Справа № 520/12477/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. № 520/12477/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64606, Харківська область, Лозівський район, м. Лозова м-н 4, буд. 73) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд зобов`язати Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області внести до пенсійної справи відомості про нарахування згідно ст. 24 Закону 1058 на підставі наявного страхового стажу та заробітної плати суми пенсійних виплат 291792 грн. за період з 27.12.2009 до 01.09.2016 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що невнесення Лозівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області до пенсійної справи відомостей про нарахування згідно ст. 24 Закону 1058 на підставі наявного страхового стажу та заробітної плати суми пенсійних виплат 291792 грн. за період з 27.12.2009 до 01.09.2016 року є протиправним та таким, що порушує права позивача.

Ухвалою суду від 10.12.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Згідно ч. 4 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Від відповідача, Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області, відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 27.12.2009р. перебуває на обліку та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний страж роботи позивача складає 42 роки 10 місяців 10 днів за період роботи з 01.09.1964р.по 31.10.2009р.

Також під час розгляду справи судом, відповідно до постанови Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2017 року по справі № 629/4236/15-а встановлено, що в пенсійній справі позивача є довідки про заробітну плату за періоди з 01.05.1979 по 28.04.1986, з 13.05.1987 по 15.10.1990, з 15.10.1990 по 11.03.1994, з 16.03.1994 по 25.02.1995. Для розрахунку пенсії ОСОБА_1 використано період заробітної плати, а саме: з 01.01.1990 по 31.12.1994 та згідно даних персоніфікованого обліку з 01.07.2000 по 31.102009.

Розрахунок заробітної плати проводився з застосуванням Постанови Кабінету Міністрів України № 306 від 20.04.2005 та Постанови Лозівського міськрайонного суду по справі № 2025/2а - 827/11 від 17.08.2011 року, яким було зобов`язано застосувати при призначенні пенсії період заробітної плати з 01.01.1990 по 31.12.1994 з врахуванням довідок Філії ВАТ Таймиренерго Курійської ГЕС № 569 від 09.08.2010 року, архівних довідок № С-187 та № С-185 від 12.08.2010, виданих архівним відділом адміністрації Муніціпальної освіти «Середньоканський район» Магаданської області Російської Федерації. (а.с.79-89). Постанова виконана Управлінням Пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області в межах покладених судом зобов`язань з урахуванням повноважень наданих чинним законодавством.

З листа Управління пенсійного фонду України в Лозівському районі Харківської області від 13.05.2015 року встановлено, що пенсійна справа неодноразово перевірялася та була приведена у відповідність, в травні 2013 року була здійснена доплата за період з 01.09.2010 року по 30.04.2013 р. в сумі 372 грн. 47 коп.

Тобто підставою для виплати у травні 2013 року доплати у розмірі 372 грн.47 коп. є виправлення зауважень відділу контролю за призначенням пенсій, звітності та моніторингу ГУ ПФУ в Харківській області.

Також судом встановлено, що в межах розгляду справи № 629/4236/15-а була проведена судова-економічна експертиза згідно висновку якої по розрахункам експертного дослідження за період з 27.12.2009 року по 31.08.2016 рік ОСОБА_1 пенсія до сплати обчислена в загальній сумі -291792 грн. З 27.12.2009 року розмір пенсії, призначений Лозівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Харківської області, не відповідає документам, наданим ОСОБА_1 на момент призначення пенсії, а з 27.12.2009 року за даними експертного дослідження пенсія ОСОБА_1 обчислена в розмірі 1310 грн.16 коп.

Постановою Лозівського міськрацйонного суду Харківської області від 19.07.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено частково. Визнано неправомірними дії Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області при нарахуванні пенсійних виплат ОСОБА_1 Зобов`язано Лозівське об`єднане управління Пенсійного Фонду України Харківської області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з врахуванням курсу рубля з 01.11.1992 року. Стягнуто з Лозівського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Харківської області на користь ОСОБА_1 недораховану та невиплачену пенсію за період з 27.12.2009 року по 31.08.2016 рік в розмірі 10646,41 ( десять тисяч шістсот сорок шість) грн. 41 коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017 року апеляційну скаргу Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області було залишено без задоволення. Постанову Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 19.07.2017р. по справі № 629/4236/15-а залишено без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративні справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом в якому просить суд зобов`язати Лозівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області внести до пенсійної справи відомості про нарахування згідно ст. 24 Закону 1058 на підставі наявного страхового стажу та заробітної плати суми пенсійних виплат 291792 грн. за період з 27.12.2009 до 01.09.2016 року, однак позивачем конкретних порушень своїх прав та інтересів з боку відповідача зазначено не було, з огляду на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частинами 1- 3 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

В зв`язку з наведеним суд зазначає, що обов`язковою умовою правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.

В даній справі судом таких порушень прав позивача з боку відповідача не встановлено, також судом не встановлено бездіяльності відповідача, яка тягне відповідача вчинити дії, про які просив позивач згідно вимог позовної заяви.

Стосовно вимоги позивача про прийняття судом окремої ухвали суд зауважує, що згідно ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Враховуючи, що судом в даній справі таких порушень закону з боку відповідача не виявлено, відсутніми є підстави для прийняття окремої ухвали.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Лозівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (64606, Харківська область, Лозівський район, м. Лозова м-н 4, буд. 73) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.