Справа № 686/10327/16-а
Суддя: Кузьменко Л.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 686/10327/16-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Стефанишин С.Л.

Суддя-доповідач - Кузьменко Л.В.

21 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьменко Л.В.

суддів: Франовської К.С. Совгири Д. І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року (ухвалу постановлено 25 жовтня 2019 року суддею Стефанишин С.Л. в м.Хмельницький, відомості про дату складання повного рішення в матеріалах справи відсутні) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому, третя особа Головне управління Державної казначейської служби у Хмельницькій області про визнання рішень, дій та бездіяльності протиправними, зобов`язати вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2016 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції визнав дії Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо ненадання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації за запитами від 08 квітня 2016 року та від 11 листопада 2015 року про складові пенсії виплати у розрізі місяців за періоди: з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно, з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року з наведенням розрахунку кожної складової (основний розмір пенсії за віком, за понаднормативний стаж, за заслуги, індексація та донарахування за ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") з розшифруванням складових в порядку зазначеної статті. Зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію за запитами від 08 квітня 2016 року та від 11 листопада 2015 року про складові пенсії виплати у розрізі місяців за періоди: з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно, з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року з наведенням розрахунку кожної складової (основний розмір пенсії за віком, за понаднормативний стаж, за заслуги, індексація та донарахування за ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") з розшифруванням складових в порядку зазначеної статті. В решті позовних вимог суд відмовив.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням, в якому просила: замінити сторону виконавчого провадження - Управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому у справі УПФ у м.Хмельницькому його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області; просила також зобов`язати начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну подати у строк 10 днів звіт про виконання судового рішення від 24 червня 2016 року у справі за №686/10327/16-а, за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну, штраф у розмірі сорока прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 25.10.2019 клопотання позивача про заміну сторони виконавчого провадження та подачу звіту про виконання рішення по адміністративній справі задоволено частково. Замінено сторону виконавчого провадження ВП №52778585 від 31.10.2016 року у справі №686/10327/16-а - УПФУ у м. Хмельницькому його правонаступником Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області. Зобов`язано начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну подати у строк 10 днів звіт про виконання судового рішення від 24.06.2016 у справі №686/10327/16-а. В решті вимог суд відмовив.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати вказану ухвалу та постановити нове рішення про відмову у задоволенні клопотання в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2016 у справі №686/10327/16-а виконало у повному обсязі у межах встановлених зобов`язань, що підтверджується звітом Головного управління ПФУ у Хмельницькій області від 04.11.2019 про виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2016, тому вважає, що підстав для заміни сторони виконавчого провадження ВП № 52778585 та щодо зобов`язання начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну подати у строк 10 днів звіт про виконання судового рішення - немає.

10.01.2020 позивач надала відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечує проти задоволення вимог апеляційної скарги.

В силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, з огляду на таке.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, постановою Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2016 у справі №686/10327/16-а позов задоволено частково. Суд першої інстанції визнав дії Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому щодо ненадання ОСОБА_1 повної та достовірної інформації за запитами від 08 квітня 2016 року та від 11 листопада 2015 року про складові пенсії виплати у розрізі місяців за періоди: з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно, з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року з наведенням розрахунку кожної складової (основний розмір пенсії за віком, за понаднормативний стаж, за заслуги, індексація та донарахування за ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") з розшифруванням складових в порядку зазначеної статті. Зобов`язав Управління Пенсійного фонду України у м.Хмельницькому надати ОСОБА_1 повну та достовірну інформацію за запитами від 08 квітня 2016 року та від 11 листопада 2015 року про складові пенсії виплати у розрізі місяців за періоди: з листопада 2015 року по квітень 2016 року включно, з жовтня 2014 року по жовтень 2015 року з наведенням розрахунку кожної складової (основний розмір пенсії за віком, за понаднормативний стаж, за заслуги, індексація та донарахування за ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") з розшифруванням складових в порядку зазначеної статті. В решті позовних вимог суд відмовив.

13.10.2016 Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області позивачу видано виконавчий лист №686/10327/16-а.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з клопотанням про заміну сторони виконавчого провадження - Управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області; про зобов`язання начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну подати у строк 10 днів звіт про виконання судового рішення від 24 червня 2016 року у справі за № 686/10327/16-а, а також просила за наслідками розгляду звіту про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту накласти на керівника суб`єкта владних повноважень - начальника Головного управління ПФУ у Хмельницькій області Заярнюк Ольгу Сергіївну штраф у сумі сорока прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Задовольняючи частково клопотання, суд першої інстанції виходив з того, що первинний відповідач Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому - вибув, його правонаступником є Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, виконавче провадження не закрито, а відтак, вимоги заявника про заміну сторони виконавчого провадження Управління Пенсійного фонду у місті Хмельницькому у справі його правонаступником - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Хмельницькій області є обґрунтованими.

Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання даного судового рішення у десятиденний строк з дня набрання цією ухвалою законної сили.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Частиною четвертою статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Частинами першою, другою та п`ятою статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення. У разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Таким чином, під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11. 2017 №821 "Деякі питання функціонування органів Пенсійного фонду України" було визначено реорганізувати деякі територіальні органи Пенсійного фонду України шляхом приєднання до окремих органів Пенсійного фонду України за переліком згідно з додатком №2. За змістом цього додатку реорганізації шляхом злиття підлягало, зокрема, і Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому: територіальний орган Пенсійного фонду України, до якого приєднуються, - Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області, територіальний орган Пенсійного фонду України, який приєднується, - Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому.

Згідно з ч. 1 ст. 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Запис про проведення державної реєстрації припинення юридичної особи, як вбачається з відкритих даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому (01526313) внесено 12.04.2018.

Отже, саме Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області є правонаступником усіх прав та обов`язків Управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому яке є боржником у виконавчому провадженні ВП №52778585 за виконавчим листом Хмельницького міськрайонного суду в справі №686/10327/16-а.

Крім того, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12 березня 2009 року (заява №38683/04) зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Колегія суддів зауважує, що процесуальний закон та спеціальний закон, який регулює підстави, порядок та спосіб виконання судових рішень, не обмежує можливість заміни сторони виконавчого провадження залежно від загальних умов та порядку (етапу) здійснення виконавчого провадження, зокрема, з прийняттям державним виконавцем постанови про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа.

Отже, на стадії виконавчого провадження у разі вибуття однієї із сторін, яка вибула після набрання судовим рішенням законної сили і до прийняття виконавцем рішення про закриття виконавчого провадження, суд за заявою сторони провадження може замінити її правонаступником, якщо спірні правовідносини дозволяють правонаступництво.

Заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником (процесуальне правонаступництво) відбувається виключно за відповідним рішенням суду.

При цьому, матеріали справи доказів закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого за судовим рішенням у даній справі, не містять.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає правильними висновки суду першої інстанції щодо заміни сторони виконавчого провадження, оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують наведених висновків суду першої інстанції.

Аналогічну позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.08.2019 у справі №815/962/17.

Щодо зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, колегія суддів зазначає таке.

Частиною 2 ст. 14 КАС України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 зазначає, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.

Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі "Сокур проти України" від 26.04.2005, та у справі "Крищук проти України" від 19.02.2009).

Аналіз зазначених норм законодавства та рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Однією з формою судового контролю та забезпечення виконання судових рішень є зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, а також в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, відповідно до положень ч 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зі змісту вказаної норми слідує, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами ст. 382-383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення та, за наслідками розгляду даного звіту, як один з можливих варіантів - накладення штрафу; визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень-відповідачем на виконання рішення суду; визнання протиправними рішень, дій або бездіяльності органу виконавчої служби, приватного виконавця.

Зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Разом з тим, як слідує з матеріалів справи, а саме звіту Головного управління ПФУ у Хмельницькій області від 04.11.2019 (а.с.179) про виконання постанови Хмельницького міськрайонного суду від 24.06.2016 та копії листа управління ПФУ у м.Хмельницькому №23056/03 від 25.10.2016 (а.с.180-188) відповідач надав позивачу відповідь на запит, проте з наданої відповіді не вбачається розкриття всіх складових пенсії позивача у розрізі місяців за періоди: з листопада 2015 по квітень 2016 включно, з жовтня 2014 по жовтень 2015 з наведенням розрахунку суми щодо кожної складової, як то: зазначення основного розміру пенсії за віком, за понаднормативний стаж, за заслуги, не відображено суми нарахованої індексації по періодах та вказано чи мало місце збільшення розміру пенсії відповідно до приписів ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з розшифруванням складових в порядку зазначеної статті. Крім того до зазначеної відповіді орган Пенсійного фонду не додав документів, які слугували підставою для проведення обрахунку сум пенсіїї позивача у спірні періоди.

З урахуванням приписів частини 1 статті 382 КАС України суд першої інстанції з огляду на те, що позивач неодноразово звертався до суду за захистом порушеного права, а також на те, що передумовою цього звернення позивача є неналежне виконання органом Пенсійного фонду рішення суду, яке набрало законної сили, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача подати у десятиденний строк звіт про виконання даного судового рішення.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку часткове задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, відтак, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишає без змін.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 25 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 21 січня 2020 року.

Головуючий Кузьменко Л.В.

Судді Франовська К.С. Совгира Д. І.