Справа № 160/11602/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
1. 19.11.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61У у розмірі 14 052,72 грн.
2. Ухвалою суду від 21.11.2019:
- клопотання ОСОБА_1 про вжиття заходів адміністративного позову задоволено повністю;
- зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 59507242, відкритому Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-114867-17/61У від 04.02.2019 Головного управління ДФС у Дніпропетровській області до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі.
3. Ухвалою суду від 22.11.2019:
- прийнято адміністративний позов до розгляду, відкрито позовне провадження у справі;
- призначено справу до розгляду за правилами спрощеного провадження у судовому засіданні 10.12.2019;
- встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті спору;
- витребувано від відповідача: інтегровану картку платника податків ОСОБА_1 зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з дати виникнення боргу; розрахунок суми боргу, визначеної у вимозі про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61У; документи на підставі яких була прийнята оскаржувана вимога; пояснення із підтверджуючими доказати, чи приймалися рішення податковим органом щодо поданих позивачем заяв від 19.06.2017 та 13.11.2019 (надати у тому числі заяви та відповіді/рішення на них з доказами направлення/отримання); вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61 з доказами направлення та отримання позивачем; докази направлення та отримання позивачем вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61У.
4. У судове засідання 10.12.2019 прибув позивач, судом відкладено розгляд справи на 24.12.2019, витребувано від позивача докази по справі.
5. 16.12.2019 до суду електронним зв`язком надійшов відзив на позов.
6. 21.12.2019 до канцелярії суду надійшла відповідь на відзив та клопотання про долучення до матеріалів справи витребуваних доказів.
7. 24.12.2019 у судове засідання сторони не прибули, у зв`язку із чим суд перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження, справа розглянута у строки для розгляду справ згідно правил спрощеного позовного ровадження.
щодо строку звернення до суду
9. Таким чином, позивач не пропустив строк звернення до адміністративного суду із позовною заявою.
10. Позивач вважає протиправною вимогу сплату боргу (недоїмки), оскільки з 15.06.2017 призваний до лав Збройних Сил України, відповідну військову службу проходить і досі на посаді юрисконсульта юридичної служби Повітряного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військова частина НОМЕР_1 .
11. У зв`язку із дією, особливого періоду в Державі, підтверджується листом Голови Верховного Суду від 19.06.2018 здійснено роз`яснення щодо дії особливого періоду на території України, що з 18.03.2014 по теперішній час в Україні діє особливий період.
12. 12.11.2019 позивачу в телефонному режимі зателефонували запросили під`їхати до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, повідомили про наявність відносно мене виконавчого провадження, тому того ж дня 12.11.2019 позивач подав заяву на ознайомлення з матеріалами виконавчої справи № ВП 59507242 від 10.07.2019. Таким чином, про існування відповідної справи дізнався лише 12.11.2019.
13. З посиланням на частину третю статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пункт 25 підрозділу 10 розділу XX ПК України, пункт 9-2 розділу VII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», пункт 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», позивач просив позов задовольнити.
14. Як, зазначається Верховним Судом відсутність в особовій справі, як платника податків відомостей про мобілізацію останнього та проходження ним військової служби, не є підставою для застосування податковим органом до позивача штрафних санкцій, оскільки підставою для звільнення від сплати податку є заява фізичної особи - підприємця та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів фізичною особою-підприємцем протягом 10 днів після її демобілізації.
15. ГУ ДФС у Дніпропетровській області не прийняло жодного рішення за заявами повідомленнями про звільнення від сплати єдиного податку у зв`язку з призовом, що є порушенням пунктів 56.8, 56.9 статті 56 ПК України.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
16. Відповідач проти позову заперечив повністю, зазначив, що позивач не є звільненим від сплати єдиного внеску.
17. Згідно даних інформаційної системи органу доходів і зборів в інтегрованій картці платника податків відображено:
- нарахування у сумі 8 848 грн із строком сплати до 09.02.2018, нарахування не сплачені;
- сплачено до бюджету 4 224 грн;
- 1 квартал 2018 року у сумі 2 457,18 грн, строк сплати до 19.04.2018;
- 2 квартал 2018 року у сумі 2 457,18 грн, строк сплати до 19.07.2018;
- 3 квартал 2018 року у сумі 2 457,18 грн, строк сплати до 19.10.2018;
- у зв`язку із переплатою несплачені нарахування складають 11 595,54 грн;
- 4 квартал 2018 року у сумі 2 457,18 грн, строк сплати до 21.01.2019.
