без надання сертифікату про походження товару, здійснюється зі сплатою компенсаційного мита за ставкою 17,66%.

Таким чином, застосування судом першої інстанції до спірних правовідносин положень ст. 43 Митного кодексу України є помилковим, а оскаржувані рішення такими, що винесені відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити, оскільки судом при вирішенні справи порушено норми матеріального права.

Керуючись ст.ст. 229, 243, 244, 250, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Київської міської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 серпня 2019 року скасувати та прийняте нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Л.О. Костюк

Повний текст постанови виготовлено 20.01.2020 р.