Справа № 127/1356/20
Суддя: Жмудь О. О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №127/1356/20
Провадження № 2-а/127/38/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі: головуючого - судді Жмудя О.О., при секретарі Бедрак М.М.,

за участі представника позивача: Скляра О.В.,

відповідача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці адміністративну справу за позовом управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява Державної міграційної служби України у Вінницькій області до громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про затримання з метою забезпечення видворення за межі території України.

Позов мотивований тим, що у ході проведення заходів, направлених на перевірку виконання рішень про примусове повернення в країну походження іноземців, Бершадським районним відділом Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області було виявлено, що громадянин Грузії ОСОБА_1 не виконав рішення про примусове повернення в країну походження Грузія, та продовжує проживати за адресою: АДРЕСА_1 , з порушенням міграційного законодавства. Громадянин Грузії ОСОБА_1 у своїх письмових поясненнях від 29.10.2019 рокузазначив, що останній раз прибув до України у 90 роках, точного року не пам`ятає, на літні канікули до своєї сестри у с. Яланець Бершадського району Вінницької області, де й залишився проживати та з того часу Україну не покидав.

Паспорт громадянина Грузії ОСОБА_1 отримав 27.05.2008 року у посольстві Грузії в Україні, терміном дії на десять років до 27.05.2018 року.

Відтак, термін дії паспорта відповідача закінчився 27.05.2018 року, а отже громадянин Грузії ОСОБА_1 проживає на території України по недійсному паспорту громадянина Грузії та без будь-яких документів, які б давали законне перебування на території України.

З 2003 року відповідач проживає із співмешканкою ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , з якою, зі слів відповідача, є спільна донька ОСОБА_3 , 2009 року народження , натомість даний факт не підтвердився документально.

З 30.10.2019 року та до моменту звернення до суду громадянин Грузії ОСОБА_1 не перетинав кордон України у напрямку «Виїзд».

Для продовження строку перебування на території України громадянин Грузії ОСОБА_1 до територіальних підрозділів Управління ДМС України у Вінницькій області не звертався, також відповідач не звертався до підрозділу згідно вимог частини 2 статті 25 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», а саме як той іноземець, який не має законних підстав для перебування в Україні або який не може виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, відповідні особи можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Продовження терміну перебування не є безграничне, воно може бути продовжено за наявності достатніх обґрунтованих підстав лише на період існування таких підстав, але не більше як 180 днів з дати останнього в`їзду до України, отже іноземець не може безкінечно проживати на території України та порушувати міграційне законодавство навіть коли у нього є родичі чи діти на території України.

За порушення встановлених правил перебування на території України, громадянин Грузії ОСОБА_1 , Бершадським РВ УДМС України у Вінницькій області був притягнутий до адміністративної відповідальності, а саме 29.10.2019 року на громадянина Грузії ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ч. 1 ст. 203 КУпАП та винесена постанова про накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 2 040,00 гривень. Свою вину у вчинені адміністративного правопорушення відповідач визнав, штраф у розмірі 2 040, 00 гривень сплатив добровільно.

З метою забезпечення вимог законодавства, відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», т.в.о. завідувача Бершадського РВ УДМС України у Вінницькій області Вячесловом Поліщуком, 30.10.2019 року затверджено рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 .

З відповідним рішенням громадянин Грузії ОСОБА_1 ознайомлений 30.10.2019 року, від перекладача та представника відмовився, примірник даного рішення отримав про що свідчить його власноручний підпис у самому рішенні.

Вказаним рішенням відповідача було зобов`язано покинути територію України у термін до 27.11.2019 року, однак громадянин Грузії ОСОБА_1 у визначений термін добровільно не виїхав за межі території України, саме рішення про примусове повернення з України у суді не оскаржив.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 грубо ігнорує виконання рішення від 30.10.2019року про примусове повернення його до країни походження, та всяко ухиляється для виїзду з України.

Крім того, порушення терміну перебування на території України та невиконання рішення про примусове повернення від 30.10.2019 року відповідачем підтверджує інформація з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи «Аркан» про те, що відповідач не перетинав кордон у напрямку «Виїзд» з 01.01.2019 року по 10.01.2020 року.

Громадянин Грузії ОСОБА_1 законних джерел доходу на території України не має, підстав для тимчасового проживання, встановлених частинами 4-12 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» не виявлено.

Також не виявлено підстав, які б забороняли примусово видворити з України в країну громадської належності чи третю країну, передбачених статтею 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» громадянина Грузії ОСОБА_1 .

Відповідач не є біженцем та за статусом біженця не звертався.

Беручи до уваги той факт, що відповідач був притягнутий до відповідальності за порушення встановлених правил перебування іноземців на території України, не виконав рішення про примусове повернення його в країну походження, та проживає без документів на право проживання в Україні, в тому числі по недійному паспорту громадянина Грузії, який є документом для виїзду з України, своїми діями грубо порушує вимоги Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», що дає обґрунтовані підстави вважати, що він буде ухилятись від виїзду з України та надалі буде ухилятися від виконання рішення про примусове повернення.