18. Таким чином, станом на 31.01.2019 у позивача обліковувалась недоїмка у розмірі 14 052,18 грн.
19. Щодо доводів позивача із посиланням на пункт 9-2 розділу VІІ Закону № 2464, відповідач зазначив, що позивач не надав заяву за встановленою додатком 1 Інструкції № 499 формою.
20. Для з`ясування обставин проходження служби відповідач направив листа до військового комісаріату, проте відповідь не одержана.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
22. 15.06.2017 наказом Міністра Оборони України № 401 ОСОБА_1 призваний на військову службу за призивом осіб офіцерського складу до Збройних Сил України строком на 18 місяців (а.с.16, 70).
23. 19.06.2017 позивач подав до Ради адвокатів в Дніпропетровській області заяву про зупинення адвокатської діяльності, адвокатська діяльність була зупинена з 19.07.2017, на час розгляду справи не поновлена (а.с.20-21, 74).
24. 19.06.2017 на адресу ДПІ в Амур-Нижньодніпровському районі міста Дніпропетровськ позивач направив заяву про його призив на військову службу, додавши копію наказу МОУ від 15.06.2017 № 401 (а.с.22).
25. Згідно з витягом з особової справи старшого лейтенанта юстиції ОСОБА_1 (а.с.17):
- з 15.06.2017 по 22.08.2017 слухач Військового інституту Київського національного університету імені Тараса Шевченко, м. Київ;
- з 22.08.2017 по 16.11.2018 офіцер-психолог польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , м. Дніпро;
- з 16.11.2018 юрисконсульт юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , м. Дніпро.
26. Згідно довідки від 20.12.2019 № 762, виданої ВЧ НОМЕР_1 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі (а.с.71).
27. В інтегрованій картці позивача проведені наступні записи (а.с.52-54):
- 26.03.2018: 4 224 грн, сплачено до бюджету;
-- станом на 31.03.2018 переплата 4 224 грн;
- 19.04.2018: 2 457,18 грн, нараховано ЄВ № 10152066/еv від 19.04.2018, термін сплати 19.04.2018; 2 457,18 грн, зменшено переплату;
-- станом на 30.04.2019 переплата 1 766,82 грн;
- 02.05.2019: 8 448 грн, нараховано розрахункову суму єдиного внеску за № 3972192/еv від 02.05.2018, термін сплати 02.05.2018; 1 766,82 грн зменшено переплату; 6 681,18 грн збільшено недоїмку;
-- станом на 31.05.2018 недоїмка 6 681,18 грн;
-- станом на 30.06.2018 недоїмка 6 681,18 грн;
- 19.07.2018: 2 457,18 грн, нараховано ЄВ № 10173412/еv від 19.07.2018, термін сплати 19.07.2018; 2 457,18 грн збільшено недоїмку;
-- станом на 31.07.2018 недоїмка 9 138,36 грн;
-- станом на 31.08.2018 недоїмка 9 138,36 грн;
-- станом на 30.09.2018 недоїмка 9 138,36 грн;
- 19.10.2018: 2 457,18 грн, нараховано ЄВ № 10195802/еv від 19.10.2018, термін сплати 19.10.2018; 2 457,18 грн збільшено недоїмку;
-- станом на 31.10.2018 недоїмка 11 595,54 грн;
-- станом на 31.12.2019 недоїмка 11 595,54 грн;
- 21.01.2019: 2 457,18 грн, нараховано ЄВ № 1450294/еv від 21.01.2019, термін сплати 21.01.2019; 2 457,18 грн збільшено недоїмку;
-- станом на 31.01.2019 недоїмка 14 052,72 грн.
28. 04.02.2019 ГУ ДФС у Дніпропетровській області сформовано оскаржувану вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-114867-17/61, якою вимагало від позивача сплати недоїмки по єдиному внеску у розмірі 14 052,72 грн (а.с.26).
29. Вимога направлена поштовим зв`язком 20.04.2019 (а.с.56-57).
30. 10.07.2019 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження № 59507242 з примусового виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61 (а.с.28).
31. Постановою державного виконавця від 06.08.2019 у виконавчому провадженні № 59507242 звернуто стягнення на доходи боржника (а.с.29).
