Справа № 243/112/20
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/19/2020
Номер справи 243/112/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов?янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта Сафронова Дениса Андрійовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

08.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов?янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта Сафронова Дениса Андрійовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що 26.12.2019 року інспектором патрульної поліції сержантом Сафроновим Д.А. відносно нього було винесено постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1906072, в якій зазначено про те, що позивач, керуючи транспортним засобом ГАЗ 33104, н/з НОМЕР_1 , 26.12.2019 року об 11-14 год. в м. Краматорську по вул. Василя Стуса, 56 порушив Правила дорожнього руху України, а саме керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху України порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки транспортних засобів.

Однак, позивач вважає дії відповідача протиправними, а вказану постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1906072 від 26.12.2019 року незаконною, винесеною всупереч вимогам діючого законодавства та такою, що підлягає скасуванню, оскільки 26.12.2019 року, близько 11-00 год., ОСОБА_1 зупинився для розвантаження товару в м. Краматорську по вул АДРЕСА_1 Стуса АДРЕСА_2 , неподалік зупинки маршрутних транспортних засобів. Позивач вважає, що зупинка була ним здійснена понад 30 метрів від відповідного знаку. Пізніше до ОСОБА_1 під?їхав автомобіль патрульної поліції, підійшов відповідач та зазначив, що ОСОБА_1 порушено п. 15.9 ПДР України, а саме порушення зупинок ближче 30 метрів від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів. На пояснення ОСОБА_1 , що останній зупинився з додержанням ПДР відповідач уваги не звернув, без вимірювання відстані від відповідного знаку притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Як вбачається з оспорюваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1906072 від 26.12.2019 року, відсутні будь-які посилання на відповідні докази наявності вини ОСОБА_1 у порушенні п. 15.9 ПДР України.

Позивач звертає увагу суду на те, що оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 п. 15.9 ПДР України, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та вбачається неправомірне притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Посилаючись на ст. ст. 9, 280, 283 КУпАП, ст. 19 Конституції України, п. 43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України», позивач просить суд скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1906072 від 26.12.2019 року, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач інспектор патрульної поліції сержант Сафронов Д.А. в судове засідання не з?явився, надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач вважає заявлені позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Під час патрулювання 26.12.2019 року інспектором Сафроновим Д.А. було виявлено порушення правил Дорожнього руху водієм автомобіля ГАЗ 33104, н.з. НОМЕР_2 , у м. Краматорську на вул. В. Стуса біля буд. 56, який, керуючи транспортним засобом здійснив зупинку та подальшу стоянку ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса», чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України. Інспектор підійшов до водія, відрекомендувався, пояснив причину зупинки і перевірки документів та попросив пред?явити документи, а саме посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов?язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на підставі п. 2 ч. 1 ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та п. 2.4 «а» ПДР. Водій законні вимоги інспектора виконав. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення правил п. 15.9 «е» ПДР України, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо водія ОСОБА_1 , після чого водію було роз?яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Інспектор ОСОБА_2 виніс відносно ОСОБА_1 постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав на останнього стягнення в розмірі 255,00 грн. відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП, позивача було ознайомлено зі змістом постанови, вручено ОСОБА_1 копію постанови, що останній засвідчив своїм підписом. Відповідач звертає увагу суду на те, що позивач, звернувшись до суду з позовом, жодного доказу в обґрунтування своєї позиції суду не надав. На момент виявлення порушення ПДР України водієм ОСОБА_3 останній не стежив за дорожньою обстановкою, хоча зобов?язаний був це робити, керуючи транспортним засобом, здійснив зупинку та подальшу стоянку ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, позначеного дорожнім знаком 5.41.1 «Пункт зупинки автобуса». Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення було зафіксовано нагрудними відео реєстраторами інспекторів. Під час роз?яснення ОСОБА_1 його прав як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, правопорушник жодних клопотань не заявляв. Окрім того, той факт, що ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оскарження постанови свідчить про те, що він своїми правами скористався. Інспектор поліції виконав вимоги ст. 280 КУпАП, з?ясував, що позивачем було умисно вчинене адміністративне правопорушення, за що на останнього було накладено адміністративне стягнення. Відповідач просить позовні вимоги ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову від 26.12.2019 року серії ЕАК № 1906072 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Представник третьої особи, Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з?явився, відомостей про причини неприбуття суду не надав, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 26.12.2019 року серії ЕАК № 1906072 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255,00 грн. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.12.2019 року об 11-06 год., керуючи транспортним засобом ГАЗ 33104, н.з. НОМЕР_2 , біля будинку 56 по вул. В. Стуса м. Краматорська, здійснив зупинку транспортного засобу ближче 30 м від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п. 15.9 «е» ПДР України, за що частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. (а. с. 5-6)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до пп «е» п. 15.9 п. 15 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків, - зупинка забороняється.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку позивач не надав суду належних доказів в обґрунтування своїх доводів, які достовірно підтверджують той факт, що постанова про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави в сумі 255,00 грн., винесена неправомірно та у його діях, зафіксованих у постанові, відсутній склад адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З дослідженого відеозапису з нагрудних відео реєстраторів інспекторів УПП в м. Краматорську та Слов?янську ДПП, наданого відповідачем, який зберігається на лазерному носії DVD+R (а. с. 17), вбачається, що позивач ОСОБА_1 дійсно здійснив зупинку та стоянку свого транспортного засобу майже на посадковому майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів, що є порушенням п. 15.9 «е» ПДР України, на відеозаписі чітко видно, що поруч з транспортним засобом ОСОБА_1 знаходяться лавки посадкового майданчика для очікування пасажирами маршрутних транспортних засобів, видно людей на даному посадковому майданчику. Окрім того, з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час спілкування з інспекторами патрульної поліції не заперечує той факт, що він розташував свій транспортний засіб ближче 30 метрів від посадкового майданчику маршрутних транспортних засобів, що є порушенням п. 15.9 «е» ПДР України. ОСОБА_1 , навпаки, що суперечить його доводам, наведеним у позовній заяві, підтверджує, що йому відомо, що для вивантаження товару до певного магазину він має можливість під?їхати до даного магазину з іншого боку, тим самим не порушуючи Правила дорожнього руху України, однак, в обґрунтування своєї зупинки у неналежному місці ОСОБА_1 посилається на те, що якщо він буде кожний раз об`їжджати, щоб під`їхати до потрібного магазину, він витратить на це забагато часу. Тобто, як вбачається зі слів самого ОСОБА_1 , він не заперечує сам факт порушення ним правил зупинки і стоянки транспортного засобу, викладених у п. 15.9 «е» ПДР України. Окрім того, під час винесення відносно ОСОБА_1 постанови у справі про адміністративне правопорушення останньому інспектором патрульної поліції було роз?янено його права та обов?язки, та ОСОБА_1 , в свою чергу, жодних клопотань з приводу роз?яснених прав не заявляв.

Аналізуючи усі обставини по справі, досліджені матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов?янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції сержанта Сафронова Дениса Андрійовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2020 року.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова