Справа № 826/566/17
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/566/17 Суддя (судді) першої інстанції: Кузьменко В.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Земляної Г.В., Мельничука В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 у справі за адміністративним позовом Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Державна податкова інспекція у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області звернулася до суду з позовом до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення податкового боргу по земельному податку з юридичних осіб у розмірі 298 033,88 грн., який виник у зв`язку із не сплатою податкових зобов`язань самостійно визначених відповідачем з плати за землю згідно податкових декларацій з плати за землю № від 19 травня 2014 року, № від 24 лютого 2015 року, № від 11 листопада 2015 року, податкових повідомлень-рішень від 28 травня 2015 року № , від 04 січня 2016 року № , від 16 березня 2016 року № .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 позов задоволено.

Стягнуто з рахунків Концерну "Військторгсервіс" на користь Державного бюджету України через Державну податкову інспекцію у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області податковий боргу сумі 298 033,88 грн.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта, зокрема, обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та положенням закону, оскільки ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2019 закрито провадження у справі про банкрутство Концерну "Військторгсервіс". Затверджено мирову угоду від укладену між кредиторами та боржником у справі № 910/23971/16 про банкрутство концерну "Військторгсервіс".

Водночас, до мирової угоди, у тому числі, увійшли кредиторські вимоги ГУ ДФС у Черкаській області на загальну суму 336 461,50 грн. Відтак, ГУ ДФС у Черкаській області є визнаним кредитором Концерну "Військторгсервіс" у справі про банкрутство останнього, із затвердженим ухвалою Господарського суду м. Києва графіком погашення заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ухвалою Господарського суду міста Києва від 21 березня 2017 року по справі № 910/23971/16 відкрито провадження у справі про банкрутство Концерну "Військторгсервіс".

25.04.17 від Головного управління Державно Фіскальної служби у Черкаській області надійшла заява з грошовими вимогами до боржника на суму 339 661, 52 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва по даній справі від 29.06.17 затверджено реєстр вимог кредиторів на загальну суму 33 250 999, 86 грн.

Ухвалою від 17.04.2019 по даній справі судом закрито провадження у справі про банкрутство Концерну "Військторгсервіс". Затверджено мирову угоду, укладену між кредиторами та боржником у справі № 910/23971/16 про банкрутство концерну "Військторгсервіс".

Так, до мирової угоди, у тому числі, увійшли кредиторські вимоги ГУ ДФС у Черкаській області на загальну суму 336 461,50 грн., з яких 186 649, 30 грн. - вимоги третьої, а 149 812,22 грн. - вимоги шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Тобто, ГУ ДФС у Черкаській області, до складу якого входить позивач, є визнаним кредитором Концерну "Військторгсервіс" у справі про банкрутство останнього, із затвердженим ухвалою Господарського суду м. Києва графіком погашення заборгованості.

Згідно з податкових декларацій з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) податкової декларації з плати за землю № від 19 травня 2014 року відповідачем самостійно задекларовано суму земельного податку у розмірі 7 457,27 грн., № від 24 лютого 2015 року - у розмірі 101 050,49 грн. (щомісячний платіж у період з 02 березня 2015 по 30 грудня 2015 року складає 8 420,87 грн., щомісячний платіж 30 січня 2016 року складає 8 420,92 грн.), № від 11 листопада 2015 року - у розмірі 10 960,05 грн. (щомісячний платіж у період з 11 листопада 2015 по 30 грудня 2015 року складає 893,24 грн., щомісячний платіж 30 січня 2016 року складає 893,23 грн.).

Згідно податкового повідомлення-рішення від 28 травня 2015 року № до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 213,60 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб в порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 04 січня 2016 року № до відповідача застосовано штрафні санкції у розмірі 20% у сумі 37 386,32 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб в порушення пункту 287.3 статті 287 Податкового кодексу України.

Згідно податкового повідомлення-рішення від 16 березня 2016 року № до відповідача застосовано штрафні санкції у сумі 170,00 грн. за затримку сплати грошового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб в порушення пункту 286.2 статті 286 Податкового кодексу України.

В той же час, з копії зворотного боку облікової картки платника земельного податку з юридичних осіб, наявною у матеріалах справи слідує, що позивачем нараховано пеню у розмірі 142 760,90 грн.

Таким чином, станом на час звернення позивача, з урахуванням наявних в матеріалах справи документів сума податкового боргу Концерну "Військторгсервіс" становила 298 033,88 грн., що також підтверджується розрахунком суми податкового боргу.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що позивачем доведено обґрунтованість своїх вимог та підтверджено їх належними доказами, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Колегія суддів не погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В той же час, як зазначено вище, предметом спору в даній справі є стягнення податкового боргу, який, зокрема, був предметом мирової угоди, укладеної між кредиторами та боржником у справі № 910/23971/16 про банкрутство концерну "Військторгсервіс", затвердженої ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.04.2018, якою також закрито провадження у справі про банкрутство Концерну "Військторгсервіс". До вказаної мирової угоди, у тому числі, увійшли кредиторські вимоги ГУ ДФС у Черкаській області на загальну суму 336 461,50 грн., з яких 186 649, 30 грн. - вимоги третьої, а 149 812,22 грн. - вимоги шостої черги задоволення вимог кредиторів.

Ухвала Господарського суду міста Києва від 17.04.2018 у справі № 910/23971/16 залишена без змін постановою Верховного Суду від 09.04.2019.

У вказаній постанові Верховного Суду від 09.04.2019, зокрема вказано, що статтею 77 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» визначено, що під мировою угодою у справі про банкрутство розуміється домовленість між боржником і кредиторами стосовно відстрочки та/або розстрочки, а також прощення (списання) кредиторами боргів боржника, яка оформляється шляхом укладення угоди між сторонами.

Мирова угода може бути укладена на будь-якій стадії провадження у справі про банкрутство.

Рішення про укладення мирової угоди від імені кредиторів приймається комітетом кредиторів більшістю голосів кредиторів - членів комітету та вважається прийнятим за умови, що всі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника, висловили письмову згоду на укладення мирової угоди.

Рішення про укладення мирової угоди приймається від імені боржника керівником боржника чи арбітражним керуючим (керуючим санацією, ліквідатором), які виконують повноваження органів управління та керівника боржника і підписують її.

Від імені кредиторів мирову угоду підписує Голова комітету кредиторів.

Частина перша статті 78 Закону передбачає, що мирова угода може бути укладена тільки щодо вимог, забезпечених заставою, вимог другої та наступних черг задоволення вимог кредиторів, визначених цим Законом.

Таким чином, аналіз змісту частини першої статті 45 та статті 78 Закону свідчить, що погашення вимог першої черги кредиторів є обов`язковою умовою укладення мирової угоди у справі про банкрутство.

Відповідно до положень статті 79 Закону про банкрутство мирова угода укладається у письмовій формі та підлягає затвердженню господарським судом, про що зазначається в ухвалі господарського суду про припинення провадження у справі про банкрутство.

Мирова угода набирає чинності з дня її затвердження господарським судом і є обов`язковою для боржника (банкрута), кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою, кредиторів другої та наступних черг.

Згідно з частиною восьмою статті 26 Закону про банкрутство до компетенції комітету кредиторів належить прийняття рішення, серед іншого, про підготовку та укладення мирової угоди.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що кредитори боржника більшістю голосів проголосували за укладення мирової угоди та подальше її затвердження господарським судом.

В контексті зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що в межах даної справи № 826/566/17 відповідач не оспорює наявність вказаного податкового боргу перед Державною податковою інспекцією у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, проте фактично вказує на вірогідність подвійного стягнення такого боргу в разі задоволення адміністративного позову Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення податкового боргу.

З огляду на викладене, колегія суддів враховуючи наявність судових рішень, прийнятих в порядку господарського судочинства в межах справи № 910/23971/16, якими вирішено питання заборгованості Концерну "Військторгсервіс" перед Державною податковою інспекцією у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області, приходить до висновку, що предмет позову є відсутнім, позаяк вирішений в порядку господарського судочинства.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 4 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право визнати нечинним судове рішення суду першої інстанції повністю або частково у визначених цим Кодексом випадках і закрити провадження у справі у відповідній частині.

Враховуючи те, що під час апеляційного провадження не встановлено порушень судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, колегія суддів вважає за необхідне визнати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 нечинним та закрити провадження у справі №826/566/17.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Концерну "Військторгсервіс" задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.05.2019 визнати нечинним.

Провадження у справі за позовом Державної податкової інспекції у місті Черкасах Головного управління ДФС у Черкаській області до Концерну "Військторгсервіс" про стягнення податкового боргу закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя Г.В. Земляна

Суддя В.П. Мельничук