Справа № 500/1973/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/1973/19 пров. № 857/12415/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу Державної установи "Чортківська установа виконання покарань (№26) на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 500/1973/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Чортківська установа виконання покарань (№26) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

суддя в 1-й інстанції - Шульгач М.П.,

час ухвалення рішення - 09.10.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Тернопіль,

дата складання повного тексту рішення - 10.10.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи «Чортківська установа виконання покарань №26» про зобов`язання вчити дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 04 червня 2019 року, згідно наказу Державної установи «Чортківська установа виконання покарань (№26) від 04.06.2019 №82/ОС-19, позивач був звільнений з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п.2,ч1. ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію». На момент звільнення його загальний трудовий стаж складав 32 (тридцять два) роки 04 (чотири) місяці 00 (нуль) днів, з яких 17 років (сімнадцять) 01 (один) місяць 20 (двадцять) днів становить служба в органах внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби. Пунктом 4 вище вказаного наказу визначено вислугу років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні складає 12 (дванадцять) років, 00 (нуль) місяців, 17 (сімнадцять) днів. 24.06.2019 року наказом ДУ «Чортківська УВП (№26) № 91/ОС - 19 внесено зміни до п.4 наказу по установі №82 /ОС - 19 згідно з якими вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби склала 09 років 04 місяці 03 дні.

11.06.2019 року позивач звернувся з заявою до адміністрації Чортківської УВП(№26) З проханням пояснити йому підстави не зарахування до вислуги років для виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби періоду навчання в Львівському пожежно - технічному училищі МВС України з 14.11.1990 року по 26.07.1993 року та періоду служби в органах внутрішніх справ (міліції) з 02.08.1993 року по 01.09.1998 року, а саме 07 років, 09 місяців, 17 днів.

У відповіді на його звернення за № 5/56- 19/О- 6 від 24.06.2019 року було повідомлено, що так як він проходив службу в органах Державної кримінально - виконавчої служби з 01.02. 2010 року по 04.06.2019 року , то йому для виплати одноразової допомоги був врахований тільки період служби 09 років 04 місяці 03 дні.

Вважає такі дії адміністрації ДУ «Чортківська УВП (№26) протиправними поскільки порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам , військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей визначено ст.9 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та постановою Кабінету Міністрів України №393 від 17.07.1992 року (далі - Постанова). Просить позов задовольнити.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 500/1973/19 позовні вимоги задоволено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що позивач проходив службу в органах Державної кримінально - виконавчої служби з 01.02. 2010 року по 04.06.2019 року, а саме 09 років 04 місяці 03 дні, а для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні потрібно мінімум 10 років служби, таким чином позивач не набув право на виплату одноразової грошової допомоги.

Просить скасувати рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 500/1973/19 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 безпідставно не враховано період навчання та період служби в органах внутрішніх справ до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби, а тому позовні вимоги підлягають до задоволення.

Розглядаючи спір, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Встановлено, підтверджено матеріалами справи, що 04 червня 2019 року ОСОБА_1 згідно наказу Державної установи «Чортківська установа виконання покарань(№26) від 04.06.2019 №82/ОС-19 був звільнений з органів Державної кримінально-виконавчої служби України за п.2,ч1. ст.77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію».

На момент звільнення загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складав 32 (тридцять два) роки 04 (чотири) місяці 00 (нуль) днів, з яких 17 років (сімнадцять) 01 (один) місяць 20 (двадцять) днів становить служба в органах внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, дане підтверджується наказом від 04.06.2019 №82/ОС-19.

24.06.2019 року наказом ДУ «Чортківська УВП (№26) № 91/ОС - 19 внесено зміни до п.4 наказу по установі №82 /ОС - 19 згідно з якими вислуга років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби склала 09 років 04 місяці 03 дні.

11.06.2019 року позивач звернувся з заявою до адміністрації Чортківської УВП(№26) З проханням пояснити йому підстави не зарахування до вислуги років для виплати одноразової допомоги при звільненні зі служби періоду навчання в Львівському пожежно - технічному училищі МВС України з 14.11.1990 року по 26.07.1993 року та періоду служби в органах внутрішніх справ (міліції) з 02.08.1993 року по 01.09.1998 року, а саме 07 років, 09 місяців, 17 днів.

У відповіді на його звернення за № 5/56- 19/О- 6 від 24.06.2019 року було повідомлено, що так як він проходив службу в органах Державної кримінально - виконавчої служби з 01.02. 2010 року по 04.06.2019 року, то йому для виплати одноразової допомоги був врахований тільки період служби 09 років 04 місяці 03 дні.

Не погоджуючись з такими діями позивач звернувся до суду.

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 врегульоване питання виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Так, за частиною першою цієї статті, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

За частиною другою цієї статті, особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Згідно з частинами четвертою-п`ятою цієї статті, виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

За правилами частини шостої - особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі повторного їх звільнення зі служби одноразова грошова допомога, передбачена цією статтею, виплачується за період їх календарної служби з дня останнього зарахування на службу без урахування періоду попередньої служби, за винятком тих осіб, які при попередньому звільненні не набули права на отримання такої грошової допомоги.

Системний аналіз вищезазначених норм свідчить на користь того, що передбачена частиною другою статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992 одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення виплачується лише за сукупності трьох обов`язкових умов, а саме: особа набула право на пенсію за цим Законом, особа звільняється зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, особа має вислугу 10 років і більше.

Як підтверджено матеріалами справи, позивач був повторно звільнений зі служби проте відповідно до довідки від 26.07.2019 року № 296 Ліквідаційної комісії УМВС України в Тернопільській області він не отримував грошову допомогу при звільненні з органів внутрішніх справ.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_1 безпідставно не враховано період навчання та період служби в органах внутрішніх справ до вислуги років для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАСУ України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, а доводи апелянта на правомірність прийнятого рішення не впливають та висновків суду не спростовують.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325,328, 329 КАС України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державної установи "Чортківська установа виконання покарань (№26) залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 500/1973/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише з підстав, визначених в статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 22.01.2020 року.