Справа № 240/11323/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 108080100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі:
судді Лавренчук О.В.,
розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,
В обґрунтування позову вказує, що здійснює свою діяльність щодо постачання послуг з перевезення пасажирів міським пасажирським транспортом-тролейбусами, трамваями та автобусами (крім таксі) у м. Житомирі. Вказує, що під час фактичної перевірки були зроблені помилкові висновки щодо порушення КП ЖТТУ п. 5 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг", а саме, як зазначено в акті перевірки не проведення розрахункової операції на повну суму наданих послуг через зареєстрований, опломбований РРО, невидача розрахункового документу встановленої форми на повну суму, а також не видача розрахункової квитанції чи квитка з нанесеним друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю. Вказує, що пунктом 4 ст. 9 Закону №265/95-ВР визначено, що РРО та РК не застосовуються при продажу квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю на автомобільному транспорті. Зазначає, що висновки службових осіб ГУ ДФС у Житомирській області, які відображені в акті перевірки, стосовно того, що квитки на проїзд, які видаються у тролейбусах КП ЖТТУ за допомогою друку валідатором, не мають серії та номеру нанесених друкарським способом, не відповідають дійсності і не підкріплюються жодним нормативно-правовим актом, який би встановлював такі вимоги до проїзних документів, які використовуються на міському пасажирському електротранспорті. Вважає, що Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" не поширюється на квитки на міський електротранспорт.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 позовну заяву залишено без руху.
На усунення недоліків позовної заяви, до суду 08.11.2019 (п`ятниця) надійшла заява позивача.
У період із 11.11.2019 по 15.11.2019 головуюча суддя перебувала у відрядженні, а тому заяву було передано судді 18.11.2019.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 19.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначене судове засідання на 12.12.2019.
Відділом документального забезпечення суду 03.12.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що перевіркою встановлено порушення вимог п.1,2,5 ст.3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» в частині невидачі розрахункового документу встановленої форми за проїзд в тролейбусі по маршруту за сполученням №10 у м. Житомирі. Вказує, що відповідно до п.п. 80.2.2 п. 80.2 ст.80 Податкового кодексу України в установленому законодавством порядку отримано інформацію від ДФС України, яким доручено Головному управлінню ДФС у Житомирській області провести фактичну перевірку суб`єктів господарювання, що видали розрахункові документи, які за інформацією користувачів Електронного кабінету відсутні у базах даних ДФС (копії додаються).
У судовому засіданні 12.12.2019 суд зобов`язав представника позивача надати до суду звіт про показники, які ідентифікують продані квитки, оголошено перерву до 13.01.2020.
Відділом документального забезпечення суду 13.01.2020 зареєстровано заяву представника позивача про розгляд справи у порядку письмового провадження та про долучення до матеріалів справи копії витягу з БД АСООП та витяг з тлумачного словника. Представник відповідача подав до суду 13 січня 2020 року заяву в якій вказує, що не заперечує щодо переходу до розгляду справу в письмовому провадженні.
Зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, та беручи до уваги подані сторонами заяви про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд подальший розгляд справи здійснює в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Встановлено, що на підставі наказу ГУ ДФС в Житомирській області №1086 від 10.09.2019 у період із 19.06.2019 по 25.06.019 посадовими особами Головного управління ДФС в Житомирській області було проведено фактичну перевірку Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради.
За результатом фактичної перевірки щодо дотримання порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій, свідоцтв, у тому числі свідоцтв про державну реєстрацію виробництва та обігу підакцизних товарів складено акт (а.с. 14). У графі "Додаткова інформація про факти, встановлені в ході перевірки" вказано: перевіркою встановлено непроведення розрахункової операції на повну суму наданих послуг через зареєстрований, опломбований РРО, невидача розрахункового документу встановленої форми на повну суму, а також невидача розрахункової квитанції чи квитка з нанесеним друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю (а.с. 14).
У висновку перевірки зафіксовано порушення вимог пунктів 1, 2, 5 статті 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг».
Рішенням ДПС України від 25.09.2019, податкове повідомлення-рішення від 16.07.2019 № залишено без змін, а скаргу без задоволення.

Вважаючи таке податкове повідомлення - рішення необґрунтованим та протиправним, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Судом безспірно встановлено, що основним видом економічної діяльності Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради є 49.31 пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення. Фактичну перевірку проведено у тролейбусі маршруту №10, під час перевірки була присутня кондуктор - ОСОБА_1 .

