Справа № 200/11054/19-а
Суддя: Голубова Л.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Справа№200/11054/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голубової Л.Б., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області

про стягнення заборгованості щодо оплати лікарняного

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області про стягнення заборгованості щодо оплати лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38447,64 гривень.

Також просить поновити процесуальний строк звернення до суду, оскільки бездіяльність відповідача щодо невиплати заборгованості з лікарняного носить триваючий характер.

В обґрунтування позову зазначає, що у 2014 році працювала головним спеціалістом-бухгалтером в управлінні ветеринарної медицини м. Харцизька Державної ветеринарної та фітосанітарної служби України Донецької області, правонаступником якого є відповідач згідно постанови КМУ від 28 жовтня 2015 року № 871 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів».

В період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року знаходилася на лікарняному, сума нарахованої грошової допомоги за листком непрацездатності становить 38447,64 гривень.

Листом від 07.08.2019 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило позивача про те, що вказані кошти ще 11.07.2014 року було перераховано її роботодавцю, проте, вказаний лікарняний роботодавцем не був оплачений, у зв`язку з чим, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 вересня 2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 29 жовтня 2019 року.

29 жовтня 2019 року розгляд справи відкладено на 12 листопада 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2019 року розгляд справи відкладено до 02 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 грудня 2019 року розгляд справи прийнято проводити за правилами загального позовного провадження. Замінено судове засідання для розгляду справи по суті в спрощеному провадженні підготовчим засіданням. Продовжено підготовче засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання до 24 грудня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року підготовче провадження закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 21 січня 2020 року.

Позивач в судове засідання з`явилася, просила розглянути справу за наявними у справі доказами (а.с. 72).

Представником відповідача надано письмовий відзив від 22.10.2019 року (а.с. 44-48). В обґрунтування незгоди з позовними вимогами зазначає, що позивач працювала в управлінні ветеринарної медицини у м. Харцизьку, яке в дійсний час знаходиться на окупованій території України, тому встановити можливість достовірності цієї інформації не має можливості. Документи, які підтверджують правомірність вимог позивача, у відповідача відсутні.

Зазначає, що непрацездатність позивача у 2014 році пов`язана з пологами та родами, а не з ушкодженням здоров`я, як зазначає позивач.

Відповідач звернувся до органів казначейської служби з запитом про надання інформації про надходження коштів - допомоги по тимчасовій непрацездатності ОСОБА_1 від фонду соціального страхування. Після надходження відповіді надасть додаткові докази.

Також зазначає про пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду.

З зазначених підстав відповідач просив відмовити в позові ОСОБА_1 в повному обсязі.

Відповідно до частини 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-79 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 (а.с. 33). Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 33 зв.бік).

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 від 09.12.2002 року позивач з 01.10.2009 року працювала в управлінні ветеринарної медицини в м. Харцизьку Донецької області (а.с. 10-13). Даних про звільнення трудова книжка не містить.

Позивач має право на страхові виплати - допомогу по тимчасовій непрацездатності, про що свідчить листок непрацездатності серії АГК № 903453 від 16.06.2014 року (а.с. 14-15).

Згідно довідки внутрішньо переміщеної особи від 22.12.2014 року № 1426/20000 позивач разом з дітьми зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 35).

Заявою-розрахунком управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку звернулося до Макіївської міської виконавчої дирекції Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності з питань матеріального забезпечення листка непрацездатності позивача (а.с. 17).

Відповідно до зворотнього боку заяви-розрахунку сума допомоги згідно листка непрацездатності становить 38447,64 гривень (а.с. 19).

Протоколом засідання комісії по соціальному страхуванню при профспілкової організації управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку від 16.06.2014 року позивачу було призначено страхові виплати за 126 днів непрацездатності по вагітності та пологах (а.с. 18).

На запит ОСОБА_1 листом від 07.08.2019 року № М01-14/19-388 управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області повідомило позивача про те, що вказані кошти 11.07.2014 року було перераховано на адресу управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку, однак, вказаний лікарняний роботодавцем не був оплачений (а.с. 36).

Листом від 22.10.2019 року Головне управління Державної казначейської служби України у Донецькій області на запит відповідача повідомило, що 38447,64 гривень знаходяться на рахунку ліквідованого управління ветеринарної медицини в м. Харцизьку, правонаступником якого є відповідач згідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 871 «Про утворення територіальних органів Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» (а.с. 63-64).

Заборгованість щодо оплати лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38447,64 гривень по дійсний час не була сплачена, що не спростовується сторонами.

Спірним питанням даної справи є невиплата відповідачем заборгованості по допомозі з втрати працездатності згідно листка непрацездатності серії АГК № 903453 від 16.06.2014 року в сумі 38447,64 гривень.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіряючи правомірність дій відповідача щодо невиплати заборгованості по лікарняним позивачу, суд виходить з наступного.

У відповідності до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» право на матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надається, зокрема, такий вид матеріального забезпечення та соціальних послуг як допомога по вагітності та пологах.

Підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності визначені в ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Так, допомога по тимчасовій непрацездатності не надається:

1) у разі одержання застрахованою особою травм або її захворювання при вчиненні нею злочину;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за постановою суду;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних з таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням.

Застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений для них лікарем, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі на лікарсько-консультативну комісію (ЛКК) чи медико-соціальну експертну комісію (МСЕК), втрачають право на цю допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у формі матеріального забезпечення, яке компенсує втрату заробітної плати (доходу) за період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами. Допомога по вагітності та пологах застрахованій особі виплачується за весь період відпустки у зв`язку з вагітністю та пологами, тривалість якої становить 70 календарних днів до пологів і 56 (у разі ускладнених пологів або народження двох чи більше дітей - 70) календарних днів після пологів. Жінкам, віднесеним до 1-3 категорій осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, допомога по вагітності та пологах виплачується за 180 календарних днів зазначеної відпустки (90 - до пологів та 90 - після пологів). Розмір зазначеної допомоги обчислюється сумарно та надається застрахованій особі в повному обсязі незалежно від кількості днів відпустки, фактично використаних до пологів.

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що допомога по вагітності та пологах надається застрахованій особі у розмірі 100 відсотків середньої заробітної плати (доходу), обчисленої у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і не залежить від страхового стажу.

Сума допомоги по вагітності та пологах у розрахунку на місяць не повинна перевищувати розміру максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, з якої сплачувалися страхові внески до Фонду, та не може бути меншою за розмір допомоги, обчислений із мінімальної заробітної плати, встановленої на час настання страхового випадку.

Частиною 1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з Фондом.

Строки розгляду документів, призначення та виплати матеріального забезпечення за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності визначені ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Зокрема, частина 1 передбачає, що документи для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах розглядаються не пізніше десяти днів з дня їх надходження. Повідомлення про відмову в призначенні допомоги із зазначенням причин відмови та порядку оскарження видається або надсилається заявникові не пізніше п`яти днів після винесення відповідного рішення.

Статтею 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється робочими органами Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Підставою для фінансування страхувальників робочими органами Фонду є оформлена за встановленим зразком заява-розрахунок, що містить інформацію про нараховані застрахованим особам суми матеріального забезпечення за їх видами. Робочі органи Фонду здійснюють фінансування страхувальників-роботодавців протягом десяти робочих днів після надходження заяви. Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку.

Судом встановлено та відповідачем не заперечується, що кошти на оплату лікарняного від Фонду соціального страхування на адресу управління ветеринарної медицини у м. Харцизьку надійшли. Правонаступником вказаного управління є відповідач, що також ним не спростовується, тому наявні всі правові підстави для задоволення позовних вимог.

Судом не приймаються зауваження щодо пропуску позивача процесуального строку звернення до суду з огляду на триваючий характер порушення прав позивача. Крім того, кошти в сумі 38447,64 гривень ще в 2014 році було перераховано ФСС на адресу роботодавця позивача, позивач про це дізналася з листа Фонду у 2019 році, ці кошти не належать відповідачу та є в наявності на рахунку в органах Державного казначейства України.

Згідно частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України у виняткових випадках залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

З огляду на викладене, на підставі положень Конституції України, ст.ст. 2, 17, 77, 90, 139, 242-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації відповідно паспорта громадянина України: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання/перебування згідно довідки від 22.12.2014р. № 1426/20000 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області (місцезнаходження згідно даних з ЄДР: 87534, Доненька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, буд. 3, ) про стягнення заборгованості щодо оплати лікарняного - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) заборгованість щодо оплати лікарняного за період з 16.06.2014 року по 19.10.2014 року в сумі 38447 (тридцять вісім тисяч чотириста сорок сім) гривень 64 копійки.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 21 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Л.Б. Голубова