Справа № 539/3265/19
Суддя: Іващенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 539/3265/19
Провадження № 2-а/539/8/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Іващенка Ю.А.,

при секретарі Карпенко Т.П.,

з участю представника відповідача Дацій О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни Полтавської області адміністративну справу за позовом Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу,

В С Т А Н О В И В :

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради звернулось до суду з позовом до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу.

В позові вказало, що постановою заступника начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В. ВП №55229669 від 05.08.2019 року на Управління накладено штраф в розмірі 10 200 грн. за невиконання рішення Лубенського міськрайонного суду про зобов`язання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньопереміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 р. №505 за період з 22.01.2016 р. по 13.09.2016 р. включно, з урахуванням виплачених сум.

Позивач посилався на те, що Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради є виконавчим органом Лубенської міської ради, утворюється міською радою, підзвітне і підконтрольне раді, а з питань здійснення делегованих державою повноважень підконтрольне відповідним органам виконавчої влади. Кошти на проведення виплат державних допомог виділяються із державного бюджету України і такі виплати проводять в даному випадку Центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат у Полтавській області Департаменту соціального захисту населення Полтавської ОДА, куди й була направлена справа ОСОБА_1 та рішення управління про призначення допомоги переміщеним особам на проживання. Міські бюджети за кошти міського бюджету такі виплати не проводять.

Відповідно до п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом виконавче провадження підлягає закінченню. Тому Управління не погоджується з рішенням державного виконавця про стягнення з Управління штрафу у розмірі 10200,00 грн., так як Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради добровільно виконало рішення суду в межах делегованих йому державою повноважень.

Позивач прохав визнати неправомірними дії заступника начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В., щодо накладення штрафу на управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради у розмірі 10200 грн. та скасувати постанову про накладення штрафу від 05.08.2019 року ВП №55229669.

В судове засідання представник позивача не з`явився, в позовній заяві прохали справу розглядати без участі представника управління.

Представник Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Дацій О.О. проти задоволення позову заперечувала, оскільки постанова про накладення штрафу була винесена правомірно. Зараз дане провадження закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Дослідивши матеріали та докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що на виконанні у Лубенському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавче провадження ВП № 55229669.

Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради зобов`язано призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньопереміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505 за період з 22.01.2016 року по 13.09.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум.

Заступником начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В. винесено постанову ВП №55229669 від 05.08.2019 року про накладення на управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання вищевказаного рішення суду.

Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради не погоджується з такими діями державного виконавця, оскільки вважає, що невиконання управлінням судового рішення в частині виплати грошових коштів, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

В постанові про накладення штрафу від 05.08.2019 ВП №55229669 заступник начальника відділу ДВС посилається на ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», де зазначено, що у разі невиконання рішення суду без поважних причин - державний виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника.

Суд вважає доводи Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради частково обґрунтованими, з огляду на наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви або повідомлення, передбачених частиною першою цієї статті, отримує в Єдиному державному реєстрі виконавчих документів електронну копію виконавчого документа та виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

З аналізу викладеної норми слідує, що негативні наслідки у вигляді накладення штрафу за невиконання в обумовлений строк відповідного рішення настають за умови його невиконання без поважних причин.

Відповідно до частини 1 ст. 75 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

За своєю природою штраф - це міра адміністративної відповідальності. Штрафи представляють собою грошові стягнення, тобто є обтяженням майнового характеру для учасників виконавчого провадження. При цьому, штрафи можуть накладатися лише за винні дії чи бездіяльність.

Таким чином, державним виконавцем може бути винесено постанову про накладення штрафу виключно у разі невиконання боржником судового рішення без поважних причин. Перелік причин, які можуть визнаватися поважними Законом України «Про виконавче провадження» - не встановлений.

У зв`язку з цим суд, вирішуючи питання про наявність чи відсутність у боржника поважних причин невиконання судового рішення, керується власним переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні приєднаних до матеріалів справи доказів, як це передбачено ч. 1 ст. 90 КАС України.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 87 Бюджетного кодексу України до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки на соціальний захист та соціальне забезпечення.

Таким чином, Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради лише здійснює фактичну виплату громадянам коштів, які надходять із Державного бюджету України, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про те, що ненадходження відповідних коштів із Державного бюджету України є поважною причиною невиконання Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради судового рішення у частині виплати нарахованої ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг згідно порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньопереміщеним особам на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 року №505 за період з 22.01.2016 року по 13.09.2016 року включно, з урахуванням виплачених сум

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а (К/9901/1598/18) та від 13.06.2018 у справі № 757/29541/14-а (К/9901/12146/18).

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що вимоги Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради про скасування постанови заступника начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В., щодо накладення штрафу на управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради у розмірі 10200 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Невиконання судового рішення Управлінням соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради в частині виплат грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Вимога позивача про визнання неправомірними дій заступника начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В. щодо накладення штрафу полягають у винесенні постанови про накладення штрафу, щодо якої суд встановив підстави для її скасування. Тому, при скасуванні постанови про накладення штрафу підстав для визнання ще і неправомірними дій державного виконавця, які виражаються у винесенні постанови про накладення штрафу, суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 243-246, 250, 255, 287 КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позов Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради (місце знаходження м. Лубни, проспект Володимирський, 9, Полтавської області, ) до Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (місце знаходження м. Лубни, вул. Ярослава Мудрого, 17/1, Полтавської області, ) про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення штрафу - задовольнити частково.

Постанову заступника начальника Лубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Іванко О.В. від 05.08.2019 року про накладення на Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради штрафу в розмірі 10 200 грн. у ВП №55229669 - скасувати.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5) Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складення повного рішення 20.01.2020 року.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду Ю.А. Іващенко