Згідно розрахунку штрафних санкцій до акту фактичної перевірки, штрафну санкцію в розмірі 340,00 грн застосовано за порушення позивачем п. 5 ст. 3 Закону України, від 06.07.1995, № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" (а.с. 13).

Суд відмічає, що п. 5 ст. 3 вказаного закону визначає, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані у разі незастосування реєстраторів розрахункових операцій у випадках, визначених цим Законом, проводити розрахунки з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення, крім випадків, коли ведеться облік через електронні системи прийняття ставок, що контролюються у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

З метою виконання вимог Податкового кодексу України, Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» та удосконалення нормативно-правових актів, пов`язаних із застосуванням реєстраторів розрахункових операцій, відповідно до Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №375, Положення про Державну фіскальну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року №236, наказом Міністерства фінансів України №13 від 21.01.2016 було затверджено «Положення про форму та зміст розрахункових документів, Порядку подання звітності, пов`язаної із використанням книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок), форми №ЗВР-1 Звіту про використання книг обліку розрахункових операцій (розрахункових книжок) (далі - Положення №13).

Згідно п. 1 розділу 1 Положення №13, це Положення розроблено відповідно до Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг». Цим Положенням визначено форми і зміст розрахункових документів, які повинні видаватися при здійсненні розрахунків суб`єктами господарювання для підтвердження факту продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів у сфері торгівлі, ресторанного господарства та послуг, а також комерційними агентами банків та небанківськими фінансовими установами при прийманні готівки для подальшого її переказу з використанням програмно-технічних комплексів самообслуговування (далі - ПТКС), за винятком ПТКС, що дають змогу користувачеві здійснювати виключно операції з отримання коштів, та розрахунків при здійсненні операцій з купівлі-продажу іноземної валюти. Вимоги цього Положення не поширюються на розрахункові проїзні та перевізні документи на залізничному (крім приміського) й авіаційному транспорті, квитки на міські та приміські автомобільні маршрути, міський електротранспорт, білети державних лотерей, квитанції на послуги поштового зв`язку.

Роботу міського пасажирського електротранспорту регулюють спеціальні законодавчі акти, а саме: закон України «Про міський електричний транспорт», Закон України від 17.01.2017 №1812-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті» (далі - Закон України №1812), «Правила надання населенню послуг з перевезень міським електротранспортом», затверджені Постановою КМУ №1735 від 23 грудня 2004 р. та інші.

Згідно п. 4 ст. 8 ЗУ «Про міський електричний транспорт», органи місцевого самоврядування запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду, встановлюють порядок її функціонування, а також форми носіїв, види, порядок обігу та реєстрації проїзних документів, визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Згідно п.п. 10-1, 10-2 п. а) ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів міських рад належать повноваження по впровадженню, встановлення порядку функціонування та вимог до автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті незалежно від форм власності, а також видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів.

Рішенням Виконавчого комітету Житомирської міської ради №139 від 15.02.2017 «Про затвердження Порядку функціонування автоматизованої системи оплати проїзду в міському електричному транспорті у м. Житомир" затверджено "Порядок функціонування автоматизованої системи оплати проїзду в міському електричному транспорті у м. Житомир". Так у п. 2 Порядку визначено, що кондуктор - особа, яка збирає плату за проїзд (здійснює реєстрацію проїзду за допомогою терміналу) та видає підтверджуючий реєстрацію квиток/паперовий разовий квиток, перевіряє наявність документів на право проїзду. Перевізник - Комунальне підприємство "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради, що надає послуги з перевезення міським електричним транспортом. Підтверджуючий реєстрацію квиток - квиток, виготовлений друкарським способом за допомогою обладнання автоматизованої системи оплати проїзду (терміналом), при пред`явленні електронного квитка чи при здійсненні оплати разового проїзду кондуктору з використанням безконтактної картки кондуктора, що дає право на один проїзд в межах оборотного рейсу, який визначається зупинкою громадського транспорту на якій пасажир здійснив посадку та реєстрацію проїзду.

В матеріалах адміністративної справи містяться письмові пояснення до акта перевірки від 21.06.2019, що надані кондуктором ОСОБА_1 з яких вбачається, що при обілечуванні пасажирів на маршруті №10 в напрямку Богунія в кількості двох пасажирів за надані послуги перевезення по ціні 3 грн на загальну суму 6 грн, видала разові квитки №0364 та №0366 за допомогою валідатора №80034920 (а.с. 95).

При цьому, суд зазначає, що висновки службових осіб ДФС, які відображені в акті перевірки, стосовно того що квитки на проїзд, які видаються у тролейбусах Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради за допомогою друку автоматизованою системою оплати проїзду (терміналом), не мають серії та номеру нанесених друкарським способом, не відповідають дійсності

Разом з тим, судом досліджено надану до суду копію разового квитка та встановлено наявність наступних реквізитів: дата видачі квитка у зворотному форматі: 190411, де 19-рік, 04 - день, 11 - місяць; номер валідатора - 80035799, номер зміни - 217, номер квитка - 0106, вартість квитка - 3,00 грн, час- 08:42, маршрут 10, номер тролейбуса - 2065 (а.с. 66).

Суд вважає за необхідне зазначити, що чинним законодавством України не встановлено вимоги до проїзних документів які використовуються на міському пасажирському електротранспорті.

Представники позивача в судовому засіданні пояснили, що при прийнятті зміни кондуктор вносить інформацію до терміналу про відкриття зміни, а після закінчення зміни, закриває зміну та роздруковує Контрольний звіт з автоматизованої системи оплати проїзду (терміналу) у якому відображається сума отриманої за зміну готівки (а.с. 104)

Відповідачем не заперечувалось, що Комунальним підприємством "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради ведеться книга обліку розрахункових операцій №/Г/1, яка зареєстрована Житомирською ОДПІ ГУ ДФС в Житомирській області та використовується в депо. При дослідженні в судовому засіданні копії журналу встановлено наявність запису від 21.06.2019, ОСОБА_1 , сума готівки 765 грн.

Суд відмічає, що дата та сума готівки згідно Контрольного звіту з терміналу та сума готівки, що вказана в Журналі співпадає.

Отже, відповідачем здійснено облік отриманої від кондуктора ОСОБА_1 готівки в сумі 765 грн.

Суд відмічає, що згідно розрахунку штрафних (фінансових) санкцій до акту фактичної перевірки від 25.06.2019 №0239/06/25/РРО/03328310 (місце фактичного провадження діяльності за адресою: тролейбус по маршруту №10 м. Житомир) суть порушення: незабезпечено проведення розрахунків з використанням книги обліку розрахункових операцій та розрахункової книжки з додержанням встановленого порядку їх ведення.

Пунктом 4 статті 9 Закону України, від 06.07.1995, № 265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" втановлено, що реєстратори розрахункових операцій та розрахункові книжки не застосовуються при продажу проїзних і перевізних документів на залізничному (крім приміського) та авіаційному транспорті з оформленням розрахункових і звітних документів та на автомобільному транспорті з видачею талонів, квитанцій, квитків з нанесеними друкарським способом серією, номером, номінальною вартістю, а також при продажу білетів державних лотерей через електронну систему прийняття ставок, що контролюється у режимі реального часу центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів.

Під час судового розгляду адміністративної справи судом встановлено, що отримана від реалізації квитків на проїзд в тролейбусі маршруту №10 м. Житомир готівка після закінчення зміни кондуктора ОСОБА_1 була здана до каси КП ЖТТУ та облікована у встановленому законодавством України порядку, а тому висновок податкового органу є помилковим.

Окрім того, системний аналіз зазначених вище законодавчих актів свідчить про те, що Закон України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» не поширюється на квитки на міський електротранспорт, в свою чергу Закон України від 17.01.2017 №1812 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо впровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті» всі повноваження з встановлення вимог до видів, форм носіїв, порядку обігу та реєстрації проїзних документів надав органам місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що висновки фактичної перевірки, що викладені в акті від 25.06.2019 №0239/06/25/РРО/03328310 є помилковими, а тому податкове повідомлення - рішення від 16.07.2019 №, винесене на їх підставі підлягає скасуванню.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3971 від 28.10.2019 (а.с.4).

Матеріали адміністративної справи не містять належних доказів понесення позивачем інших судових витрат, окрім судового збору, а тому враховуючи задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 16.07.2019 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7,Житомир,10003, ) на користь Комунального підприємства "Житомирське трамвайно-тролейбусне управління" Житомирської міської ради (вул. Вітрука,11 ,Житомир, 10025, ) документально підтверджені судові витрати у сумі 1921(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук