Справа № 520/10661/19
Суддя: Котеньов О.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. справа № 520/10661/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Котеньова О.Г.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Харкові адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ-2012" (вул. Велика Панасівська, буд. 216, м. Харків, 61017, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, ), Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., кім.42, м. Харків, 61022) про визнання протиправною і скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2019 виділено в окреме провадження позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ-2012" (вул. Велика Панасівська, буд. 216, м. Харків, 61017, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, ), Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., кім.42, м. Харків, 61022) про визнання протиправною і скасування постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, винесену керівництвом управління Укртрансбезпеки у Харківській області, № 128158 від 18.06.2019.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.11.2019 прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що управлінням Укртрнсбезпеки у Харківській області не додержано вимоги щодо позапланового заходу контролю, а саме щодо проведення планового чи позапланового заходу щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи без присутності керівника або особи уповноваженої керівником; не внесення запису до журналу реєстрації заходів державного нагляду (контролю) перед початком такого заходу; відсутності підстав проведення позапланового заходів, визначених ч.1 ст. 6 Закону. Також позивачем зазначено, що сумарний час роботи водіїв ТОВ "Трансмейл" на маршруті не перевищує 10 годин, а тому позивач не порушував вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 № 340, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарських штрафів, винесена керівництвом управління Укртрансбезпеки у Харківській області, є необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню

Представник Укртрансбезпеки надав до суду відзив на позовну заяву, в якому проти заявленого позову заперечував та зазначив, що проведеною перевіркою встановлено, що водієм порушено режим праці та відпочинку водія, а саме водій ОСОБА_1 фактично працює у дві зміни без зміни водіїв у відповідності до затвердженого розкладу руху.

У зв`язку з вищевикладеним представник Укртрансбезпеки просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача надав до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не погоджується з запереченнями відповідача проти адміністративного позову з огляду на те, що твердження відповідача стосовно праці водія в дві зміни не відповідають дійсності, оскільки відповідно до колективного договору між адміністрацією і трудовим колективом ТОВ "Трансмейл-2012" на 2017-2020 роки, прийнятого на загальних зборах трудового колективу 23.03.2017 і зареєстрованого 23.04.2018, на підприємстві запропонований підсумковий облік часу роботи водіїв. Час керування водіїв ТОВ "Трансмейл-2012" на маршруті 10е на час проведення перевірки не перевищував 9 годин, позивач не порушував вимог Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджений Наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010р. № 340, та, відповідно, ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Згідно ч.1 ст. 262 КАС України, розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до ч.5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідачем не наведено будь-яких підстав в обґрунтування клопотання про розгляд справи за участю сторін, заявленого у відзиві на позовну заяву.

Суд розглядає справу у порядку письмового провадження без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі п.10 ч.1 ст.4, ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Управлінням Укртрансбезпеки у Харківській області 15.05.2019 в районі ст.м. "імені Ак. Барабашова" проведено рейдову перевірку.

Під час вказаної перевірки працівниками відповідача виявлено транспортний засіб I-VAN д/н НОМЕР_1 , яким здійснювалися перевезення пасажирів на регулярному автобусному маршруті №10е "ст.м. Ак. Барабашова" - вул. Амосова".

В ході перевірки зазначеного транспортного засобу встановлено, що він використовується ТОВ "Трансмейл-2012". За кермом транспортного засобу під час перевірки перебував водій ОСОБА_1 .

За наслідками вказаної перевірки державними інспекторами складено акт № 134837 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 15.05.2019, в якому зазначено, що водієм порушено режим праці та відпочинку водія, а саме: водій фактично працює у дві зміни.

За результатами акту перевірки винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №128158 від 18.06.2019 за порушення ст. 34 Закону України "Про автомобільний транспорт", якою передбачено, що автомобільний перевізник повинен, зокрема, забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства, та відповідно до ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Не погоджуючись із вказаною постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Абзацом 8 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за порушення режимів праці та відпочинку водіями транспортних засобів - штраф у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок дотримуватись режиму праці водія та режиму відпочинку водія покладений на суб`єкта господарювання - автомобільного перевізника положеннями ст. 34 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідно до якої автомобільний перевізник повинен, зокрема, забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства.

Відповідно до п. 1.5 Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (затверджено наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 р. №340, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 14.09.2010 р. за №811/18106; далі за текстом - Положення №340) відпочинок - безперервний період часу, який водій може використовувати на свій розсуд; робочий час водія - час, протягом якого водій зобов`язаний виконувати свої обов`язки, визначені трудовим договором і правилами внутрішнього трудового розпорядку;

За правилами п. 2.1 Положення №340 до робочого часу водія включаються: а) змінний період керування; б) підготовчо-заключний період; в) час простоїв не з вини водія; г) час простоїв (у пунктах навантаження та розвантаження вантажів, у місцях посадки та висадки пасажирів); ґ) час проведення медичних оглядів водія перед виїздом на маршрут (у рейс) та після повернення; д) час проведення робіт з усунення технічних несправностей ТЗ на маршруті (у рейсі); е) час охорони ТЗ з вантажем або без нього під час стоянки на кінцевих та проміжних пунктах при здійсненні міжміських перевезень у разі, якщо такі обов`язки передбачені трудовим договором, укладеним з водієм; є) половина часу, передбаченого завданням на рейс міжміського сполучення, при роботі двох водіїв на ТЗ, обладнаному спальним місцем; ж) інший час, передбачений законодавством України.

У силу застережень п. 2.2 Положення №340 нормальна тривалість робочого часу водіїв не повинна перевищувати 40 годин на тиждень. Для водіїв, у яких встановлено п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями, тривалість щоденної роботи (зміни) визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку або графіками змінності, які затверджує Перевізник за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) з додержанням установленої тривалості робочого тижня. Для водіїв, у яких встановлено шестиденний робочий тиждень з одним вихідним днем, тривалість щоденної роботи не може перевищувати 7 годин. Напередодні вихідних днів тривалість роботи при шестиденному робочому тижні не може перевищувати 5 годин. Напередодні святкових і неробочих днів тривалість роботи водіїв скорочується на одну годину як при п`ятиденному, так і при шестиденному робочому тижні. Тривалість роботи (зміни) водія у нічний час скорочується на одну годину.

Водночас пунктом 2.3 Положення №340 встановлені виключення із цих застережень, а саме: якщо за умовами роботи не може бути додержана встановлена для водіїв щоденна або щотижнева тривалість робочого часу, допускається запровадження підсумованого обліку робочого часу з тим, щоб тривалість робочого часу за обліковий період не перевищувала нормального числа робочих годин.

Рішення про запровадження підсумованого обліку робочого часу приймається Перевізником за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником).

У разі підсумованого обліку робочого часу водія нормальна тривалість робочого дня (зміни) не може перевищувати 10 годин.

Якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у ТЗ чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Отже, законодавство розрізняє таку правову категорію як робочий час водія від такої правової категорії як час керування, визначаючи, що друга із названих категорій є лише одним із структурних елементів першої у якості змінного періоду керування, тобто поглинається нею.

При цьому, законодавство про режим праці водія та режим відпочинку водія містить лише один незмінний параметр, недотримання якого утворює порушення режиму роботи і відпочинку у межах одного робочого дня - час керування протягом дня (зміни) не повинен перевищувати 9 годин.

З матеріалів справи вбачається, що час керування водія склав 7 год. 52 хв., час перерви 2 год. 02 хв. (перерва не входить до робочого часу згідно ст. 66 КЗпП України), час огляду лікарем та механіком становить 0 год.09 хв.

Загальна тривалість робочого часу (10 год. 34 хв.): у проміжок від події виходу транспортного засобу на лінію о 06:04 год. 15.05.2019 до події проведення перевірки о 18:35 год. 15.05.2019 за вирахуванням часу запланованого графіком руху відпочинку 2 год. 02 хв. (з 09:34 год. до 10:19 год.; з 12:25 год. до 12:54 год.; з 14:40 год. до 15:04 год.; з 15:55 год. до 16:19 год.)

