Справа № 320/6363/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року № 320/6363/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., розглянувши у місті Києві в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області про скасування постанов державного виконавця,

о б с т а в и н и с п р а в и :

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області, в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 51505264 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 1 069,00 грн.;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 51505264 про стягнення виконавчого збору в сумі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн.

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 60422359 про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 60422421 про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що прийняті державним виконавцем ВДВС Києво-Святошинського РУЮ постанови є безпідставними та неправомірними. Оскільки, рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2015 (справа № 369/7955/15), на підставі якого був виданий виконавчий лист № 369/7955/15, добровільно виконано позивачем, до моменту відкриття виконавчого провадження. Вказане підтверджується довідкою ПАТ КБ «Правекс Банк» від 21.10.2019 № 6928, згідно якої заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору станом на 21.10.2019 відсутня. Крім того, виконавчі провадження № 60422421 та № 60422359, відкриті в порядку виконання постанов про стягнення з позивача виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, з порушенням визначених законом строків.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

2 січня 2020 року та 6 січня 2020 року представником позивача через службу діловодства суду подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача в письмовому провадженні за наявними в справі матеріалами.

13 січня 2020 року та 17 січня 2020 року представником відповідача через службу діловодства суду подано відзив на адміністративний позов, в якому просить суд постановити рішення ґрунтуючись на матеріалах справи та чинному законодавстві. Стверджує, що в період знаходження у відділі виконавчого листа № 369/7955/15ц виконавчі дії з примусового характеру по виконавчому провадженні № 51505264 не проводились, у зв`язку з завантаженістю та відсутністю достатньої кількості працівників відповідного відділу. В матеріалах відсутні відомості про повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження та надсилання їй копій постанов державного виконавця. 23 жовтня 2019 року державним виконавцем Белан І.В., після розподілення йому виконавчого провадження, направлено на адресу боржника ОСОБА_1 повідомлення про необхідність з`явитися до органів ДВС. Позивачем добровільно було погашено заборгованість перед ПАТ «Правекс Банк», що підтверджується довідкою Банку від 21.10.2019 № 6928.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду документів.

За приписами ч. 4 ст. 287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Згідно із ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

За приписами ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

в с т а н о в и в:

10 травня 2016 року, на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2015 року, судом видано Публічному акціонерному товариству «Правекс-Банк» виконавчий лист № 369/7955/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» заборгованість за кредитним договором № 1399-071/07Р від 28 листопада 2007 року у розмірі 89 971,01 доларів США, у тому числі: заборгованість за кредитом: 37 130,00 доларів США; заборгованість за процентами: 18 368,04 доларів США; пеня за кредитом: 21 891,30 доларів США; пеня за процентами: 12 581,67 доларів США. Стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654,00 грн.

22 червня 2016 року старшим державним виконавцем Києво-Святошиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Михайловим Ф.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 51505264 з примусового виконання виконавчого листа № 369/7955/15-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 10.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правекс Банк» боргу в сумі 89 971,01 доларів США та 3 654, 00 грн.

У постанові вказано про необхідність боржнику самостійно виконати рішення суду у семиденний термін та/або надати документальне підтвердження виконання рішення.

28 вересня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. письмовим викликом зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до виконавця 25.10.2019 та надати документ про сплату боргу за виконавчим провадженням 51505264.

17 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень № 51505264, № 60336862 у зведене виконавче провадження № 60348626.

18 жовтня 2019 року постановами головного державного виконавця Києво-Святошиського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Белана І.В. ВП 51505264 накладено арешт на все невизначене рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 , а також на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках та на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

25 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» винесено постанову ВП № 51505264 про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 369/7955/15-ц виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 10.05.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правекс Банк» боргу в сумі 89 971,01 доларів США та 3 654, 00 грн.

В постанові зазначено, що 23.10.2019 до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області надійшла письмова заява за вихідним № 13571, з додатком - довідкою № 6928 від 21.10.2019 АТ «Правекс Банк» про те, що борг погашено в повному обсязі та АТ «Правекс Банк» не має претензій до боржника. Виконавчий збір в розмірі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн. і витрати виконавчого провадження в розмірі 1 069,00 грн. не стягнуті та винесені в окреме провадження.

Так, 25 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. винесено постанову ВП № 51505264 про стягнення з боржника ОСОБА_1 витрати виконавчого провадження в розмірі 1 069,00 грн.

25 жовтня 2019 року головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. винесено постанову ВП № 51505264 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн.

25 жовтня 2019 року постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Белана І.В. винесено постанову ВП № 60422359 про відкриття виконавчого провадження в межах виконання постанови № 51505264 від 25.10.2019 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн.

