Справа № 240/8699/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у відводі судді)

22 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/8699/19

категорія 109010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши заяву про відвід судді в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Багатопрофільне мале приватне підприємство "Сприяння" про визнання дій протиправними та скасування генеральних планів,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирської міської ради, Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Багатопрофільне мале приватне підприємство "Сприяння" про визнання дій протиправними та скасування генеральних планів.

Ухвалою суду від 14.01.2020 зупинено провадження в адміністративній справі до вирішення питання про відвід судді Капинос О.В.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Житомирського окружного адміністративного суду №16 від 21.01.2020 призначено автоматизований розподіл заяви про відвід судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи головуючим суддею для вирішення питання про відвід судді визначено Чернову Г.В.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід (ч. 11 ст. 40 КАС України).

Перевіривши наведені представником третьої особи на обґрунтування заяви про відвід судді доводи, суд дійшов наступного висновку.

Підстави для відводу судді визначені у ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

В свою чергу, частиною 4 вказаної статті встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Як вбачається із заяви представника третьої особи про відвід судді Капинос О.В. від 19.12.2019, вона мотивована незгодою третьої особи з відкриттям провадження у справі, за наявності вже прийнятого остаточного рішення у справі №806/330/18, про яке, як стверджує представник третьої особи, судді було відомо ще з тексту позовної заяви. Вказує, що суддя зробила все для того, щоб відкрити нове провадження для нового слухання з метою перегляду остаточного рішення у справі №806/330/18, що на думку представника є порушенням принципу остаточності судових рішень та викликає сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Таким чином, доводи представника третьої особи ґрунтуються на його незгоді з прийнятими в ході розгляду справи суддею Капинос О.В. процесуальними рішеннями, зокрема ухвалою про відкриття провадження у справі.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в п.10 Постанови №8 від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади", процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

При цьому, незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанції.

Враховуючи наведене, заявлені підстави для відводу судді Капинос О.В. є такими, які не ґрунтуються на приписах Кодексу адміністративного судочинства України, та, зокрема, ч.4 ст.36 КАС України.

Крім того, представник третьої особи у заяві про відвід судді від 19.12.2019 зазначає, що суддя Капинос О.В., затримуючись в залі судового засідання, спілкувалась позапроцесуально з двома представниками позивача, що додатково свідчить про порушення принципу остаточності судових рішень.

З приводу вказаного суд зазначає, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, №255, с.12, п.27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.42, ЄСПЛ 2000-XII).

У кожній окремій справі потрібно визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с.794, п.38).

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення у справі "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява №33958/96, п.43, ЄСПЛ 2000-XII).

Водночас, доводи представника третьої особи не підтверджені належними і допустимими доказами і є лише його особистим припущенням, що суд не є безстороннім у розгляді справи №240/8699/19.

Таким чином, судом не встановлено обставин, які можуть свідчити про упередженість судді Капинос О.В. під час розгляду адміністративної справи №240/8699/19, відтак заява про відвід є необґрунтованою.

Керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні заяви представника третьої особи Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" про відвід судді Капинос О.В. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.В. Чернова