Судом встановлено, що час керування водіїв ТОВ «Трансмейл-2012» на маршруті №10е на час проведення перевірки не перевищував 9 годин, а робочий час - 12 годин, водій ОСОБА_1 відповідно до графіку змінності на травень 2019 року 13 травня 2019 року працював 9 годин у 1 зміну, 14 травня 2019 року працював 8 годин в 1 зміну, 15 травня 2019 року повинен був працювати 10 годин (тривалість робочої зміни була збільшена у зв`язку з простоями: водій повинен був закінчити рейс о 18:02, але у зв`язку з рейдовою перевіркою затримався до 18:35 год.), 16 травня 2019 року не працював. Міжзмінний інтервал перевищує 10 годин.

Суд вважає обґрунтованими посилання представника позивача на підтвердження своєї правової позиції на п.2.3 Положення №340 в частині того, що якщо нормальна тривалість робочого дня охоплює тривалі простої, очікування у ТЗ чи на робочому місці або якщо водію необхідно дати змогу доїхати до відповідного місця відпочинку, тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин за умови, що час керування протягом дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Суд звертає увагу, що чинним законодавством не встановлено ототожнення робочого часу водія з часом керування транспортним засобом.

Розглядаючи справу, суд зважає, що відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 14.10.2010р. по справі «Щокін проти України» (Shchokin v. Ukraine, заяви № 23759/03 та 37943/06) та у рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.2011р. по справі «Серков проти України» (Serkov v. Ukraine, заява № 39766/05) Європейським судом з прав людини фактично надане тлумачення змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та змісту верховенства права, згідно з яким національне законодавство має бути чітким та узгодженим, відповідати вимозі «якості» закону, забезпечувати адекватний захист осіб від свавільного втручання у права заявника, а у разі протилежного (тобто у разі неоднозначного трактування норми права) підлягає застосуванню найбільш сприятливий для заявника підхід.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що найбільш сприятливим для заявника є підхід, коли часом керування транспортним засобом є виключно проміжок часу руху автомобілю.

Проте, матеріали справи не містять належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження тієї обставини, що станом на момент проведення перевірки водій керував транспортним засобом під час руху понад 9 год.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Обов`язок доведення відповідності оскарженого рішення (діяння) закону за критеріями ч.2 ст.2 КАС України у силу ч.2 ст.77 КАС України покладено саме на владного суб`єкта.

Суд зазначає, що доказів перевищення водієм ТОВ "Трансмейл 2012" максимально дозволеної межі у 9 год. відповідачем у спірних правовідносинах не надано, у тексті Акту не відображено, в основу оскарженого рішення не покладено, а тому суд приходить до висновку протиправність постанови про застосування адміністративно-господарських штрафів, винесену керівництвом управління Укртрансбезпеки у Харківській області №128158 від 18.06.2019 та як наслідок про її скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом - Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі "Гарсія Руїз проти Іспанії", від 22.02.2007р. у справі "Красуля проти Росії", від 05.05.2011р. у справі "Ільяді проти Росії", від 28.10.2010р. у справі "Трофимчук проти України", від 09.12.1994р. у справі "Хіро Балані проти Іспанії", від 01.07.2003р. у справі "Суомінен проти Фінляндії", від 07.06.2008р. у справі "Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії") і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України та вимог ч.6 ст.6 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст. 5-10, 19, 77, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНСМЕЙЛ-2012" (вул. Велика Панасівська, буд. 216, м. Харків, 61017, ) до Державної служби України з безпеки на транспорті (просп. Перемоги, буд. 14, м. Київ, 01135, ), Управління Укртрансбезпеки у Харківській області (м-н Свободи, буд. 5, Держпром, 6 під., 7 пов., кім.42, м. Харків, 61022) про визнання протиправною і скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів №128158 від 18.06.2019, винесену керівництвом управління Укртрансбезпеки у Харківській області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності редакцією Кодексу адміністративного судочинства України від 15.12.2017.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення у повному обсязі виготовлено 20 січня 2020 року.

Суддя О.Г. Котеньов