Справа № 339/195/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 339/195/19 пров. № А/857/68/20

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської обл. від 05.12.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій обл. Департаменту патрульної поліції, інспектора взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Чернівецькій обл. Департаменту патрульної поліції Збиркота Олега Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Головенко О.С.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 13 год. 00 хв. 05.12.2019р., м.Болехів Івано-Франківської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

02.07.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, що винесена інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції /УПП/ в Чернівецькій обл. Департаменту патрульної поліції /ДПП/ лейтенантом поліції Збиркотом О.Л., якою його притягнуто до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.1-2).

Рішенням Болехівського міського суду Івано-Франківської обл. від 05.12.2019р. у задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.124-129).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та заявлений позов задовольнити (а.с.134-137).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що апелянт в розглядуваному випадку не вчиняв порушення Правил дорожнього руху /ПДР/, оскільки відповідачем невірно вказано час вчинення порушення, на автодорозі Н-03 (303 км) станом на 23.06.2019р. дорожніх знаків 5.45, 5.70 про початок населеного пункту і здійснення відеофіксації порушень ПДР не було. Під час розгляду справи поліцейськими не досліджувалися покази приладу TruCam, не представлено відеозаписів фіксації порушення з нагрудних камер поліцейських; на наданих до суду відеоматеріалах не співпадає час вчинення порушення, що свідчить про фальсифікацію доказів.

В порушенням вимог процесуального закону судом були витребувані до справи додаткові докази по справі, хоча відповідач мав можливість самостійно надати відповідні докази. Також судом надано помилкову оцінку листам щодо встановлення дорожніх знаків, оскільки такі обставини повинні підтверджуватися первинними бухгалтерськими документами, а також рішенням органу місцевого самоврядування с.Атаки про затвердження (погодження) проекту організації дорожнього руху. Водночас, судом помилково не враховані покази свідків, які бачили відсутність дорожніх знаків і показники спідометра автомобіля.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи (в тому числі оглянувши представлені сторонами відеоматеріали) та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р., винесеної інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Чернівецькій обл. ДПП лейтенантом поліції Збиркотом О.Л., о 15 год. 30 хв. 23.06.2019р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 303 км автодороги Н-03 у с.Атаки Хотинського району Чернівецької обл. рухався зі швидкістю 75 км/год. в населеному пункті (із перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год.), чим порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом - лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС003047.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.6).

Приймаючи рішення по справі та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що факт вчинення позивачем порушення ПДР відповідачем доведений, що стверджується належними доказами - показами приладу TruCam LTI20/20.

При цьому, відповідачем представлено матеріали фото-, відеофіксації можливого порушення, з яких слідує дотримання інспектором поліції порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів вважає наведені висновки такими, що відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства.

Відповідно до п.12.4 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення установленої швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті.

При цьому, у складеній постанові серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Стосовно представленого під час судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС003047 (а.с.18, 20) колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCam LTI20/20, серійний номер ТС003047, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13796, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 21.12.2018р. і чинного до 21.12.2019р. (а.с.40).

Водночас, лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012р. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02.11.2015р. пристрій TruCam виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки.

При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13796підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 до застосування (а.с.37-44).

Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові.

Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.

Зокрема, представлений фотознімок приладу TruCam № _dl00_0623_160048 (2).jmf здійснений приладом TruCam LTI 20/20 № ТС003047 та містить інформацію про те, що автомобіль позивача рухався на 303 км автодороги Н-03 в населеному пункті зі швидкістю 75 км/год. (а.с.45).

Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCam LTI 20/20 (файл _dl00_0623_160048.avi) (а.с.49).

Згідно даних лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 № ТС003047 місцем вчинення правопорушення в розрізі системи географічних координат з кутовими величинами є місце з координатами: географічна широта 48°32' 25.07"N і географічна довгота 26°28'55.68"Е, тобто, населений пункт с.Атаки Чернівецької обл. (визначені через мережу Інтернет на веб-сайті Google Maps - а.с.46).