Також 25 жовтня 2019 року постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Белана І.В. винесено постанову ВП № 60422421 про відкриття виконавчого провадження в межах виконання постанови № 51505264 від 25.10.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в розмірі 1 069,00 грн.

28 жовтня 2019 року постановою головного державного виконавця Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Белана І.В. винесено постанову ВП № 60422359 про накладення арешту на все майно, що належить боржнику у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору в розмірі 8 997,10 доларів США 365,40 грн.

Позивач вважає вищевказані постанови відповідача про стягнення з неї виконавчого збору та витрат виконавчого провадження, а також про відкриття виконавчих проваджень в порядку виконання вищевказаних постанов протиправними та такими, що підлягають скасуванню, у зв`язку з чим звернулась до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначено Законом України від 02.06.2016 №1404-VIII «Про виконавче провадження» (в редакції, яка була чинною на момент прийняття спірних постанов).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02.06.2016 (далі - Закон № 1404-VIII) передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до п.1 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 5 цієї ж статті передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому ст. 27 цього Закону.

Відповідно до ст. 27 цього ж Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Статтею 42 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів. Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України. На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 21.05.2012 №5 «Про внесення змін до постанови Пленуму ВАСУ від 13.12.2010 року № 3 «Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби» виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання. Для застосування виконавчого збору виконавець приймає постанову, яка, у разі її невиконання самостійно, виконується примусово в установленому Законом України «Про виконавче провадження» порядку.

Добровільне виконання боржником судового рішення є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Разом з тим, суд звертає увагу, що невиконання боржником у встановлений строк рішення суду в добровільному порядку є підставою для примусового виконання такого рішення, що, в свою чергу, тягне за собою застосування специфічних санкцій майнового характеру, а саме - стягнення виконавчого збору та інших витрат виконавчого провадження.

При цьому Закон не ставить можливість застосування таких санкцій у залежність від фактичного вчинення державним виконавцем дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду.

Суд зазначає, що стягнення виконавчого збору є безумовною дією, яку вчиняє державний виконавець у межах виконавчого провадження незалежно від здійснених дій, і є встановленою державою складовою процедури виконавчого провадження, що гарантує ефективне здійснення виконання виконавчого документа боржником за допомогою стимулювання боржника до намагання сплатити заборгованість або виконати вимоги самостійно до відкриття виконавчого провадження у зв`язку із ймовірністю стягнення відповідної суми у випадку примусового виконання.

Спірні правовідносини виникли з приводу виконання виконавчого листа № 369/7955/15-ц від 10 травня 2016 року виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Правкс Банк» боргу в сумі 89 971,01 доларів США та 3 654,00 грн.

Згідно ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов про відкриття виконавчого провадження надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Разом з тим надані представником відповідача матеріали виконавчих проваджень не містять доказів надсилання на адресу боржника ОСОБА_1 копії постанови про відкриття виконавчого провадження № 51505264. Більш того, дану обставину підтвердив представник відповідача у поданому відзиві, в якому також зазначив, що в період знаходження у відділі виконавчого листа виконавчі дії з примусового характеру по виконавчому проваджені № 51505264 не проводились, у зв`язку з завантаженістю та відсутністю достатньої кількості працівників відповідного відділу.

Не направлення у визначенні законом строки копії ухвали про відкриття виконавчого провадження позбавляє можливості боржника надати докази добровільного виконання судового рішення.

Як вказує позивач про наявність відкритого стосовно неї виконавчого провадження № 51505264 вона дізналася 23 жовтня 2019 року, після отримання повідомлення державного виконавця про необхідність з`явитися до Києво-Святошиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області. Даний факт не спростований представником відповідача.

З матеріалів справи слідує, що 23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подано на ім`я начальника Києво-Святошиського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Кравчука А.В. заяву про закриття виконавчого провадження № 51505264, як фактично виконаного. До зазначеної заяви долучила довідку з ПАТ «Правекс Банк» від 21 жовтня 2019 року № 6928, згідно якої станом на 21 жовтня 2019 року зобов`язання за кредитним договором № 1396-001/07Р від 10 січня 2007 року ОСОБА_1 перед ПАТ КБ «Правекс Банк» виконані у повному обсязі та АТ «Правекс Банк» не має претензій за вказаним вище договором. Дана довідка не є банківською гарантією, порукою чи іншим приводом для виникнення у ПАТ «Правекс Банк» відповідальності за невиконання чи неналежне виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань.

У відзиві на позовну заяву представником відповідача також зазначено, що ОСОБА_1 добровільно було погашено заборгованість перед ПАТ «Правекс Банк», про що останнім 21 жовтня 2019 року було видано відповідну довідку. У зв`язку з чим, постановою від 25.10.2019 державним виконавцем закінчено виконавче провадження, а з приводу виконавчих проваджень відкритих в порядку стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору та витрат на виконавче провадження, боржнику було роз`яснено, що вона має право звернутися до суду з позовом про їх оскарження.

Отже, враховуючи вищевикладене, а саме відсутність доказів направлення на адресу боржника постанови про відкриття виконавчого провадження, а також надання ОСОБА_1 довідки про погашення кредитної заборгованості, матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що позивач рішення суду за виконавчим провадженням № 51505264 виконала в добровільному порядку.

У зв`язку з наведеним, на підставі поданої заяви головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. закінчено виконавче провадження.

Разом з тим, 25 жовтня 2019 року, після добровільного виконання боржником рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 грудня 2015 року, державним виконавцем були винесені оскаржувані постанови з примусового виконання постанов про стягнення виконавчого збору та понесених витрат на виконавче провадження.

Вказане суперечить вимогам чинного законодавства, адже, добровільне виконання боржником судового рішення є підставою для звільнення його від сплати виконавчого збору та інших витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій.

Враховуючи зазначене в сукупності, належними, достатніми та достовірними доказами по справі підтверджено факт добровільного виконання ОСОБА_1 рішення суду про стягнення з неї на користь Публічного акціонерного товариства «Правекс Банк» кредитної заборгованості, до відкриття виконавчого провадження. У зв`язку з чим, на позивача не можуть бути покладені визначені ЗУ «Про виконавче провадження» санкцій майнового характеру.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження.

За приписами абз. 3 ч. 3 вказаної статті розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України.

Так, наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2830/5 затверджено Види та розміри витрат виконавчого провадження, що додаються. Відповідно до розділу І Видами витрат виконавчого провадження є: виготовлення документів виконавчого провадження; пересилання документів виконавчого провадження; послуги осіб, залучених до проведення виконавчих дій; послуги поштового переказу стягувачу стягнених аліментних сум; проведення розшуку боржника, його майна або розшуку дитини; послуги перевезення, зберігання арештованого майна, у тому числі транспортування і зберігання транспортного засобу на спеціальному майданчику чи стоянці; банківські послуги при операціях з іноземною валютою; сплата судового збору; плата за користування Єдиним державним реєстром виконавчих проваджень та після введення в дію статті 8 Закону України №1404-VIII «Про виконавче провадження» плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження.

Разом з тим, постанова головного державного виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Белана І.В. № 51505264 від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору, не містить даних, які саме витрати були понесені відповідачем при проведенні виконавчих дій.

Крім того, положеннями частини 4 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Разом з тим, в даному випадку постанова про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн. винесена державним виконавцем лише 25 жовтня 2019 року.

За таких підстав, винесені головним державним виконавцем Києво-Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Беланом І.В. постанови про стягнення з боржника виконавчого збору та витрат виконавчого провадження суперечать вимогам ЗУ «Про виконавче провадження» та підлягають скасуванню, оскільки, в даному випадку відсутні правові підстави для покладення на ОСОБА_1 визначених ЗУ «Про виконавче провадження» санкцій майнового характеру.

Відповідачем не надано належним та беззаперечних доказів на спростування доводів викладених в позовній заяві позивача, а відтак не виконано свого процесуального обов`язку щодо доказування правомірності прийнятих ним рішень.

Аналіз вищенаведених норм права дає можливість дійти висновків, що незаконність вказаних постанов від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження свідчить про незаконність похідних від них постанов від 25.10.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60422359 щодо примусового стягнення з позивача на користь держави виконавчого збору та від 25.10.2019 про відкриття виконавчого провадження № 60422421 щодо примусового стягнення з позивача на користь держави витрат виконавчого провадження, адже вони прийнятті в порядку виконання вищевказаних постанов.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, не виконав, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Згідно вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 4 568, 02 грн. згідно з платіжними дорученнями від 10.11.2019 № 89769 та від 06.12.2019 № 53851, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 51505264 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження в сумі 1 069,00 грн.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 51505264 про стягнення виконавчого збору в сумі 8 997,10 доларів США та 365,40 грн.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 60422359 про відкриття виконавчого провадження.

Скасувати постанову державного виконавця ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 25.10.2019 № 60422421 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у сумі 4 568, 02 грн. (чотири тисячі п`ятсот шістдсят вісім гривен дві копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Києво-Святошинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області (, адреса: 08132, м. Вишневе, вул. Лесі Українки, 86).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 21.01.2020

Суддя Я.В. Горобцова