Справа № 198/889/19(2-а/0198/10/2019)
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

23 січня 2020 року м. Дніпросправа № 198/889/19(2-а/0198/10/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Білак С.В., Олефіренко Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 р. (суддя Маренич С.О., повне судове рішення складено 12.12.2019 р.) в справі № 198/889/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1674557 від 27.10.2019 р., якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 04.12.2019 р. до участі в справі залучено третю особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції Національної поліції України.

Рішенням Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 р. позов задоволено, скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1674557 від 27 жовтня 2019 року, винесену інспектором батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядовим поліції Федоровим Р.Р., за якою ОСОБА_1 визнаний винним та був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 статті 126 КУпАП закрите у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

В апеляційній скарзі третя особа просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду обставинам справи, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову. Апелянт зазначає, що позивачем на підтвердження своєї позиції не надано доказів, проте відповідачем належними доказами доведено склад правопорушення, зокрема, витягом з бази МТСБУ, відповідно до якого на автомобіль, яким керував позивач, відсутній поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вважає неправильним висновок суду першої інстанції щодо відсутності у інспектора патрульної поліції повноважень на здійснення перевірки наявності полісу. Відсутність відеозапису факту правопорушення не може свідчить про відсутність доказів вчинення позивачем правопорушення.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1674557 від 27.10.2019 р. позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, з накладенням стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень, за те, що останній 27.10.2019 р. о 12-23 год. на 159 кілометрі (інших даних про місце вчинення правопорушення в постанові не вказано) керував автомобілем ВАЗ 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , за відсутності поліса ОСЦПВВ наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 ґ ПДР України.

Зважаючи на те, що відповідачем в оскаржуваній постанові в порушення вимог ч. 3 ст. 283 КУпАП не зазначено жодних доказів, що підтверджують відповідний факт, на момент винесення оскаржуваного рішення, жодних доказів (відеозапис фіксації правопорушення, пояснення позивача, свідків, тощо) на підтвердження обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 126 КУпАП відповідачем суду не надано, а роздруківка сканкопій запиту з бази МТСБУ про відсутність у транспортного засобу з державним реєстраційним знаком 57 НОМЕР_2 полісу внутрішнього страхування не є допустимим доказом через відсутність посилання на вказаний документ в постанові про накладення адміністративного стягнення, з цього документу неможливо зрозуміти де, коли та ким було зроблено такий запит, тобто відсутня інформація, що його було зроблено на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, не засвідчення сканкопії, відсутність інформації про наявність такого документу в справі про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність відповідачем вчинення адміністративного правопорушення позивачем, та вини останнього, у зв`язку з чим суд першої інстанції задовольнив позовні вимоги.

Додатково судом першої інстанції вказано, що оскаржувана постанова не містить будь-яких відомостей про роз`яснення позивачу як його прав, передбачених статтею 268 КУпАП, так і його права на оскарження постанови згідно зі статтею 289 КУпАП.

Суд погоджує висновок суду першої інстанції про задоволення позову, проте вважає за необхідне змінити рішення в частині обґрунтування висновків суду.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАК № 1674557 від 27.10.2019 р., прийнятою інспектором батальйону № 2 роти № 2 УПП в Дніпропетровській області Федоровим Р.Р., застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За змістом постанови 27.10.2019 р. о 12 годині 23 хв. ОСОБА_1 на 159 км керував транспортним засобом марки ВАЗ 2105, номерний знак НОМЕР_1 , та під час перевірки документів виявилось відсутність полісу ОСЦПВВ наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 «ґ» Правил дорожнього руху.

За позицією позивача у відповідача були відсутні підстави для зупинення транспортного засобу, відповідно, для перевірки страхового полісу, тому вважає свою відмову у пред`явленні страхового полісу законною. Також позивач вказує, що відсутні докази вчинення ним правопорушення, відповідачем не роз`яснено йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП; відповідачем порушено процесуальний порядок розгляду справи.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Підпунктом «а» пункту 2.4 Правил дорожнього руху встановлено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) визначає Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (далі Закон № 1961-IV), пунктом 21.2 статті 21 якого контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

Пунктом 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV передбачено, що при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Приведеними нормами права визначено обов`язок водія мати при собі страховий поліс та пред`явити такий страховий поліс посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

При цьому пункт 21.3 статті 21 Закону № 1961-IV не вказує на те, що поліс страхування може бути пред`явлений на вимогу повноважної особи лише у випадку складання нею протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Послідовний аналіз норм Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Правил дорожнього руху, які визначають повноваження посадових осіб поліції та обов`язки водіїв транспортних засобів, дає підстави для висновку про те, що визначені пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV підстави контролю за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, не є вичерпними, оскільки вказаний Закон не є спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері безпеки руху та визначає повноваження підрозділів Національної поліції в цих правовідносинах.

Пунктом 21.2 статті 21 Закону № 1961-IV як закону, що регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, визначено додаткові повноваження підрозділів Національної поліції щодо контролю за наявністю полісу обов`язкового страхування у такому випадку, як складання протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформлення матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

Відповідно, суд погоджує висновок суду першої інстанції та визнає безпідставними доводи позивача щодо відсутності у цьому випадку правових підстав у відповідача для перевірки наявності у нього полісу обов`язкового страхування, оскільки такі повноваження інспектора патрульної поліції передбачені чинним законодавством, і вказані повноваження кореспондуються з обов`язком водія мати при собі поліс обов`язкового страхування та пред`являти його на вимогу працівників поліції.

Разом з тим, суд визнає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про недоведеність відповідачем відсутності у позивача страхового полісу належними доказами.

Третьою особою до матеріалів справи надано витяг з МТ СБУ, яким підтверджено відсутність страхового полісу на транспортний засіб з номерним знаком 57784 НОМЕР_3 станом на 27.10.2019 р. (а.с. 67).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Витяг з МТ СБУ про відсутність у позивача страхового полісу є належним доказом у розумінні статті 73 КАС України, оскільки містять інформацію щодо предмета доказування (наявність чи відсутність страхового полісу); є допустимим доказом у розумінні статті 74 КАС України як такий, що одержаний із дотриманням порядку, встановленого законом; є достовірним доказом у розумінні статті 75 КАС України, так як на підставі цього витягу можливо встановити дійсні обставини справи; є достатнім доказом у розумінні статті 76 КАС України як такий, що дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Зважаючи на те, що витяг з МТ СБУ містить відомості щодо предмету доказування, а саме про відсутність страхового полісу на автомобіль, яким керував позивач, витяг датовано днем прийняття спірної постанови, суд визнає доведеним порушення позивачем абз. ґ) п. 2.1 Правил дорожнього руху.

Зазначення судом першої інстанції про відсутність посилання на вказаний документ в постанові про накладення адміністративного стягнення, неможливість встановити, де, коли та ким зроблено запит, тобто на відсутність інформації, що його було зроблено на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, не засвідчення сканкопії, суд визнає необґрунтованим з огляду на доведеність факту відсутності полісу на автомобіль, яким керував позивач станом на 29.10.2019 р., з урахуванням підтвердження в позовній заяві особисто позивачем не надання відповідачу полісу.

Разом з тим, суд визнає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача при розгляді відповідачем справи про адміністративне правопорушення.

Процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності визначає КУпАП, який, зокрема, містить приписи про обов`язок особи, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, роз`яснити особі, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу.

Постанова серії ЕАК № 1674557 від 27.10.2019 р. не містить відомостей про роз`яснення позивачу прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

Позивачем в позовній заяві зазначено про не роз`яснення йому прав, передбачених статтею 268 КУпАП.

З урахуванням не надання відповідачем як особою, на яку частиною 2 статті 77 КАС України покладено обов`язок доведення правомірності свого рішення, доказів роз`яснення позивачу прав, суд погоджує висновок суду першої інстанції про порушення прав позивача при притягненні його до адміністративної відповідальності, про недотримання відповідачем процедури накладення адміністративного стягнення, що з урахуванням приписів частини 2 статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, дає підстави для висновку про протиправність дій відповідача в питанні притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що в свою чергу, вказує на протиправність постанови серії ЕАК № 1674557 від 27.10.2019 р. в справі про адміністративне правопорушення.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, про невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що є підставою для зміни судового рішення.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 268-272, 286, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 р. в справі № 198/889/19 залишити без задоволення.

Змінити мотивувальну частину рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 12.12.2019 р. в справі № 198/889/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора батальйону № 2 роти № 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Федорова Романа Рафаїловича, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, виклавши її в редакції цієї постанови.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 23.01.2020 р. та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення складено 23.01.2020 р.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.В. Білак

суддя Н.А. Олефіренко