Справа № 280/1719/19
Суддя: Прокопчук Т.С.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1719/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Прокопчук Т.С. (доповідач),

суддів: Кругового О.О., Шлай А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року (головуючий суддя: Прасов О.О) по адміністративній справі №280/1719/19

за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, 3 особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 16.04.2019 року звернувся до суду з позовом до відповідача Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області), 3 особа Товариство з обмеженою відповідальністю «СКАЙ КЕПІТАЛ» (далі - ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ»), в якому просить визнати протиправними та скасувати в повному обсязі винесені відповідачем 05.04.2019 року податкове повідомлення-рішення №, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 905 941,56 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 226 485,39 грн.;

податкове повідомлення-рішення №, яким йому збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем в розмірі 67 991,29 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 997,82 грн.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає про неправомірність нарахування йому відповідачем грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, виходячи з отриманого у 2015 році додаткового блага, а саме прощеного ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» боргу за кредитним договором №1457 від 30.05.2008 року, без урахування приписів пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції, що діє з 07.05.2015 року). Також наголошує, що дані обставини спричинили невірне нарахування йому відповідачем грошового зобов`язання з військового збору в 2015 році.

У відзиві на позов ГУ ДФС у Запорізькій області зазначено про безпідставність посилань позивача та правомірність винесених ним податкових повідомлень - рішень, в зв`язку з чим просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

У відзиві на позов 3 особа ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» погоджується з доводами позивача щодо неправомірності винесених відповідачем відносно нього податкових повідомлень - рішень, в зв`язку з чим просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Вказане рішення мотивовано правомірністю та обґрунтованістю висновків податкового органу щодо не сплати позивачем у 2015 році суми податку з доходів фізичних осіб з отриманого додаткового блага, яким є анульована йому ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» сума боргу (кредиту) в загальному розмірі 217 564,61 дол./США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на час прощення 25.05.2015 року складає 4 533 361,80 грн., та правомірності нарахування відповідачем позивачу грошового зобов`язання з військового збору, не сплаченого ним з вищезазначеного доходу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах позовної заяви.

У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ДФС у Запорізькій області зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального, процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зазначеним вимогам процесуального закону рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2019 року не відповідає, подана позивачем апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Із матеріалів справи вбачається, що 30.05.2008 року між ВАТ «СЕБ Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1457, відповідно до умов якого Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит в сумі 300 000 дол.США з урахуванням плаваючої процентної ставки, на придбання і ремонт нежилої нерухомості за адресою: АДРЕСА_1 , а Позичальник зобов`язувався прийняти кредит на відповідних умовах, повернути його та сплатити відсотки у валюті кредиту в строк до 30.05.2015 року. Інші платежі договором визначено розраховувати у валюті кредиту, а сплачувати у валюті України, виходячи з валютного курсу НБУ на день сплати (а.с.6 - 9).

17.01.2014 року між ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» (який набув право вимоги за кредитним договором №1457 від 30.05.2008 року відповідно до укладеного договору факторингу) та ОСОБА_1 укладено Додаткову угоду №2 до Кредитного договору №1457 від 30.05.2008 року.

За умовами даної угоди сторони дійшли домовленості щодо припинення грошового зобов`язання Боржника в загальному розмірі 359 051,56 дол.США, а саме 295 790,85 дол.США - прострочена заборгованість за кредитом, 63 260,71 дол.США - прострочена заборгованість по відсоткам, 594 606,88 грн. - нарахована сума пені, шляхом сплати Боржником на дату цього договору - 1 125 000 грн. (еквівалент у дол.США за курсом НБУ) та до 31.10.2014 року - 25 000 грн. (еквівалент у дол.США за курсом НБУ) (а.с.13).

Повідомленням №78 від 25.05.2015 року ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» роз`яснено ОСОБА_1 , що оскільки ним виконано умови Додаткової угоди №2 до Кредитного договору №1457 від 30.05.2008 року та станом на 25.05.2015 року погашена заборгованість в розмірі 25 000 грн., його зобов`язання щодо сплати залишку (частини) заборгованості в загальній сумі 217 564,61 дол.США, що в гривневому еквіваленті станом на 25.05.2015 року складає 4 533 361,80 грн. (за офіційним курсом НБУ 20,836853 грн. за 1 дол. США) припиняються (а.с.14).

Також в повідомленні зазначено, що відповідно до пп. «д» 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом ОСОБА_1 , отриманим ним як додаткове благо, що підлягає відображенню у річній декларації з податку на доходи фізичних осіб з подальшою сплатою податку на доходи фізичних осіб та військового збору відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

На підставі наказу №222 від 21.01.2019 року, повідомлення №34/871/14/08-01-13-05-05 від 22.01.2019 року (а.с.41,42) ГУ ДФС у Запорізькій області в період з 18.02.2019 року по 01.03.2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, достовірності нарахування та сплати податку з доходів фізичних осіб за ознакою доходу « 126» у 2015 році, за результатами якої складено акт №115/08-01-13-05/ від 11.03.2019 року.

Відповідно до викладених в акті перевірки висновків позивачем порушено приписи пп.49.18.4 п. 49.18 ст.49, пп.179.1 ст.179 ПК України, а саме: не надано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік; пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167 ПК України, в результаті чого позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в загальному розмірі 905 941,56 грн.;

пп. «д» 164.2.17 пп.164.2.17 п.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 ПК України, в результаті чого донараховано військовий збір за 2015 рік в загальному розмірі 67 991,29 грн.

Зазначені висновки ґрунтуються на не включенні позивачем до суми доходу у 2015 році суми отриманого додаткового блага, а саме : прощеного ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» боргу за кредитним договором №1457 від 30.05.2008 року в загальному розмірі 217 564,61 дол.США, що в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на день прощення - 25.05.2015 року складає 4 533 361,80 грн.

