Справа № 240/12291/19
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/12291/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Добровольська Н.А.,

за участю: позивач ОСОБА_1 ,

представник позивача Чудновець В.І. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про протиправну відмову прийняти належне виконання боржником зобов`язань за зведеним виконавчим провадженням та зобов`язання закрити таке зведене виконавче провадження шляхом звернення стягнення на прості авальовані векселі.

Ухвалою суду від 08.01.2020року позовну заяву після усунення її недоліків прийнято до розгляду та відкрито провадження.

Ухвалою суду від 15.01.2020року розгляд справи в судовому засіданні було відкладено по причині неявки представника Відповідача.

Судове засідання, призначене на 17.01.2020року не відбулося по причині неявки в судове засідання представників сторін.

В судовому засіданні Позивач та представник Позивача позовні вимоги підтримали в повному обсязі і пояснили, що у провадженні Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження № 31820207 про стягнення з Позивача на користь юридичних осіб боргу на загальну суму 4777133,99грн. В лютому місяці 2019року Позивач подав Відповідачу оригінали шести простих векселів для погашення заборгованості за виконавчим провадженням.

Відповідач такі векселі прийняв, але виконавче провадження не закрив. Такі векселі залишаються у Відповідача, а тому, на думку представника Позивача, відповідно до вимог ст.613 ЦК України Відповідач вважається кредитором, що відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, що, в свою чергу, є підставою для закриття зведеного виконавчого провадження.

Крім того, Позивач та представник Позивача зазначили, що неповернення Відповідачем оригіналів векселів Позивачу позбавляло можливості своєчасно звернутися з даним позовом, так як Позивач вважав, що такі векселі будуть в подальшому враховані для погашення боргових зобов`язань за виконавчим провадженням.

Представник Відповідача, Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, в судове засідання повторно не прибув, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі та клопотання про залишення позову без розгляду по причині пропуску Позивачем строків для звернення до суду.

Як зазначено в клопотанні, Позивачу про відмову закрити виконавче провадження було відомо ще 02.04.2019року, а позов подано лише в грудні 2019року, тобто з порушенням 10-деннного строку.

Заслухавши доводи Позивача та представника Позивача, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, безпосередньо та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку і підстав вчинення виконавчих дій, оскарження рішень, дій або бездіяльності державних виконавців, регулюються правовими нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року N 1404-VIII (надалі - Закон N 1404-VIII), що були чинні на день виникнення таких відносин.

Судом встановлено та визнається сторонами, що у провадженні Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області перебуває зведене виконавче провадження №31820207 про стягнення з Позивача на користь юридичних осіб боргу на загальну суму 4777133,99грн.

Судом встановлено, що Позивач подавав Позивачу заяви від 11.02.2019року та від 19.02.2019року про закриття відповідних виконавчих проваджень, включених до спірного зведеного виконавчого провадження, за рахунок прийняття простих векселів:

- вексель АА №2815489 на суму 1710000,00грн. (стягувач АКБ "Форум");

- вексель АА №2815490 на суму 41500,00грн. (стягувач ПАТ "Всеукраїнський Акціонерний Банк");

- вексель АА №2815488 на суму 930000,00грн. (стягувач ПАТ "Дельта Банк");

- вексель АА №2815483 на суму 145000,00грн. (стягувач ПАТ "Універсал Банк");

- вексель АА №1538019 на суму 290000,00грн. (стягувач Корольовський відділ ДВС);

- вексель АА №2815487 на суму 34000,00грн., авальований ОК "Небанківська Фінансова Установа Територіальних Громад Житомирщини - Ковчег (а.с.6-7).

За результатами розгляду таких звернень Відповідачем листами від 14.03.2019року було повідомлено Позивача, що подані заяви не є підставами для закриття виконавчих проваджень (а.с.8-11).

Суть спору між сторонами по даній адміністративній справі зведена виключно щодо правомірності таких рішень Відповідача та наявності підстав для закриття зведеного виконавчого провадження.

Як зазначено в позові, та відповідно до пояснень Позивача та його представника в судовому засіданні, відповідно до вимог ст.613 ЦК України Відповідач вважається кредитором, що відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником у вигляді переданих оригіналів векселів, що в силу ст.56 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для закриття виконавчого провадження.

Такі доводи Позивача та його представника в суді не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства з огляду на таке.

По-перше, положення ст.56 Закону N 1404-VIII регулюють лише відносини щодо арешту майна (коштів) боржника, які застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

По-друге. підстави для закінчення виконавчого провадження перелічені в ст.39 Закону N 1404-VIII та є вичерпними. Разом з тим, в позові не наведено жодних із підстав, передбачених в ст.39 Закону N 1404-VIII для закінчення (закриття) спірного зведеного виконавчого провадження у зв`язку із відмовою Відповідача прийняти належне виконання, запропоноване боржником у вигляді переданих оригіналів векселів.

Безспірно, згідно частини першої статті 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку.

Разом з тим, суд вважає помилковим та безпідставним обґрунтування Позивачем своїх доводів вказаними положеннями частини першої статті 613 ЦК України.

По-перше, Відповідач як орган Державної виконавчої служби у спірних відносинах є органом, що здійснює примусове виконання рішень, і не може ототожнюватися із кредитором та не може мати статусу кредитора. Кредиторами та стягувачами за відповідними виконавчими провадженнями, що входять до спірного зведеного, є конкретні юридичні особи, яким Позивач заборгував певні суми.

По-друге, ні Позивач ні його представник не врахував, що прострочення кредитора лише звільняє боржника від відповідальності, передбаченої статтею 625 ЦК України, тобто виконання зобов`язання вважається лише відстроченим на час прострочення кредитора (частина друга статті 613 цього Кодексу), а не виконаним.

По-третє, Позивач та його представник помилково вважають, що подані Відповідачу векселі вважаються такими, що належним чином пред`явлені до платежу.

В силу положень статті 2, 76 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі подані Позивачем прості векселі не можуть вважати такими, що належним чином пред`явлені до платежу. Ці обставини підтверджуються також дослідженими судом актами про відмову у їх прийнятті відповідними банківськими установами.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги Позивача є наслідком помилкового та безпідставного трактування зазначених в позові правових норм, а тому є безпідставними і задоволенню не підлягають.

Безспірно, в силу вимог ст.287 КАС України позовну заяву щодо оскаржень рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Разом з тим, суд вважає, що саме прийняття та неповернення Відповідачем перелічених простих векселів Позивачу по день проведення судового розгляду могла розцінюватися як можливе врахування їх для погашення боргу, а тому є поважною причиною, що перешкоджала своєчасному зверненню Позивача з даним позовом.

В зв`язку з цим, суд вважає безпідставним клопотання Відповідача про залишення позову без розгляду по причині пропуску строку для його подачі.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі відсутні.

Керуючись статтями 2, 9, 90, 139-143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Корольовського відділу Державної виконавчої служби міста Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк