Справа № 240/12508/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/12508/19

категорія 105000000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гуріна Д.М.,

секретар судового засідання Шевчук Т.А.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Василюк К.Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

встановив:

23 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, у якому просить:

- визнати протиправними дії Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, оскільки з порушенням вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" відповідач не надіслав винесену ним 9 грудня 2019 року постанову про відкриття виконавчого провадження №60824796 рекомендованим листом Укрпошти ОСОБА_1 ;

- скасувати винесену відповідачем постанову від 9 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №60824796 відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржувана постанова Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 9 грудня 2019 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки державним виконавцем у порушення вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" не було надіслано вказану постанову на адресу боржника, тобто позивача, рекомендованим листом. Крім того, позивач посилається на закінчення 1 року строку на пред`явлення до виконання рішення від 21 лютого 2017 року про стягнення з позивача штрафних санкцій у сумі 4546,04 грн, що, на думку позивача, мало б слугувати підставою для державного виконавця відмовити у прийнятті до виконання такого рішення. Вказані вище обставини слугували підставою для звернення до суду з даним позовом.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви, ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 8 січня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом (повідомленням) учасників справи, в порядку, визначеному статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

17 січня 2020 року представник відповідача подала відзив на адміністративний позов (а.с.29-31), у якому проти задоволення позовних вимог заперечувала та просила відмовити у їх задоволенні, вказала, що оскаржувана позивачем постанова винесена у повній відповідності до вимог Закону України "Про виконавче провадження". У відзиві представником відповідача зазначено, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2019 року була надіслана на адресу стягувача простою кореспонденцією, а боржнику вручена особисто, оскільки останній постійно з`являвся до ВДВС для ознайомлення з матеріалами виконавчих проваджень. Однак від підпису про ознайомлення ОСОБА_1 відмовився та від постанови про відкриття провадження, про що був складений акт державного виконавця та оскаржувану постанову про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2019 року було надіслано на адресу позивача рекомендованим листом. Крім того, у відзиві відповідачем зазначено, що 18 грудня 2019 року за вхідним №42195 до відділу надійшла заява стягувача №4497 від 17 грудня 2019 року, якою ГУ ДФС України у Житомирській області відкликало виконавчий документ без подальшого виконання, у зв`язку з оплатою боргу. 19 грудня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням даного рішення, копію якого разом з оригіналом виконавчого документа рекомендованим листом направлено до ГУ ДФС у Житомирській області, а постанова про стягнення виконавчого збору і постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження були виділені в окремі виконавчі провадження.

У судовому засіданні суд ухвалою від 17 січня 2020 року, постановленою у порядку статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України без виходу до нарадчої кімнати, оголосив перерву у судовому засіданні до 22 січня 2020 року до 10:00 у зв`язку з наданням позивачу часу для підготовки заперечень на відзив та надання представником відповідача копій документів виконавчого провадження, що внесено секретарем до протоколу судового засідання від 17 січня 2020 року (а.с.33).

У судове засідання, призначене на 22 січня 2020 року, прибув позивач, який позовні вимоги підтримав у повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві. Пояснив, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження йому не була надіслана рекомендованим листом з повідомленням на наступний день після її винесення, що є порушенням статті 28 Закону України "Про виконавче провадження". Також позивач вважає безпідставним відкриття виконавчого провадження, оскільки надходження виконавчого листа від податкової служби не було належним чином зареєстровано, тобто на день відкриття виконавчого провадження була відсутня відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції - листа ГУ ДПС у Житомирській області, а пізніше така відмітка вже була на листі. Крім того, на думку позивача, стягувач пропустив трьохмісячний строк на пред`явлення вимоги про стягнення боргу з ОСОБА_1 до виконання, з огляду на що державний виконавець мала б повернути виконавчий документ без виконання на адресу стягувача, однак не вчинила цього.

Представник відповідача, яка прийняла оскаржувану постанову та фактично діє у порядку самопредставництва, у судовому засіданні 22 січня 2020 року проти задоволення позовних вимог заперечувала, з підстав, що викладені у відзиві на адміністративний позов та просила відмовити у їх задоволенні. Пояснила, що оскільки позивач оскаржувану постанову отримувати на руки відмовився, то вона була надіслана на його адресу рекомендованим листом. Крім того, представник відповідача пояснила, що оскільки вимога ГУ ДФС у Житомирській області від 13 червня 2019 року №214474-51 набрала законної сили 27 листопада 2019 року та пред`явлена до виконання у грудні 2019 року, то стягувачем не пропущено трьохмісячний строк на пред`явлення виконавчого документа до виконання. Щодо реєстрації листа ДПС з яким надійшов виконавчий документ пояснила, що лист дійсно надійшов на адресу виконавчої служби, однак відмітку про його надходження було проставлено пізніше у зв`язку із значною навантаженістю та браком кадрів.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС у Житомирській області 13 червня 2019 року винесено вимогу №Ф-214474-51 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ГУ ДФС у Житомирській області в сумі 4546,04 грн (а.с.37).

Строк оскарження вказаної вимоги складає 10 календарних днів з дня отримання.

6 грудня 2019 року Головне управління ДФС у Житомирській області направило вказану вимогу від 13 червня 2019 року №214474-51 до Богунського ВДВС м. Житомира ГТУЮ у Житомирській області на примусове виконання (а.с.38).

9 грудня 2019 року державним виконавцем Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області відкрито виконавче провадження ВП №60824796 з примусового виконання вимоги про сплату боргу Головного управління ДПС у Житомирській області від 13 червня 2019 року №214474-51. Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження (а.с.39 та на звороті).

Позивач не погодився із зазначеною постановою та звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Як встановлено судом з матеріалів виконавчого провадження ВП №60824796, 6 грудня 2019 року Головне управління ДФС у Житомирській області направило вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13 червня 2019 року №214474-51 до Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області на примусове виконання.

Вимога перебувала на виконанні у Богунському ВДВС м.Житомира ГТУЮ, про що свідчить постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №60824796 від 9 грудня 2019 року.

Отже, лист №4103/5/06-30-51-10 від 6 грудня 2019 року із вимогою про сплату боргу (недоїмки) від 13 червня 2019 року №214474-51 надійшов до Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області (а.с. 38).

Недоліки щодо вчасного оформлення вхідної кореспонденції не спростовують того факту, що лист ДПС надійшов до Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області, а виконавчий документ перебував на виконанні.

Щодо доводів позивача про ненадіслання на його адресу оскаржуваної постанови рекомендованим (заказним) листом з повідомленням не пізніше наступного дня винесення постанови, суд зазначає наступне.

16 грудня 2019 року старшим державним виконавцем складено акт про відмову ОСОБА_1 від отримання документів постанов про відкриття виконавчих проваджень про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 16 грудня 2019 року (а.с.40-41, 43).

Суд не приймає такий акт як доказ по справі, оскільки він підписаний лише державним виконавцем.

Згідно з абзацом першим частини 1 статті 28 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон України "Про виконавче провадження") копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до частини 3 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Отже, з наведених норм вбачається, що постанова про відкриття виконавчого провадження має бути надіслана на адресу боржника рекомендованим листом.

Відповідно до пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, зареєстрованих Постановою КМУ від 5 березня 2009 року №270:

- рекомендоване поштове відправлення - це реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення;

- повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача;

На підставі наведених положень Правил надання послуг поштового зв`язку, зареєстрованих Постановою КМУ від 5 березня 2009 року №270 вбачається, що лист може бути відправлений рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням про вручення поштового відправлення або без такого повідомлення.

Стаття 28 Закону України "Про виконавче провадження" не містить вимоги про надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Метою зазначеної норми Закону України "Про виконавче провадження" є не підтвердження факту отримання поштового відправлення, а швидкість доставки постанови про відкриття виконавчого провадження, тому зазначена норма містить вимогу лише щодо направлення постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом і не містить вимоги про направлення її рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Підтвердженням повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження є не поштове повідомлення про вручення поштового відправлення, а, відповідно до положень статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", факт надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

У матеріалах справи на підтвердження надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2019 року ВП №60824796 міститься копія конверта про направлення на адресу ОСОБА_1 оскаржуваної ним постанови, з копії конверта встановлено, що вона містить штрих-код рекомендованого відправлення, отже суд дійшов висновку про те, що відповідачем дотримано вимоги частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" щодо надіслання постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу ОСОБА_1 рекомендованим листом.

Позивач не заперечує про отримання ним оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2019 року ВП №60824796 засобами поштового зв`язку, однак стверджує, що окрім того, що вказана постанова надіслана на його адресу без повідомлення про вручення, то ще із запізненням.

Абзацом третім частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом.

Отже, саме по собі порушення строку направлення постанови про відкриття виконавчого провадження в силу положень частини 5 статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" не є підставою для скасування такої постанови.

18 грудня 2019 року за вхідним №42195 до відділу надійшла заява стягувача №4497/5/06-30-51-10 від 17 грудня 2019 року, якою ГУ ДПС України у Житомирській області відкликало виконавчий документ без подальшого виконання (а.с.46).

ОСОБА_1 , відповідно до квитанції №31 від 10 грудня 2019 року сплачено суму боргу у розмірі 4546,10 грн (а.с.42).

19 грудня 2019 року старшим державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану відповідно до пункту 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням даного рішення, копію якого разом з оригіналом виконавчого документа рекомендованим листом направлено до ГУ ДФС у Житомирській області (а.с.47 та на звороті а.с.47), а постанова про стягнення виконавчого збору і постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження були виділені в окремі виконавчі провадження (а.с.44-45).

Щодо пропуску стягувачем трьохмісячного строку на пред`явлення вимоги про сплату боргу від 13 червня 2019 року №Ф-214474-51 до виконання, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 4 статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

За приписами статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Тобто, строк пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу зі сплати штрафних санкцій складає 3 місяці.

Як, встановлено судом з матеріалів справи, а саме: з вимоги від 13 червня 2019 року №Ф-214474-51 про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ГУ ДФС у Житомирській області в сумі 4546,04 грн, то вона набрала чинності - 27 листопада 2019 року (а.с.37).

Оскільки вищезазначена вимога набрала законної сили 27 листопада 2019 року, то строк пред`явлення її до виконання закінчується - 27 лютого 2020 року.

Головним управлінням ДФС у Житомирській області вимогу від 13 червня 2019 року №Ф-214474-51 направлено до Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області 6 грудня 2019 року супровідним листом №4103/5/06-30-51-10 (а.с.38).

Таким чином, Головним управлінням ДФС у Житомирській області не пропущено строк пред`явлення до виконання вимоги від 13 червня 2019 року №Ф-214474-51, внаслідок чого державним виконавцем Богунського ВДВС м.Житомира ГТУЮ у Житомирській області правомірно відкрито виконавче провадження ВП №60824796.

З огляду на викладене підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Інших доказів протиправності оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 9 грудня 2019 року ВП №60824796 позивачем не наведено та судом не встановлено.

За приписами частин 1, 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач довів правомірність оскаржуваної постанови, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Богунського відділу державної виконавчої служби м.Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (вул.Перемоги, 55, м.Житомир, 10003, ) про визнання протиправними дій, скасування постанови.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 272 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення за правилами, встановленими статтями 287, 296-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін