Справа № 310/9373/19
Суддя: Вірченко О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 310/9373/19
РІШЕННЯ

Іменем України

14 січня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивача Загорського Д.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи свої вимоги наступним. Старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Мілаєнко Л.І. прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача як директора ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр», за якою на підставі ст. 188-5 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення в розмірі 765 грн. Позивач вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню. ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» отримало повідомлення про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області з 18 листопада 2019 року по 29 листопада 2019 року. Товариством було повідомлено відповідача про відсутність правових підстав для проведення вказаної перевірки, незважаючи на що посадові особи Державної екологічної інспекції у Запорізькій області вийшли на перевірку ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр», але не були допущені до її проведення, в зв`язку із чим склали акт про відмову у проведенні перевірки від 19 листопада 2019 року та протокол про адміністративне правопорушення № 010470, на підставі яких відповідачем складено постанову, що оскаржується. Позивач зазначив, що ним не було порушено норми Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», не скоєно адміністративне правопорушення, передбачене ст. 188-5 КУпАП. За вказаною статтею до відповідальності може бути притягнута посадова особа, яка не виконала законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, не надала їм необхідної інформації або надала неправдиву інформацію, а також вчинила інші перешкоди для виконання покладених на відповідальних посадових осіб контролюючого органу обов`язків. Постановою КМУ від 10 травня 2018 року № 342 визнано такою, що втратила чинність Постанова КМУ від 28 серпня 2013 року № 752 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)». Всі критерії та уніфіковані форми актів, розроблені органами державного нагляду (контролю) на підставі методик, затверджених постановами КМУ, що втратили чинність згідно з п. 2 Постанови КМУ від 10 травня 2018 року № 342, є нечинними, оскільки вони не відповідають новим Методикам. Станом на теперішній час Міністерством екології та природних ресурсів України не затверджено та на офіційному веб-сайті не оприлюднено уніфікованої форми акту, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), залежно від ступеня ризику, яка б відповідала чинній Постанові КМУ № 342, що у відповідності до ст. 10 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» надавало позивачеві право не допускати посадових осіб органів державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду. Враховуючи зазначене, просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02.

Відповідачем до суду було надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого Державна екологічна інспекція у Запорізькій області позов ОСОБА_1 не визнала в повному обсязі з огляду на наступне. Інспекція є органом, який вправі здійснювати державний нагляд (контроль) відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та реалізовувати пов`язані з цим повноваження (владні управлінські функції). Аргументи позивача, що наслідком затвердження Постановою КМУ № 342 нових Методик є неправомірність застосування уніфікованої форми акта, затвердженої Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року № 303, є необґрунтованими. Вказані Методики лише встановлюють засади єдиних підходів до розроблення органами державного нагляду (контролю) критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), розроблення органами державного нагляду (контролю) уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), але ніяким чином не скасовують чинності діючої уніфікованої форми акта, що складається за результатами планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктами господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року № 303. Вказаний наказ є чинним, ним було затверджено уніфіковану форму акта, яка використовується Державною екологічною інспекцією і на даний час. Аргументи позивача є необґрунтованими, не мають жодного правового значення, оскільки він не навів у позовній заяві жодного нормативно-правового акта, який би запроваджував інший порядок здійснення державного нагляду (контролю). У ОСОБА_1 не було законних підстав для не допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції до проведення заходу державного нагляду (контролю), а тому його правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП. Відповідач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02 законною та обґрунтованою, а адміністративний позов про її скасування безпідставним, в зв`язку із чим просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач та представник відповідача в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивача позовні вимоги підтримав з викладених в позові підстав, просив адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Судом в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ст. 188-5 КУпАП передбачена відповідальність за невиконання законних розпоряджень чи приписів, інших законних вимог посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, використання природних ресурсів, радіаційної безпеки або охорону природних ресурсів, ненадання їм необхідної інформації або надання неправдивої інформації, вчинення інших перешкод для виконання покладених на них обов`язків.

Повідомленням про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства від 23 жовтня 2019 року № 4295/11 ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» було попереджено про проведення з 18 листопада по 29 листопада 2019 року Державною екологічною інспекцією у Запорізькій області планової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища.

Листом від 15 листопада 2019 року позивач повідомив відповідача про не допуск представників Державної екологічної інспекції до перевірки, оскільки на даний час Міністерством екології та природних ресурсів України не затверджено та на офіційному сайті не оприлюднено уніфікованої форми акту, що складається за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), залежно від ступеню ризику, яка б відповідала чинній Постанові КМУ № 342.

19 листопада 2019 року представниками відповідача складено акт про відмову директора ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» у проведенні перевірки.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 21 листопада 2019 року № 001360/01/02, винесеною старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Запорізької області Мілаєнко Л.І., на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 19 листопада 2019 року № 010470 директора ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр» ОСОБА_1 . було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП.

Згідно з вказаною постановою позивач не виконав законні розпорядження та припис посадових осіб органів, які здійснюють державний контроль у галузі охорони навколишнього природного середовища, а саме - не забезпечив допуск посадових осіб - державних інспекторів до здійснення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства відповідно до направлення від 18 листопада 2019 року № 429, наказу від 18 листопада 2019 року № 539 про проведення планової перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «Андрівський гранітний кар`єр», чим порушив вимоги ст.ст. 11, 12 Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про основні заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877), суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) зобов`язаний допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) за умови дотримання ними порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Отже, обов`язок суб`єкта господарювання з допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю) кореспондується із відповідним обов`язком таких посадових осіб дотримуватися порядку здійснення державного нагляду (контролю), передбаченого цим Законом.

Відповідно до ст. 10 Закону № 877 суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю), якщо:

- державний нагляд (контроль) здійснюється з порушенням передбачених законом вимог щодо періодичності проведення таких заходів;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не надала копії документів, передбачених цим Законом, або якщо надані документи не відповідають вимогам цього Закону;

- суб`єкт господарювання не одержав повідомлення про здійснення планового заходу державного нагляду (контролю) в порядку, передбаченому цим Законом;

- посадова особа органу державного нагляду (контролю) не внесла запис про здійснення заходу державного нагляду (контролю) до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) (за наявності такого журналу в суб`єкта господарювання);

- тривалість планового заходу державного нагляду (контролю) або сумарна тривалість таких заходів протягом року перевищує граничну тривалість, встановлену частиною п`ятою статті 5 цього Закону, або тривалість позапланового заходу державного нагляду (контролю) перевищує граничну тривалість, встановлену частиною четвертою статті 6 цього Закону;

- орган державного нагляду (контролю) здійснює повторний позаплановий захід державного нагляду (контролю) за тим самим фактом (фактами), що був (були) підставою для проведеного позапланового заходу державного нагляду (контролю);

- органом державного нагляду (контролю) не була затверджена та оприлюднена на власному офіційному веб-сайті уніфікована форма акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику;

- у передбачених законом випадках посадові особи не надали копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики з питань державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, або відповідного державного колегіального органу на здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Зазначений перелік підстав для не допуску посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення державного нагляду (контролю) є вичерпним.

Позивач в обґрунтування позову вказує, що у даному випадку були такі підстави для не допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до проведення планового заходу державного нагляду (контролю), як відсутність уніфікованої форми акта, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику, розробленої відповідно до нових методик, затверджених Постановою КМУ від 10 травня 2018 року № 342.

Разом із тим, суд із вказаними аргументами позивача не погоджується, з огляду на наступне.

Згідно із ч. 15 ст. 4 Закону № 877 при здійсненні заходів державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані використовувати виключно уніфіковані форми актів.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 вказаного Закону Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну регуляторну політику, політику з питань нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, ліцензування та дозвільної системи у сфері господарської діяльності та дерегуляції господарської діяльності, розробляє Методику розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), та Методику розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю), які затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Методика розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), має передбачати, у тому числі, оцінку ступеня небезпеки, масштабу, виду та сфери діяльності, наявність порушень у попередній діяльності суб`єктів господарювання (крім новостворених).

