Справа № 420/2190/19
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 420/2190/19
Головуючий в 1 інстанції: Єфіменко К.С.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

доповідача, судді: Димерлія О.О.

суддів: Танасогло Т.М., Єщенка О.В.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобов`язання вчинити дії, -

УСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» до Департаменту ДАБІ в Одеській області про зобов`язання Департамент ДАБІ в Одеській області поновити в Єдиному реєстрі дозвільних документів реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року за №ОД 92.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 815/1290/17 апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року скасовано та прийнято нове рішення про скасування. Однак відповідачем реєстрацію Декларації про початок будівельних робіт від 12.10.2015 року - не поновлено у зв`язку з чим позивач звернувся до суду

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом від 19 серпня 2019 року прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що невжиття Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області заходів щодо відновлення реєстрації декларації про початок будівельних робіт від 12.10.2015 року № ОД 2 в Єдиному реєстрі дозвільних документів створює перешкоди для виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 815/1290/17.

В апеляційній скарзі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, посилаючись на помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає про порушення позивачем строку звернення до суду із зазначеним позовом, а також вказує на невідповідність реєстраційного номера декларації матеріалам справи. Суб`єкт владних повноважень вважає що позовна вимога щодо зобов`язання поновити реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт є формою втручання в дискреційні повноваження.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу, просить апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційних скарг, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області підлягає частковому задоволенню.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, у березні 2017 року ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис від 07.02.2017 р. про зупинення з 08.02.2017 р. підготовчих та будівельних робіт які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт та усунення виявлених порушень до 07.03.2017 р., складений Департаментом Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області; визнати протиправною та скасувати постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 42 від 17.02.2017 р. про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності на обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія»; визнати протиправним та скасувати рішення головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року за № ОД 12; визнати протиправним та скасувати наказ № 11 від 09.02.2017 Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року за № ОД 12.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 815/1290/17 апеляційну скаргу ОК «ЖБК «Південна будівельна компанія» задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.12.2017 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов задоволено частково, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області № 42 від 17.02.2017 року про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності на обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія»; визнано протиправним та скасовано Наказ № 11 від 09.02.2017 року Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про скасування реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року за № ОД 12.

Також апеляційним судом встановлено наявність ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 року відповідно до якої у резолютивну частину постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року внесено виправлення, в тексті постанови замість "ОД 12" зазначено "ОД 92".

Для добровільного виконання судового рішення 14.01.2019 року Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» звернувся до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області та до Державної архітектурно-будівельної інспекції України з проханням поновити в єдиному реєстрі дозвільних документів реєстрацію Декларації про початок будівельних робіт від 12.10.2015 року № ОД 92.

Відповідачем 13.04.2019 року (згідно штампу на конверті), направлено відповідь на вищезазначений лист Позивача, яким повідомлено Кооператив, що «...рішення суду апеляційної інстанції не зобов`язує орган державного Архітектурно-будівельного контролю поновити реєстрацію декларації».

У зв`язку з такими діями відповідача, позивач звернувся до суду. В позовній заяві просить зобов`язати Департамент ДАБІ в Одеській області поновити в Єдиному реєстрі дозвільних документів реєстрацію декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року за №ОД 92.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що ефективним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області поновити в Єдиному реєстрі дозвільних документів реєстрацію Декларації про початок виконання будівельних робіт від 12.10.2015 року № ОД 92.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною1-3 ст.242 КАС України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За приписами ст.2 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно ст. 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналіз вищезазначених законодавчих норм свідчить, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України "Про виконавче провадження".

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 686/23317/13-а.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є такі види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Апеляційний суд зазначає, що правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Як зазначено у відзиві на апеляційну скаргу, звернувшись з даним позовом про зобов`язання вчинення певних дій, зокрема, зобов`язання Департаменту ДАБІ в Одеській області поновити реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 12.10.2015 року за № ОД 92 в Єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття закінчених будівництвом об`єктів, позивач намагається усунути бездіяльність орану влади в частині невиконання рішення суду по справі № 815/1290/17.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - зобов`язання Департаменту ДАБІ в Одеській області поновити реєстрацію декларації про початок будівельних робіт від 12.10.2015 року за № ОД 92- є одним із способів виконання постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року по справі № 815/1290/17. Отже, спір у справі є тотожним, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

За таких обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 522/10140/17, від 20 лютого 2019 року №806/2143/15, від 03 квітня 2019№820/4261/18.

Відтак, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд попередньої інстанцій не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені ст. 383 КАС України.

Такий порядок оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, прийнятого на виконання судового рішення є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення ч. 5 ст. 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

За наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними (ч. 6 ст. 383 КАС України)

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Спір у справі, що розглядається, є тотожним спору у справі №815/1290/17, що розглянув Одеського апеляційного адміністративного суду (постанова від 29.05.2018 року), оскільки він виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення. Відтак є підстави для закриття провадження у справі.

Суд також звертає увагу, що строк, передбачений частиною четвертою статті 383 КАС України, за наявності причин, які можуть бути визнані судом у справі №815/1290/17 поважними, підлягає поновленню, зокрема, з огляду на закриття провадження у справі №420/2190/19.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необхідність скасування оскарженого судового рішення та закриття провадження у справі.

Керуючись статтями 34, 243, 317, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 серпня 2019 року у справі за адміністративним позовом у справі за адміністративним позовом Обслуговуючого кооперативу «Житлово-будівельний кооператив «Південна будівельна компанія» до Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про зобов`язання вчинити дії скасувати.

Провадження по справі закрити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Єщенко О.В. Танасогло Т.М.