Окрім цього, згідно відеозаписів з нагрудних камер поліцейських (файли .mov, .mov) зафіксовано розмову, в якій працівники поліції пояснюють позивачу причину зупинки автомобіля, оскільки останній рухався зі швидкістю 75 км/год.

З метою підтвердження місця вчинення порушення УПП у Чернівецькій обл. ДПП був направлений запит № 7006/41/29/02-2019 від 12.06.2019р. до Служби автомобільних доріг у Чернівецькій обл. про надання інформації.

Згідно відповіді № 732 від 23.07.2019р. Служба автомобільних доріг у Чернівецькій обл. повідомила, що знак 5.70 «Фото- та відео фіксування порушень ПДР» знаходиться на автодорозі Н-03 - 303+350 (праворуч), 317-000 (ліворуч), знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» - Н-03 - 304+399 (праворуч), 305+425 (праворуч), 304+750 (ліворуч), 304+916 (ліворуч), 321+407 (праворуч), 322+510 (праворуч), 322+850 (праворуч), 323+025 (ліворуч), 323+160 (праворуч), 323+430 (ліворуч), 336+697 (праворуч), 336+897 (праворуч). Також на автомобільній дорозі Н-03 в межах 303+372 - 304+531 розміщений населений пункт с.Атаки (а.с.119-121).

При цьому, суд першої інстанції надав вірну правову оцінку показанням свідків щодо того, що керований позивачем автомобіль рухався зі швидкістю 60 км/год. та про відсутність знаку про початок населеного пункту, оскільки достовірно встановити швидкість руху автомобіля такими доказами не видається можливим.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Спірна постанова серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.

Наведені у спірній постанові неповна назва приладу і його серійного номеру не призводять до неможливості його ідентифікації, оскільки відповідачем представлено технічну документацію на вказаний прилад (а.с.37-44, 75).

Щодо розбіжностей в часі вчинення правопорушення (згідно постанови відповідача - 15 год. 30 хв., відповідно до матеріалів фотофіксації - 16 год. 00 хв.) колегія суддів враховує, що відповідачем винесено постанову серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р. з невірним часом вчинення правопорушення (15 год. 30 хв.). Зазначене порушення вимог ст.283 КУпАП відповідачем при притягненні до адміністративної відповідальності позивача не заперечується, при цьому така розбіжність пояснюється технічними причинами щодо роботи (фіксування) вимірювального приладу, що не впливає на правомірність винесеної постанови.

При цьому, самим позивачем не заперечується той факт, що подія правопорушення відбулася саме 23.06.2019р., що підтверджено, в тому числі, і відеозаписами.

Аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оскаржуваній постанові неправильних даних, в тому числі і неправильного часу (години, хвилин) вчинення правопорушення, не спростовує порушення позивачем вимог п.12.4 ПДР.

Отже в даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення є протиправне діяння, факт вчинення якого підтверджено відеоматеріалами, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Колегія суддів враховує правову позицію, висловлену Верховним Судом по аналогічній категорії справ, зокрема, в у постановах від 28.11.2018р. у справі № 537/1214/17, від 24.12.2019р. у справі № 459/1801/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

За таких умов вказані обставини не розцінюються колегією суддів як такі, що свідчать про неправильність складання постанови серії ЕАВ № 1259014 від 23.06.2019р.

Стосовно доводів позивача щодо порядку порушення розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.

Із представлених відеоматеріалів слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП.

Водночас, позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 16 год. 00 хв. 23.06.2019р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «Peugeot 207», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 303 км автодороги Н-03 у с.Атаки Хотинського району Чернівецької обл. рухався зі швидкістю 75 км/год. в населеному пункті (із перевищенням встановленого обмеження швидкості руху в населеному пункті на 25 км/год.), чим порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом - лазерним вимірювачем швидкості руху TruCam LTI 20/20, серійний номер ТС003047.

На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Оцінюючи наведені сторонами доводи, апеляційний суд виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені позивачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими доводи позивача відхилено.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.271, 272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Болехівського міського суду Івано-Франківської обл. від 05.12.2019р. в адміністративній справі № 339/195/19 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 22.01.2020р.