32. 13.11.2019 позивач направив ДПІ Лівобережного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області заяву-повідомлення, згідно якої на адресу Амур-Нижньодніпровської ДПІ Лівобережного управління ГУ ДФС у Дніпропетровській області неодноразово вже втретє надсилається та неодноразово здавалась в канцелярію за вхідним заява-повідомлення, про те що платник податків адвокат Копач Роман Володимирович (ІНН НОМЕР_3 ), призваний як офіцер запасу на підставі Наказу Міністра оборони України від 15.06.2017 за № 401 та досі не звільнений та знаходжусь в лавах Збройних Сил України, про те з незрозумілих з мене стягують борг (недоїмку) в розмірі 14 052,72 грн на підставі вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61, про існування відповідного стягнення стало відомо 12.11.2019 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження в Амур-Нижньодніпровській державній виконавчій службі, прошу розібратись та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61, а також врахувати в подальшому при опрацюванні відповідної заяви-повідомлення, що відповідно до вимог чинного законодавства призвані військовослужбовці під час дії особливого періоду звільняються від сплати податку, як фізична особа підприємець (самозайнята особа - адвокат) (а.с.24).
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
35. Згідно статті 1 Закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI):
- адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом;
- адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту;
36. Відповідно до статті 12 Закону № 5076-VI:
- особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України;
- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежуються віком особи та є безстроковими.
37. Згідно частини п`ятої статті 31 Закону № 5076-VI протягом строку зупинення права на заняття адвокатською діяльністю адвокат не має права її здійснювати. Відомості про зупинення права на заняття адвокатською діяльністю вносяться до Єдиного реєстру адвокатів України.
38. Адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою (стаття 13 Закону № 5076-VI).
39. Відповідно до статті 31 Закону № 5076-VI право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності з дня подання раді адвокатів регіону за адресою робочого місця адвоката відповідної заяви адвоката.
40. Відповідно до пункту 1.3 статті 1 ПК України цей Кодекс не регулює питання погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.
41. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI).
42. Відповідно до пункту 9-2 Перехідних Положень Закону № 2464-VI під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їх військової служби звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», якщо вони не є роботодавцями.
43. Підставою для такого звільнення є заява фізичної особи - підприємця та копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які подаються до органу доходів і зборів фізичною особою - підприємцем протягом 10 днів після її демобілізації. Якщо демобілізована фізична особа - підприємець перебуває на лікуванні (реабілітації) у зв`язку з виконанням обов`язків під час мобілізації, заява і копія військового квитка або копія іншого документа, виданого відповідним державним органом, подаються протягом 10 днів після закінчення її лікування (реабілітації).
44. Цей пункт застосовується з першого дня мобілізації, оголошеної Указом Президента України від 17.03.2014 № 303 «Про часткову мобілізацію», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про часткову мобілізацію», та протягом усього особливого періоду.
45. Під час особливого періоду, визначеного Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» для платників єдиного внеску, визначених у статті 4 цього Закону, призваних на військову службу під час мобілізації або залучених до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, на весь строк їхньої військової служби зупиняється застосування норм статті 25 цього Закону.
46. Підставою для такого зупинення є копія військового квитка або копія документа, виданого відповідним державним органом, із зазначенням даних про призов такої особи на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, яка подається до органів доходів і зборів цим державним органом протягом десяти днів після її мобілізації.
47. Відповідно до частини третьої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон № 2232-XII) військовий обов`язок включає прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.
48. Згідно частини другої та шостої статті 2 Закону № 2232-XII проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.
49. Видами військової служби є, зокрема:
- строкова військова служба;
- військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;
- військова служба за контрактом осіб офіцерського складу.
50. Статтею 1 Закону № 2464-VI наведено визначення наступних термінів:
- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;
- застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок;
- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок;
- мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця;
- недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
51. Згідно статті 2 Закону № 2464-VI дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
52. Виключно Законом № 2464-VI визначаються, зокрема: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність.
53. Відповідно до абзацу першого пункту 1 статті 7 Закону № 2464-VI (в редакції, чинній з 1 січня 2017 року) єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами.
54. Згідно пункту 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності;
55. Правила обліку платників єдиного внеску врегульовані статтею 5 Закону № 2464-VI.
56. Відповідно до підпунктів 1, 4 частини другої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок; подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.
57. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця така фізична особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску, в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем (частина четверта статті 6 Закону № 2464-VI).
58. З 01.01.2017 відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону № 2464-VI для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
59. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
60. У зв`язку з прийняттям Закону України від 03.10.2017 № 2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», внесено зміни до Закону № 2464-VI, які набули чинності з 01.01.2018.
61. З 01.01.2018 єдиний внесок нараховується:
- 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць;
- у разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску;
62. В редакції до 01.01.2018, єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
63. Частиною четвертою статті 8 Закону № 2464-VI визначено, що порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається цим Законом, в частині адміністрування - Податковим кодексом України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.
64. Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
65. Відповідно до частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
66. Органи доходів і зборів мають право проводити перевірки у фізичних осіб - підприємців бухгалтерських книг, звітів, кошторисів та інших документів про нарахування, обчислення та сплату єдиного внеску, достовірності відомостей, поданих до Державного реєстру, отримувати необхідні пояснення, довідки і відомості (зокрема письмові) з питань, що виникають під час такої перевірки. Документальні та камеральні перевірки проводяться у порядку, встановленому Податковим кодексом України (пункт 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI).
67. Згідно частини першої статті 25 Закону № 2464-VI:
- рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами;
- положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;
- орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату;
- вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом;
- платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею.
68. Процедура нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом № 2464-VI, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена «Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469, далі Інструкція № 449).
69. Пунктом 10 розділу ІV Інструкції № 449 визначено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органу доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.
70. Згідно пункту 3 Розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
71. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.
72. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.
73. Пунктом 4 Розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
74. «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затверджений наказом Міністерства фінансів України від 20.06.2016 № 422 (далі Порядок № 422) визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
75. Відповідно до пункту 2 розділу І Порядку № 422 базовий запис - первинний запис в інформаційній системі.
76. Облікові показники - показники, що інтегруються в процесі ведення оперативного обліку.
77. Оперативний облік - процес відображення, систематизації та узагальнення первинних показників через їх перетворення в облікові показники в ІКП.
78. Первинні документи - документи, що складені платниками податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску та/або органами ДФС, іншими органами влади згідно з чинним законодавством (податкові декларації, митні декларації, аркуші коригування, уточнюючі розрахунки, податкові повідомлення-рішення, рішення контролюючого органу, вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску, судові рішення, рішення про розстрочення (відстрочення) грошових зобов`язань (податкового боргу), інформація органів Державної казначейської служби України про надходження податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів та єдиного внеску тощо).
79. Згідно з розділом ІІ «Інтегрована картка платника» Порядку № 422 з метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
(1) щодо перебування позивача на військовій службі
80. Звільнення від виконання обов`язків, визначених пунктом 2 статті 6 Закону № 2464-VI, встановлено для платників єдиного внеску, не роботодавців, які призвані на військову службу під час мобілізації або залучені до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу.
81. Закон передбачає проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період.
82. В розглянутому випадку позивач проходить військову службу за призивом, однак, відомості щодо проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період надані матеріали не містять, у зв`язку із чим відповідач з метою відповідних обставин правильно звернувся до військкомату за одержанням інформації.
83. Докази залучення позивача до виконання обов`язків щодо мобілізації за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, матеріали справи також не містять.
84. Таким чином, з огляду на відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів, суд позбавлений можливості застосувати у спірних правовідносинах пункту 9-2 Перехідних положень Закону № 2464-VI.
(2) щодо періоду зупинення адвокатської діяльності та сплати єдиного внеску військовою частиною
85. Особливістю цієї справи є нарахування сум єдиного внеску за період, протягом якого позивач не здійснював адвокатську діяльність у зв`язку із її зупиненням з 19.06.2017, не одержував дохід від такої діяльності, та перебував на контрактній військовій службі.
86. Правовим наслідком зупинення права на заняття адвокатською діяльністю є неможливість заняття адвокатською діяльністю на певний строк, вказане зупинення діяльності не призводить до виключення платника податків з відповідного обліку.
87. З системного аналізу норм Закону № 2464-VІ вбачається, що необхідними умовами для наявності статусу платника єдиного внеску та сплати особою єдиного внеску є провадження такою особою професійної адвокатської діяльності та отримання доходу від цієї діяльності.
88. Оскільки адвокатська діяльність позивача була зупинена, позивач не здійснював незалежну професійну діяльність, тобто не був самозайнятою особою, не отримував дохід від такої діяльності, у період з 19.06.2017 суд не вбачає законних підстав для нарахуванням позивачеві єдиного внеску як самозайнятій особі.
89. Позивач 26.03.2018 сплатив 4 224 грн єдиного внеску до бюджету, тобто за перше півріччя 2017 року, у якому адвокатська діяльність не була зупинена.
90. При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач з 22.08.2017 по 16.11.2018 перебував на посаді офіцера-психолога польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_2 , а з 16.11.2018 по теперішній час на посаді юрисконсульта юридичної служби військової частини НОМЕР_1 , м. Дніпро.
91. Проходження такої служби передбачає укладення контракту, що підтверджено витягом з особової справ (а.с.17), копія контракту суду не надана.
92. Метою встановлення розміру мінімального страхового внеску та обов`язку сплачувати його незалежно від наявності бази для нарахування є забезпечення у передбачених законодавством випадках мінімального рівня соціального захисту осіб шляхом отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
93. Таким чином, позивач є застрахованою особою і єдиний внесок за нього нараховував та сплачував роботодавець військова частина НОМЕР_2 , та розмір внеску мав бути не меншим мінімального, що виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем як самозайнятою особою, що призвело б до подвійної сплати єдиного внеску у мінімальному розмірі.
94. Інше тлумачення норм Закону № 2464-VI щодо необхідності сплати єдиного внеску особами, які перебувають на обліку в органах ДФС і зареєстровані як самозайняті особи (однак господарську діяльність не здійснюють і доходи не отримують), та які одночасно перебувають у трудових відносинах, спричиняє подвійну його сплату (безпосередньо особою та роботодавцем), що суперечить меті запровадженого державою консолідованого страхового внеску.
(3) щодо автоматичного обчислення суми єдиного внеску
95. Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована у зв`язку із автоматичним внесенням до інтегрованої картки платника (ІКП) зобов`язань зі сплати сум єдиного внеску.
96. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач посилався на облікові дані з інформаційної системи органу доходів і зборів, як підставу формування вимоги про сплату боргу (недоїмки), здійснення нарахування інвентаризації даних на підставі алгоритму автоматичного розрахунку, та пункт 4 Розділу VI Інструкції № 449.
97. Відповідно до частини другої статті 2 Закону № 2464-VI виключно цим Законом визначається порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску.
98. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску визначається Законом № 2464-VI, в частині адміністрування - ПК України, та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику (частина четверта статті 8 Закону № 2464-VI).
99. Порядок 1) нарахування, 2) обчислення та 3) сплати єдиного внеску визначені відповідними статтями Закону № 2464-VI.
100. Таким чином: нарахування єдиного внеску здійснює платник, правильність здійсненого нарахування - перевіряє орган доходів і зборів (пункти 2, 3 частини другої статті 6, частина третя статті 9); звітність про нарахування подає платник (частина двадцять восьма статті 8); донарахування здійснює орган доходів і зборів із застосування штрафних санкцій (пункт 3 частини одинадцятої статті 25).
101. Обчислення єдиного внеску здійснюється (стаття 9 Закону № 2464-VI):
а) платником: обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок (частина друга статті 9 Закону № 2464-VI).
б) органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом № 2464-VI: обчислення єдиного внеску, здійснюється на підставі (частина третя статті 9 Закону № 2464-VI):
- актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску;
- звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів;
- бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
102. Таким чином, частина третя статті 9 Закону № 2464-VI встановлює чіткий перелік документів (в подальшому доказів у судовому процесі), на підставі яких органами доходів і зборів здійснюється обчислення єдиного внеску.
103. В розглянутому спорі:
- акти перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску не складались, перевірка в порядку пункту 2 частини першої статті 13 Закону № 2464-VI не проводилась;
- відомості щодо подання звітності сторони не надали;
- бухгалтерські та інші документи не перевірялись.
(щодо вчинення запису в ІКП)
104. При вчиненні в ІКП записів були відсутні первинні документи, визначені пунктом 2 розділу І Порядку № 422.
105. Відповідач не обґрунтував підстав та унормування процедури автоматичного внесення в ІКП записів.
(щодо формування вимоги)
106. Процедура нарахування і сплати єдиного внеску страхувальниками, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначена Інструкцією № 449.
107. Згідно пункту 10 Розділу ІV Інструкції № 449 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів здійснюється на підставі актів документальної перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органу доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суму виплат (доходу), на які нараховується єдиний внесок.
108. Пунктом 4 Розділу VI Інструкції № 449 встановлено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі: актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів.
109. Згідно пункту 3 Розділу VI Інструкції № 449 надсилання платникам вимоги про сплату боргу (недоїмки) передбачено у трьох випадках:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
110. Статтею 1 Закону № 2464-VI визначено, що недоїмка це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
111. Таким чином, в розглянутих правовідносинах первісно мала б бути обчислена недоїмка, в порядку частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI, однак, як зазначено вище, відповідне обчислення відповідачем не здійснено та не оформлено.
112. При проведенні перевірки в установленому законом порядку, та обчисленні єдиного внеску, відповідач мав встановити яка сума єдиного внеску у спірному періоді сплачена роботодавцем за платника податків, в якому періоді професійна діяльність самозайнятої особи була зупинена, проте вказані дії відповідачем не здійснені.
113. Доводи відповідача про достатність відомостей облікових даних з інформаційної системи для внесення відомостей в ІКП, обчислення недоїмки по єдиному внеску та формування вимоги про сплату боргу (недоїмки) не відповідають вищенаведеним нормам права, оскільки відповідач не застосував та не виконав вимоги частини третьої статті 9 Закону № 2464-VI, а користувався пунктом 4 Розділу VI Інструкції № 449, акту нижчої юридичної сили, при цьому не виконавши вимоги пункту 10 Розділу ІV Інструкції № 449.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
114. Надаючи оцінку доводам сторін, суд виходить із завдання адміністративного судочинства, та оцінює процедуру прийняття оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) на відповідність статті 19 Конституції України.
115. З системного аналізу матеріалів справи та наведених норм законодавства, судом встановлено, що обчислення сум недоїмки по єдиному внеску та відображення нарахувань в інтегрованій картці здійснено органом доходів і зборів без проведення перевірки, у порядку встановленому ПК України, вчинене автоматичне обчислення призвело до невстановлення факту сплати єдиного внеску за позивача роботодавцем, сум та періодів сплати.
116. Відповідач протиправно нарахував єдиний внесок за період, коли адвокатська діяльність позивача у встановленому законом порядку була зупинена, та не є поновленою на час розгляду справи.
117. Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
118. Суд зазначає, що заявлений спір є майновим, отже вирішення спору пов`язане із правом позивача на мирне володіння майном, охоронюваним статтею 1 Протоколу Першого до Конвенції, тому суд враховує й норми статей 6, 13 Конвенції.
121. Таким чином, недодержання встановленої законом процедури прийняття суб`єктом владних повноважень рішення призводить до незаконності рішення, що неодноразово зазначав Верховний Суд та відображено у чисельній практиці Європейського суду з прав людини.
122. Оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) прийнята всупереч порядку, встановленому абзацом сьомим частини першої статті 5, частиною третьою статті 9 Закону № 2464-VI (у формі незастосування) та пунктам 3, 4 Розділу VI Інструкції № 449 (у формі неправильного застосування), без врахування сплати єдиного внеску за позивача військової частиною, без врахування зупинення незалежної професійної діяльності, що виключає обов`язок нарахування та сплати єдиного внеску.
123. В розглянутому спорі, у разі відмови у задоволенні позову та визнання правомірною оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки), яка є виконавчим документом, суду належало б зазначити про додержання органом доходів і зборів абзацу сьомого частини першої статті 5, частини третьої статті 3 статті 9 Закону № 2464-VI, визнання правомірним нарахування єдиного внеску особі, незалежна професійна діяльність якої є зупиненою.
124. Фактично здійснені послідовні дії відповідача: внесення записів за періоди 2018-2019 роки, формування вимоги про сплату борги (недоїмки) не є вчиненими у законному порядку та спосіб, отже є протиправними та такими, що порушують права та законні інтересі позивача та суперечать принципу належного урядування.
125. Недодержанням передбаченого порядку обчислення єдиного внеску відповідач ухиляється від виконання обов`язку, покладеного на нього законом, уникаючи виконання такого обов`язку та покладаючи тягар відповідальності та негативні наслідки на позивача, що є неприпустимим.
126. Здійснюючи контроль легальності у розглянутому спорі, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову.
127. Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
129. Визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 04.02.2019 № Ф-114867-17/61У у розмірі 14 052,72 грн, сформовану Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області.
130. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 768,40 грн.
131. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
132. Повне рішення складено 21.01.2020.
Суддя І.О. Верба