Справа № 640/4866/19
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-12-19 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

19 грудня 2019 року №640/4866/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва (також далі - суд) надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області (далі - відповідач), в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Сізонова Євгена Сергійовича про відкриття виконавчого провадження №57608563 (далі - оскаржувана постанова);

- зобов`язати відповідача видалити з Єдиного реєстру боржників запис щодо позивача, внесений на підставі виконавчого провадження №57608563, відкритого державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області Сізоновим Євгеном Сергійовичем.

Ухвалою суду від 24.05.2019 р. відкрито провадження в адміністративній справі №640/4866/19 (далі - справа), розгляд якої вирішено здійснювати в порядку ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що виконавче провадження №57608563 відкрите помилково та незаконно відносно особи, яка не є боржником за виконавчим документом.

Відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибув, відзиву проти позову до суду не подавав.

Враховуючи викладене та зважаючи на достатність наявних у матеріалах справи доказів для розгляду та вирішення справи по суті, у відповідному судовому засіданні судом прийнято рішення про подальший розгляд та вирішення справи у порядку письмового провадження.

У подальшому, судом встановлено, що вірним найменуванням відповідача є Слов`янський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (далі - відповідач).

Оцінивши належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 р . в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2018 р. у справі №243/7652/18 (провадження №3/243/2319/2018) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, громадянина України, займаючого посаду експерта-консультанта Служби безпеки України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН невідомий, винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 352,40 грн.

Як зазначив позивач, що не заперечувалось відповідачем, при перевірці Єдиного реєстру боржників за параметрами запиту ПІБ - ОСОБА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 , виявлено запис про боржника - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер виконавчого провадження №57608563, документ видав - Слов`янський міськрайонний суд Донецької області, категорія стягнення - стягнення коштів на користь держави, орган ДВС, в якому перебуває на виконанні, - Слов`янський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Донецькій області.

Зважаючи на те, що жодна справа за участі ОСОБА_1 ніколи не перебувала в провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, рішення про стягнення будь-якої заборгованості з нього на користь держави зазначеним судом не приймалось, а виконавче провадження №57608563 відкрите помилково та незаконно, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 р. №1404-VIII (далі - Закон), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст. 2 Закону, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до п.п. 1, 2 ст. 3 Закону, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 18 Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 26, ч. 1 ст. 28 Закону, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення; 2) за заявою прокурора у разі представництва інтересів громадянина або держави в суді; 3) якщо виконавчий документ надійшов від суду у випадках, передбачених законом; 4) якщо виконавчий документ надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземної держави, до повноважень яких належить розгляд цивільних чи господарських справ, іноземних чи міжнародних арбітражів) у порядку, встановленому законом; 5) у разі якщо виконавчий документ надійшов від Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим, згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 15 Закону, сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Дослідивши зміст постанови Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 30.08.2018 р. у справі №243/7652/18 (провадження №3/243/2319/2018) судом не встановлено, що вона стосується саме позивача.

Крім того, листом Головного територіального управління юстиції у Донецькій області управління державної виконавчої служби від 25.04.2019 р. №2-4-1090 повідомлено представника позивача та Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, зокрема, про те, що "на примусове виконання до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05.11.2018 надійшла постанова Слов`янського міськрайонного суду №3/243/2319/2018 від 12.09.2018, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 гривень. Того ж дня, державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №57608563, при внесенні даних допущено технічну помилку, де помилково внесені дані про ідентифікаційний код громадянина ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . На теперішній час, помилку виправлено. Згідно відомостей та інформації з Єдиного реєстру боржників, відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , дані з реєстру боржників вилучено".

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 не є боржником в межах виконавчого провадження №57608563, відкритого оскаржуваною постановою.

Крім того, позивачем не заперечувався факт помилкового внесення до оскаржуваної постанови ідентифікаційного коду ОСОБА_1 та, відповідно, помилкового внесення позивача до Єдиного реєстру боржників, а також не заперечувався факт виправлення таких помилок.

Враховуючи вищевикладене у сукупності, а також зважаючи на те, що станом на час прийняття даного судового рішення виконавче провадження №57608563 закінчене, а інформацію відносно ОСОБА_1 виключено з Єдиного реєстру боржників, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання протиправною та скасування оскаржуваної постанови та для зобов`язання відповідача видалити з Єдиного реєстру боржників запису щодо позивача, внесеного на підставі виконавчого провадження №57608563.

Згідно з ч. 1 ст. 9, ст. 72, ч.ч. 1, 2, 5 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, із системного аналізу вище викладених норм та з`ясованих судом обставин вбачається, що позов ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню повністю.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 72-77, 90, 139, 192, 241-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_3 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) (місцезнаходження: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, вул. Поштова, 44; ) про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 287 КАС України, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко