Справа № 822/2695/16
Суддя: Охрімчук І.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті апеляційного провадження

Справа № 822/2695/16

20 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Охрімчук І.Г.

суддів: Капустинського М.М. Смілянця Е. С.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року позов задоволено. Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано апелянту звернутися до суду апеляційної інстанції з вмотивованою заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року із зазначенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження. З матеріалів справи встановлено, що вказану ухвалу апелянт отримав 13.12.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог зазначеної ухали, апелянт надіслав до суду апеляційної інстанції заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження. Обгрунтовуючи дану заяву апелянт вказав, що не був присутнім під час проголошення оскаржуваного судового рішення. Крім того, зазначив, що поштове відправлення з рішенням суду першої інстанції було направлене на адресу: АДРЕСА_1 , однак дана адреса не є належною адресою, оскільки відповідач зазначав в поданих документах до апеляційної та касаційної інстанцій іншу адресу, а саме: АДРЕСА_2, а тому копію рішення суду першої інстанції від 15.10.2019 року апелянт отримав 05.11.2019 року. За таких обставин, на думку відповідача, строк пропущено з поважних причин, що не залежало від волі та бажання скаржника.

Розглянувши подане стороною клопотання, колегія суддів вважає, що воно не підлягає задоволенню з таких підстав.

Cтаттею 129 Конституції України, як одну з основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

При цьому, статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом (пункти 6, 7 частини п`ятої цієї статті).

Вказані положення КАС України окреслюють характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом.

Отже, процесуальними обов`язками учасників справи визначено, крім іншого, дотримання строку на апеляційне оскарження судових рішень.

Порядок поновлення та продовження процесуальних строків врегульовано статтею 121 Кодексу адміністративного судочинства України.

Варто наголосити, що апелянт, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на апеляційне оскарження судового рішення, повинен забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством. При цьому, усі учасники судового процесу рівні перед законом і судом.

Між тим, КАС України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Надаючи оцінку обставинам, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, суд має виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав скаржник можливість своєчасно реалізувати своє право на апеляційне оскарження.

В свою чергу, необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження остаточного судового рішення є порушенням принципу Res judicata (юридичної визначеності). Відхід від цього принципу можливий лише у разі, якщо він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Аналізуючи наведені в заяві апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження, судова колегія дійшла висновку, що вказані підстави слід визнати неповажними, з огляду на таке.

З матеріалів справи слідує, що рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року (повний текст рішення складено 23.10.2019 року) ухвалено в порядку письмового провадження. Вказане рішення отримано відповідачем 25.10.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, а з апеляційною скаргою звернувся 03.12.2019 року, тобто з пропуском строку, встановленого КАС України.

Слід відмітити, що у поданій заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, відповідач посилається на те, що поштове відправлення було направлене на адресу, яка не є належною, оскільки відповідач зазначав в поданих документах до апеляційної та касаційної інстанцій іншу адресу. Проте, колегія суддів критично оцінює викладені відповідачем обгрунтування, оскільки з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вбачається, що у графі "Розписка про одержання" міститься підпис, який належить відповідачу, та є ідентичним підписам, що наявні у інших рекомендованим повідомленнях, що містяться у матеріалах справи. Таким чином, жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, відповідачем не надано.

Отже, враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач особисто отримав рішення суду першої інстанції та був обізнаний про те, що рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в 30-денний термін з дня його проголошення.

Між тим, колегія суддів зауважує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.10.2018 року у справі №813/1941/17.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути піддане обмеженням, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав, або фінансовим обмеженням (справа «Стаббігс на інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії», справа «Креуз проти Польщі»).

Таким чином, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що відповідач не навів поважних підстав, за яких апеляційна скарга подана понад визначені законом строки, матеріали справи не містять доказів, які підтверджують, що причина пропуску процесуального строку має об`єктивний і незалежний від апелянта характер, відповідачем додатково такі докази не подано, обставини, на які покликається апелянт у заяві про поновлення строку на апеляційне оскарження, на переконання суду апеляційної інстанції, не є непереборними чи такими, що унеможливлювали реалізацію права на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідачем строк на апеляційне оскарження пропущений без поважних причин.

Підсумовуючи вищевикладене, судова колегія вважає, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ч.3 ст.298, п.4 ч.1 ст.299 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Визнати неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15.10.2019 року.

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Хмельницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Повернути Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 сплачений судовий збір відповідно до квитанції від 03.12.2019 року №0.0..1 у розмірі 2 881,50 (дві тисячі вісімсот вісімдесят одна) грн. 50 коп. за рахунок коштів Державного бюджету України.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження разом з апеляційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Копію ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження надіслати учасникам справи.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач Охрімчук І.Г.

Судді Капустинський М.М. Смілянець Е. С.