Отже, в Управління ДМС України у Вінницькій області виникає не від`ємне право на звернення до суду у відповідності до норм ст. 289 КАС України, оскільки у громадянина Грузії ОСОБА_1 відсутній документ, що дає право на виїзд з України, у зв`язку із чим останній буде ухилятися (самостійно) від виконання рішення про його примусове видворення, та перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи ремісії, відповідно до міжнародних договорів України про ремісію, або також може існувати ризик втечі іноземця та переховування від працівників міграційної служби на території України.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 21.01.2020 року позовна заява прийнята до розгляду та судове засідання призначене на 21.01.2020 року відповідно до положень ст.289 КАС України.

Представник позивача Скляр О.В. у судовому засіданні позов підтримав із зазначених у позові підстав та просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, просив не затримувати його, повідомив, що бажає сам виїхати з України.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що під час перебування в Україні громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим 29.10.2019 року щодо нього було складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МВН 000158 за ч. 1 ст. 203 КУпАП.

29.10.2019 року головним спеціалістом Бершадського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Поліщуком В.В. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, за порушення правил перебування в Україні та притягнуто останнього до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 2 040, 00 гривень.

Відповідач вказану постанову не оскаржував та в добровільному порядку сплатив штраф в розмірі 2 040, 00 гривень, що підтверджується квитанцією № 10 від 12.11.2019 року.

30.10.2019 року головним спеціалістом Бершадського районного відділу Управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області Поліщуком В.В. прийнято рішення про примусове повернення з України громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 27.11.2019 року. Вказане рішення відповідачем виконано не було.

Як слідує з Інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи «Аркан» відповідач не перетинав кордон у напрямку виїзд з 01.01.2019 року по 10.01.2020 року.

Як пояснив сам відповідач, він є громадянин Грузії, на території України проживає без відповідних документів на право проживання в Україні. В Україні має дружину з якою перебуває у цивільному шлюбі та має дитину, однак документально підтвердити не може.

Судом встановлено, що у відповідача відсутній документ, що дає право на виїзд з території України, а саме дійсний паспорт громадянина Грузії, який би дозволив його ідентифікувати та вжити заходів щодо видворення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку.

Відповідно до Угоди між Кабінетом Міністрів України та Виконавчою Владою Грузії про безвізові поїздки громадян від 31.03.1999 року, громадянам держав встановлено безвізовий порядок в`їзду на територію країн з дотриманням правил перебування та реєстрації, що діють в цій державі.

Згідно із Порядку продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 15.02.2012 року №150, іноземці та особи без громадянства, які на законній підставі прибули в Україні, можуть тимчасово перебувати на території України не більше 90 днів протягом 180 днів з дати першого в`їзду з держав з безвізовим порядком в`їзду, якщо інший строк не визначено міжнародними договорами України.

Відповідно до п.6 цього Порядку продовження строку перебування іноземців та осіб без громадянства на території України продовжується в разі, якщо вони прибули з держав з безвізовим порядком в`їзду за наявності обґрунтованих підстав (лікування, вагітність чи пологи, догляд за хворим членом родини, оформлення спадщини, подання заяви про отримання дозволу на імміграцію чи набуття громадянства України тощо) та за умови подання підтверджуючих документів - на період існування таких підстав, але не більше як 180 днів з дати останнього в`їзду в Україну. Такі заяви подаються іноземцями та особами без громадянства і приймаються стороною не раніше, ніж за десять та не пізніше, ніж за три робочих дні до закінчення такого строку до територіальних органів чи підрозділів ДМС за місцем проживання.

Відповідач з такими заявами не звертався, законних джерел доходу на території України не має, власного житла не має. Суд не може взяти до уваги посилання відповідача на наявність у нього сім`ї, дитини, зважаючи на відсутність документів, що дає можливість ідентифікувати його особу.

Будь-які його посилання не можуть бути належними та допустимими доказами. При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст.74 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 1 ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворенні або видані чи передані до країн: де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань; де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання; де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя; де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

У суду відсутні підстави стверджувати, що відповідач підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», відповідач не звертався до органів ДМС України із заявою про надання йому статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту.

Отже, відповідач по справі громадянин Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, не виконав в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у нього відсутні документи на право перебування на території України.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України, у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Нормою ч. 11 ст. 289 КАС України визначено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців.

У зв`язку з тим, що у відповідача відсутні документи, що дають право на виїзд з України, особа тривалий час ухиляється від виконання рішення про примусове повернення, в суду наявні підстави вважати, що існує ризик його невиконання, тому позовні вимоги про затримання відповідача з метою його ідентифікації та забезпечення видворення за межі України строком на шість місяців підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України, суд вважає за можливе звернути рішення до негайного виконання.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Порядком продовження строку перебування та продовження або скорочення строку тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.02.2012 року № 150, ст. 2, 5, 6, 72-77, 90, 194, 211, 217, 271, 288, 289, 371 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Затримати громадянина Грузії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням в пункт тимчасового перебування іноземців, з метою забезпечення видворення за межі території України, на шість місяців, починаючи з часу фактичного затримання.

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Згідно вимог ст. 246 ч. 5 п. 4 КАС України:

Позивач: управління Державної міграційної служби України у Вінницькій області, 21000, м. Вінниця, вул.Театральна,10, ,

Відповідач: ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Грузії, адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Жмудь