Орган державного нагляду (контролю) визначає у віднесеній до його відання сфері критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності.

З урахуванням значення прийнятного ризику всі суб`єкти господарювання, що підлягають нагляду (контролю), належать до одного з трьох ступенів ризику: високий, середній або незначний.

Залежно від ступеня ризику органом державного нагляду (контролю) визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю).

Критерії, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), затверджуються Кабінетом Міністрів України за поданням органу державного нагляду (контролю).

Залежно від ступеня ризику орган державного нагляду (контролю) визначає перелік питань для здійснення планових заходів (далі - перелік питань), що затверджується наказом такого органу.

Уніфіковані форми актів з переліком питань затверджуються органом державного нагляду (контролю) та оприлюднюються на його офіційному веб-сайті протягом п`яти робочих днів з дня затвердження у порядку, визначеному законодавством.

Виключно в межах переліку питань орган державного нагляду (контролю) залежно від цілей заходу та ступеня ризику визначає питання, щодо яких буде здійснюватися державний нагляд (контроль), та зазначає їх у направленні на перевірку.

Орган державного нагляду (контролю) оприлюднює критерії та періодичність проведення планових заходів із здійснення державного нагляду (контролю) шляхом розміщення на своєму офіційному веб-сайті у порядку, визначеному законодавством.

Дійсно, Постановою КМУ від 10 травня 2018 року № 342 були затверджені нові Методики розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю).

Пунктом 2 вказаної Постанови було визнано такою, що втратила чинність Постанову № 752 «Про затвердження методик розроблення критеріїв, за якими оцінюється ступінь ризику від провадження господарської діяльності та визначається періодичність проведення планових заходів державного нагляду (контролю), а також уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду (контролю)».

Натомість, Наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 09 серпня 2017 року № 303, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 жовтня 2017 року № 31157, що є чинним, було затверджено уніфіковану форму акта, що складається за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Ця уніфікована форма акта використовується Державною екологічною інспекцією і на даний час.

Та обставина, що вказана уніфікована форма акта була розроблена на підставі попередньої Методики, яка втратила чинність, не доводить неможливості використання цієї уніфікованої форми акта на даний час за умови її відповідності чинним нормативно-правовим актам, зокрема і ст. 7 Закону № 877. Не затвердження нової уніфікованої форми акту само по собі не може бути підставою для обмеження контролюючого органу у здійсненні покладених на нього законодавством повноважень.

Крім зазначеного, відповідно до п. 4 Методики розроблення уніфікованих форм актів, що складаються за результатами проведення планових (позапланових) заходів державного нагляду, затвердженої Постановою КМУ № 342, органи державного нагляду зобов`язані переглядати уніфіковані форми актів у разі внесення змін до нормативно-правових актів, на підставі яких розроблений перелік питань щодо проведення заходу державного нагляду, або прийняття нових нормативно-правових актів у відповідній сфері державного нагляду.

Позивач не навів жодного нормативно-правового акта, на підставі якого було розроблено перелік питань щодо проведення заходів державного нагляду за дотриманням вимог законодавства у галузі охорони навколишнього природного середовища, до якого би вносилися зміни, а також взагалі не вказав, чи були прийняті нові нормативно-правові акти, які б запроваджували інший порядок здійснення державного нагляду у цій частині.

За вказаних обставин суд доходить висновку, що у позивача не було законних підстав для не допуску посадових осіб Державної екологічної інспекції у Запорізькій області до проведення планового заходу, а тому відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ст. 188-5 КУпАП.

З урахуванням вищевикладеного суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , в зв`язку із чим позов підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 122, 123, 139, 241-246, 288, 289, 371 КАС України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 січня 2020 року.

Суддя О. М. Вірченко