Справа № 160/11489/19
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Бондар М.В.
при секретарі судового засідання Бурцевій Я.Е.
представника позивача Миджин Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання протиправними дій та стягнення коштів, -
ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області (далі - Васильківська райдержадміністрація Дніпропетровської області, відповідач), в якій просить:
Ухвалою суду від 20.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи.
06.12.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 27.12.2019 року; 27.12.2019 року оголошено перерву у судовому засіданні до 17.01.2020 року.
В судове засідання 17.01.2020 року з`явилась представник позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення засідання повідомлений належним чином. Неприбуття в судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи.
Заслухавши пояснення представника позивача, розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи встановлено, що рішенням Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 27.02.2018 року у справі №872/2а-4/17 позовну заяву Васильківської райдержадміністрації Дніпропетровської області задоволено частково, вирішено:
- зобов`язати ОСОБА_1 , звільнити земельну ділянку протягом 5 днів з дня виплати їй Васильківською райдержадміністрацією коштів в розмірі 604159 грн.
Позивачем зазначено та відповідачем не заперечується, що у липні 2018 року ОСОБА_1 було виплачено 558847,07 грн.
Позивач, вважаючи дії відповідача щодо відшкодування меншої, ніж встановлено судовим рішенням суми за примусове відчуження земельної ділянки у державну власність протиправними, звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинами, суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 1 Закону України "Про відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у приватній власності, для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності" від 17.11.2009 року № 1559-VI (далі - Закон №1559) примусове відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності - перехід права власності на земельні ділянки, інші об`єкти нерухомого майна, що на них розміщені, які перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, до держави чи територіальної громади з мотивів суспільної необхідності за рішенням суду.
Порядок примусового відчуження земельних ділянок, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності встановлено у статті 16 цього Закону.
Згідно з частиною 5 статті 16 Закону №1559 попереднє повне відшкодування вартості земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, у грошовій формі здійснюється шляхом внесення органом виконавчої влади чи органом місцевого самоврядування, що прийняв рішення про відчуження земельної ділянки, коштів на депозит нотаріальної контори в порядку, встановленому законом, за місцем розташування земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, або перерахування коштів на зазначений власником цих об`єктів банківський рахунок.
Державна реєстрація права власності держави чи територіальної громади на земельну ділянку, інші об`єкти нерухомого майна, що на ній розміщені, примусово відчужені з мотивів суспільної необхідності, здійснюється після перерахування попередньому власнику викупної ціни в повному обсязі, що підтверджується відповідними розрахунковими документами, а у випадках, визначених законом, - документом про внесення коштів на депозит нотаріальної контори, та/або після виникнення права власності на нерухоме майно, надане замість викупленого (абзац 2 частини 1 статті 18 Закону №1559).
Правові відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України.
Відповідно до пункту 162.1 статті 162 Податкового кодексу України платниками податку на доходи фізичних осіб є фізична особа - резидент, яка отримує доходи як з джерела їх походження в Україні, так і іноземні доходи; фізична особа - нерезидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні; податковий агент.
Об`єктом оподаткування податку на доходи фізичних осіб резидента є: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання); іноземні доходи - доходи (прибуток), отримані з джерел за межами України (пункт 163.1 статті 163 Податкового кодексу України).
За положеннями пункту 164.1 статті 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.
Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
У статті 165 Податкового кодексу України визначено доходи, які не включаються до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.
До загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються такі доходи: кошти, отримані платником податку в рахунок компенсації (відшкодування) вартості майна (нематеріальних активів), примусово відчуженого державою у випадках, передбачених законом, або вартість такої компенсації, отриманої у негрошовій формі (підпункт 165.1.16 пункту 165.1 статті 165 Податкового кодексу України).
Відповідно до підпункту 1.7 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України звільняються від оподаткування військовим збором доходи, що згідно з розділом IV цього Кодексу не включаються до загального оподатковуваного доходу фізичних осіб (не підлягають оподаткуванню, оподатковуються за нульовою ставкою), крім доходів, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.18, 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.
З аналізу викладених положень слідує, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку - позивача не включається кошти, отримані позивачем в рахунок відшкодування вартості земельної ділянки, примусово відчуженої за судовим рішенням в державну власність з мотивів суспільної необхідності.
Посилання відповідача на підпункт 164.2.3 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України, як на підставу утримання з позивача податку є помилковими, оскільки у вказаному пункті визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи від продажу об`єктів майнових і немайнових прав, зокрема інтелектуальної (промислової) власності, та прирівняні до них права, доходи у вигляді сум авторської винагороди, іншої плати за надання права на користування або розпорядження іншим особам нематеріальним активом (творами науки, мистецтва, літератури або іншими нематеріальними активами), об`єкти права інтелектуальної промислової власності та прирівняні до них права (далі - роялті), у тому числі отримані спадкоємцями власника такого нематеріального активу.
Отже, зазначеною нормою не регулюються спірні правовідносини.
Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені обставини справи, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів суду правомірність своїх дій.
Таким чином, суд вважає протиправними дії відповідача щодо часткового відшкодування позивачу вартості земельної ділянки сільськогосподарського призначення, яка була примусово відчужена у державну власність з мотивів суспільної необхідності.
За наведених обставин, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією№19 від 12.11.2019 року.
Отже, на користь позивача за рахунок відповідача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн.
На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Присудити на користь ОСОБА_1 за рахунок Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області судові витрати у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення в повному обсязі складено 22 січня 2020 року.

Суддя М.В. Бондар