Також відповідач посилається на наявність обов`язку позивача відносно сплати суми військового збору з відповідного доходу згідно приписів пп.1.3 п.16-1 підрозділу 10 ПК України.

На підставі висновків акту перевірки відповідачем 05.04.2019 року винесені податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 905 941,56 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 226 485,39 грн. та податкове повідомлення-рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем в розмірі 67 991,29 грн., штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 16 997,82 грн.

Не погодившись з вищезазначеними податковими повідомленнями - рішеннями ОСОБА_1 звернувся до суду з вимогою визнати їх протиправними та скасувати.

Приписами п.162.1 ст.162, п.164.1,пп. 164.2.14, абз. «д» пп.164.2.17 п.164.2 ст. 164, п.167.1 ст. 167 ПК України( в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.

Базою оподаткування податком на доходи фізичних осіб є загальний оподатковуваний дохід з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається, дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), зокрема у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку - боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Ставка податку становить 15 % бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у п. 167.2 - 167.5 цієї статті), у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

Якщо база оподаткування, яка визначена з урахуванням норм п. 164.6 ст. 164 цього розділу щодо доходів, зазначених в абзаці першому цього пункту, в календарному місяці перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року, до суми такого перевищення застосовується ставка 20 %.

Викладене свідчить, що на боржника покладено обов`язок щодо самостійного декларування отриманого доходу, як додаткове благо, у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Це цілком відповідає економічній сутності доходу, оскільки в даному випадку особа одержує економічну вигоду у вигляді збереження активів у силу припинення належного кредитору права вимоги та кореспондуючого цій вимозі обов`язку боржника витрачати кошти на погашення заборгованості, включаючи і проценти за користування даними коштами, як невід`ємної частини зобов`язання.

Нормами ст. 509, ч. 1 ст. 546, ч. 2, ч. 3 ст. 549, ст. 605 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, завдатком тощо.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Таким чином нарахування пені та штрафів є лише засобом забезпечення виконання основного зобов`язання та не є доходом платника податку у разі їх анулювання за рішенням банківської установи, а отже не є додатковим благом, що входить до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку за приписами абз. «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України.

Пункт 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції, що діє з 07.05.2015 року) передбачає, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 01.01.2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 року.

Тобто курсова різниця, що виникла наслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу(кредиту) не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 15.03.2018 року у справі №821/1594/17, від 19.07.2019 року у справі №826/4240/18.

Враховуючи приписи пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України (в редакції, що діє з 07.05.2015 року) прощена ТОВ «СКАЙ КЕПІТАЛ» позивачу сума боргу за Кредитним договором №1457 від 30.05.2008 року в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 01.01.2014 року становила - 1 738 514,35 грн. (1 дол. США = 7,9930), що є доходом позивача у 2015 році, курсовою різницею є сума 2 794 847,45 грн.

В силу викладеного позивач повинен сплатити податок з доходів фізичних осіб із суми доходу 1 738 514,35 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 347 702,87 грн. ( 1 738 514,35 грн. х 20 %), за штрафними(фінансовими) санкціями в розмірі 86 925,72 грн. (347 702,87 грн. х 25 %).

Враховуючи приписи п.167.1 ст. 167 ПК України та викладені обставини наявні підстави для часткового задоволення позовних вимог, визнання протиправним та скасування винесеного відповідачем податкового повідомлення - рішення № від 05.04.2019 року в частині збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 558 238,69 грн.( 905 941,56 - 347 702,87 ), штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 139 559,67 грн.( 226 485,39 -86 925,72 ).

Законом України «Про внесення змін до ПК України та деяких інших законодавчих актів» № 1621-VII від 31.07.2014 року починаючи з 03.08.2014 року запроваджено військовий збір, нарахування утримання та сплата (перерахування) якого до бюджету здійснюються у порядку, встановленому ст.168 ПК України за ставкою 1,5 % від об`єкта оподаткування.

Вимоги щодо збільшення грошових зобов`язань з військового збору є похідними за своєю суттю, оскільки безпосередньо пов`язані із збільшенням загального оподаткованого доходу як бази оподаткування і цим податком.

З врахуванням викладеного позивач повинен був сплатити військовий збір із суми доходу 1 738 514,35 грн., в тому числі за основним платежем в розмірі 26 077 ,72 грн. (1 738 514,35 грн. х1,5 %), . за штрафними(фінансовими санкціями 6 519,43 грн. (26 077 ,72 х 25 %).

Викладене свідчить про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, визнання протиправним та скасування винесеного відповідачем податкового повідомлення - рішення № від 05.04.2019 року в частині збільшення позивачу суми грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем в розмірі 41 913,57 грн.(67 991,29 - 26 077,72), штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 10 478,39 грн.(16 997,82 - 6 519,43).

Згідно положень ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сплачена сума судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в загальному розмірі 18 754,78 грн.

Оскільки судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, рішення винесено з неправильним застосуванням норм матеріального права, це є підставою для скасування судового рішення та часткового задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.315, 317, 321,322,325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року по адміністративній справі №280/1719/19 - скасувати та прийняти постанову.

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2019 року в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за основним платежем в розмірі 558 238,69 гривень, штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 139 559,67 гривень.

Визнати протиправним та скасувати винесене Головним управлінням Державної фіскальної служби у Запорізькій області податкове повідомлення-рішення № від 05 квітня 2019 року в частині збільшення ОСОБА_1 суми грошового зобов`язання з військового збору за основним платежем в розмірі 41 913,57 гривень, штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 10 478,39 гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області сплачену суму судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в загальному розмірі 18 754,78 гривень.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 21 січня 2020 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 22 січня 2020 року.

Головуючий - суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий

суддя А.В. Шлай