Справа № 2-а-830/11
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2-а-830/11 Суддя (судді) першої інстанції: Клочко І.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Ключковича В.Ю.,

при секретарі судового засідання Григорук В.С.

за участю представників учасників судового процесу:

від позивача (апелянта): Мазур Д.А.

від відповідача: Мельник М.О., Садова О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про повторний розгляд неналежного звіту по виконанню судового рішення за постановою по справі № 2-а-830/11 від 09 лютого 2019 року. У вказаному клопотанні позивач просить суд повторно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подати відповідний звіт про виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року у даній справі.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було безпідставно прийнято невідповідний звіт відповідача про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року у даній справі. Суд апеляційної інстанції, у свою чергу, не розглянувши належним чином спірне питання з урахуванням доводів його апеляційної скарги, протиправно відмовив у задоволенні його вимог та залишив без змін ухвалу суду першої інстанції. Суд касаційної інстанції, дотримуючись корпоративної етики, упереджено застосував норми ст.328 КАС України до спірних правовідносин та безпідставно відмовив у відкритті касаційного провадження.

За наведених обставин, позивач посилаючись на те, що рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року у справі № 2-а-830/11 до теперішнього часу відповідачем не виконано, а судом було прийнято невідповідний звіт Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, останній просить суд повторно зобов`язати відповідача подати відповідний звіт про виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року у даній справі.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 06 грудня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повторний розгляд поданого неналежного звіту по виконанню судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу Деснянського районного суду м. Києва 6-а/754/52/19 по справі № 2-а-830/11 про відмову у судовому контролі за виконанням рішення суду ст. 382 КАС та установити судовий контроль за виконанням судового рішення по справі № 2-а-830/11 від 09.02.2011 за ст. 382 КАС України про перерахунок основної пенсії відповідно до резолютивної частини рішення від 09.02.2011.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що під час прийняття оскаржуваного рішення судом першої інстанції не було дотримано приписів Конституції України, зокрема, ст. 129-1, а також положень ст. 382 КАС України, що призвело до прийняття незаконного рішення про відмову у задоволенні його клопотання.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У судовому засіданні Позивач доводи апеляційної скарги підтримав з підстав, викладених в останній, та просив її вимоги задовольнити повністю. Представники Відповідача проти апеляційної скарги заперечували та просили залишити рішення першої інстанції без змін.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції на підставі доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року було задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 та визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі протиправною та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як постраждалому внаслідок Чорнобильської катастрофи виходячи з 75% мінімальної пенсії за віком та основної державної пенсії в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком, починаючи з 01 липня 2010 року, з урахуванням проведених виплат.

Вказана постанова набрала законної сили 22 листопада 2011 року.

У подальшому, ухвалами Деснянського районного суду м. Києва від 18 листопада 2016 року та від 07 грудня 2018 року було замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-а-830/11, виданого Деснянським районним судом м. Києва, а саме, замінено боржника - Управління пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва на - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 12 лютого 2019 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в м. Києві строк подання звіту про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 та зобов`язано надати суду звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011, протягом тридцяти робочих днів з дня набрання законної сили даної ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві 27 лютого 2019 року було подано звіт про виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва по справі № 2-а-830/11.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2019 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про накладення штрафу на відповідальну особу Головного управління Пенсійного Фонду України в м. Києві з одночасним встановленням нового строку подання звіту про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 відмовлено.

При цьому, у вказаному рішенні судом було зазначено, що звіт про виконання постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року судом прийнято, а тому відсутні підстави для застосування судом будь-яких заходів реагування.

Відповідна правова позиція суду першої інстанції була також підтримана Шостим апеляційним адміністративним судом за результатом розгляду скарги ОСОБА_1 , про що вказується у постанові цього суду від 26 червня 2019 року, якою ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2019 року було залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 29 липня 2019 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року у справі № 2-а-830/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Водночас, вважаючи, що відповідачем до теперішнього часу не виконано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09 лютого 2011 року у справі № 2-а-830/11, а судом було безпідставно прийнято неналежний звіт відповідача про виконання зазначеного судового рішення, позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про повторне зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення від 09 лютого 2011 року у даній справі.

Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання позивача суд першої інстанції виходив з того, що статтею 382 КАС України не передбачено право та обов`язок суду на повторний розгляд поданого звіту по виконанню судового рішення, у зв`язку з чим дійшов висновку, що клопотання позивача є безпідставним, а тому задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання щодо правомірності відповідних висновків суду першої інстанції та прийнятого рішення, колегія суддів зазначає про таке.

Положеннями ч. 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Частиною 2 вказаної норми встановлено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України (ч. 3 ст. 382 КАС України).

Таким чином, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Разом з цим, судова колегія зауважує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (зокрема, пункт 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України").

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "одним з основоположних принципів демократичного суспільства є принцип верховенства права, пряме посилання на який міститься у преамбулі Конвенції. Із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури" (пункт 55).

З огляду на викладене, встановлення судом контролю за виконанням судового рішення є заходом для забезпечення конституційного права на судовий захист.

Як вже зазначалось, у спірних правовідносинах судом вже було застосовано засоби судового контролю за виконанням рішення суду та відповідачем у встановлений судом строк було подано до суду звіт про його виконання.

Разом з цим, судами першої та апеляційної інстанції за результатом розгляду вказаного звіту відповідача було встановлено, що пенсійним органом, відповідно до покладених на нього зобов`язань та в межах наданих повноважень, виконано рішення суду, а невиконання чинних актів Кабінету Міністрів України, в частині, що регулює спірні правовідносини, виходить за межі повноважень суб`єкта владних повноважень та не допускається.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили (а саме: ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 травня 2019 року та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 червня 2019 року) було встановлено, що пенсійним органом, відповідно до покладених на нього зобов`язань та в межах наданих повноважень, виконано постанову Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 у справі № 2-а-830/11, судова колегія приходить до висновку про відсутність правових підстав для встановлення судового контролю передбаченого положеннями ст. 382 КАС України, а саме зобов`язання відповідача подати звіт про виконання зазначеного судового рішення (постанови Деснянського районного суду м. Києва від 09.02.2011 у справі № 2-а-830/11)

При цьому, як вбачається з аналізу приписів ст. 382 КАС України та було правильно встановлено судом першої інстанції, приписами вказаної норми не передбачено права суду здійснювати повторний розгляд поданого звіту по виконанню судового рішення, а також зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати повторно у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, у разі якщо відповідний звіт вже прийнято судом та встановлено, що судове рішення є виконаним.

Разом з цим, колегія суддів зауважує, що незгода позивача з судовими рішеннями (прийнятими за наслідком розгляду звіту відповідача), які набрали законної сили, не є передбаченою законодавством підставою для зобов`язання відповідача подати повторно у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що клопотання позивача про повторний розгляд поданого неналежного звіту по виконанню судового рішення за постановою по справі № 2-а-830/11 від 09 лютого 2011 року є безпідставним та задоволенню не підлягає.

Таким чином, колегією суддів встановлено, що ухвала Деснянського районного суду м.Києва від 06 грудня 2019 року у даній справі є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не свідчать про наявність передбачених КАС України підстав для скасування зазначеного судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 312, 315-316, 321-322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 06 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

Повний текст постанови виготовлено 20 січня 2020 року