Справа № 120/2907/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

09 січня 2020 р. Справа № 120/2907/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

позивача: адвоката Балтака Д.О.

відповідача: Жердєва О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління Державної податкової служби у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7)

про: визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (21036, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що з 22.01.2019 по 29.01.2019 відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на доходи фізичних осіб з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "УкрСиббанк" фізичної особи ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2016. За результатами перевірки складено акт за №234/13/20559184 від 30.01.2019, на підставі якого відповідачем винесені податкові повідомлення - рішення: № від 01.03.2019, яким платнику податків було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 132196,09 грн, з яких за основним платежем 105756,87 грн, за штрафними санкціями 26439,22 грн за порушення п.п. "д", п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України; № від 01.03.2019, яким платнику податків було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 11016,34 грн, з яких основним платежем 8813,07 грн, за штрафними санкціями 2203,07 грн за порушення п.п. 1.2, 1.3, п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України.

Позивач вважає вказані податкові повідомлення - рішення протиправними, в зв`язку із чим звернувся до суду із адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 13.09.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 10.10.2019. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

На виконання вимог ухвали суду від 13.09.2019 та відповідно до положень ст. 162 КАС України, стороною відповідача подано до суду відзив щодо заявлених позовних вимог, з якого слідує, що відповідач заперечує щодо задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

Головним управлінням ДФС у Вінницькій області проведена документальна позапланова невиїзна перевірка діяльності ОСОБА_1 . Перевіркою правильності визначення загального річного оподатковуваного доходу платника податків - фізичної особи, відображеного в податковій декларації встановлено, що позивачем занижено загальний річний оподатковуваний дохід за 2016 рік на суму 587 538,17 грн.

Згідно із рішенням про анулювання боргу №31-3-1-7/22 від 27.05.2016 за кредитним договором №0 від 16.03.2007 кредитором прийнято рішення про анулювання заборгованості ОСОБА_1 , а саме суми основного боргу 23 407,90 доларів США (587 538,17 гривень по курсу НБУ станом на 27.05.2016), суми процентів та штрафних санкцій.

Відомостями з ЦБД ДРФО підтверджено, що ОСОБА_1 в 2016 році отримав дохід у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) в сумі 587 538,17 грн.

В ході проведення доперевірочного аналізу, Вінницькою ОДПІ ГУ ДФС у Вінницькій області надіслано запит від 14.06.2017 за №5582/10/02-28-13 на адресу АТ "УкрСиббанк" для підтвердження виплачених доходів і надання документів. На вищевказаний запит отримано відповідь від АТ "УкрСиббанк", лист від 07.07.2017 за №14-2-2/11928, яким підтверджено достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) зазначених у звітності форми 1-ДФ за 1 кв. 2016 року з ознакою доходу "126".

АТ "УкрСиббанк" відображено вищевказаний дохід у звітності форми 1-ДФ за 2 кв. 2016 року з ознакою доходу "126". Таким чином АТ "УкрСиббанк" виконано вимоги п.п "д" п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Податкового кодексу України в повному обсязі.

Відповідачем зазначено, що ОСОБА_1 не подано податкову декларацію про майновий стан і доходи за 2016 рік та не відображено доходу, отриманого платником як додаткове благо, та в свою чергу, не сплачено податок з таких доходів.

Отже, за результатами перевірки платнику податків-фізичній особі ОСОБА_1 донараховано податок на доходи фізичних осіб та військовий збір за 2016 рік.

Разом із відзивом надійшло клопотання про заміну первинного відповідача на його правонаступника.

Ухвалою суду від 10.10.2019 задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони його правонаступником. Замінено відповідача - Головне управління ДФС у Вінницькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Ухвалою суду від 29.10.2019, проголошеною без виходу до нарадчої кімнати, відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про витребування доказів.

Ухвалою суду від 29.10.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 17.12.2019 о 10:00 год.

17.12.2019 учасники справи на розгляд справи не прибули, тому судовий розгляд справи відкладено на 09.01.2020.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив суд у їх задоволенні відмовити повністю.

Усною ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 09.01.2020 судом задоволено клопотання відповідача та долучено до матеріалів справи як додаткові пояснення відомості про перерахунок основної суми донарахованих податків і зборів та штрафних санкцій до акту позапланової невиїзної документальної перевірки ОСОБА_1 від 30.01.2019.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши повідомлені позивачем обставини та обґрунтування, вказані відповідачем у відзиві на позов мотиви, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

16.03.2007 між позивачем та АКІБ "УкрСиббанк" було укладено договір про надання кредиту № 0, згідно з яким банк надав позивачу кредитні кошти в сумі 77 000,00 доларів США, а позивач взяв на себе зобов`язання повернути їх банку в порядку та на умовах, визначних у договорі, не пізніше 15.03.2017.

Вказана сума кредиту дорівнює еквіваленту 338 850,00 грн за курсом НБУ на день укладення цього Договору.

Повідомленням від 27.05.2016 АТ "УкрСиббанк" повідомив позивача щодо прийнятого рішення про анулювання кредитної заборгованості за кредитним договором № 0 від 16.03.2007, а саме: суми основного боргу (кредиту) в розмірі 23 407,90 доларів США, що складає 587 538,17 гривень по курсу НБУ станом на 27.05.2016; суми процентів в розмірі 12 771,36 доларів США, що складає 320 561,07 гривень по курсу НБУ станом на 27.05.2016; суми штрафних санкцій (пені), які підлягають стягнення на підставі судового рішення в розмірі 23 407,00 гривень.

Крім того, в повідомлені вказано, що відповідно до пп. "д" 164.2.17, п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо. Відтак позивачу необхідно сплатити податок на доходи фізичних осіб з такого доходу та відобразити його у річній декларації з ПДФО та сплатити військовий збір, відповідно до п.16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України.

14.06.2017 відповідач надіслав запит за № 5582/10/02-28-13 на адресу АТ "УкрСиббанк" з проханням надати інформацію щодо суми боргу ОСОБА_1 анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, а також надати повідомлення (висновок) про суму прощеного боргу.

Листом № 14-2-2/11928 від 07.07.2017 АТ "УкрСиббанк" підтвердив інформацію про суми виплачених (нарахованих) доходів фізичній особі ОСОБА_1 у 2016 році, в повному обсязі відображено у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) фізичним особам і сум утриманого податку (форма 1 ДФ) за ознакою доходу "126" доходи нараховані у вигляді основної суми боргу (кредиту), анульованих кредитором за його самостійним рішенням з врученням боржнику відповідного повідомлення про анулювання (прощення) боргу згідно вимог пп. 164.2.17 "д" п. 164.2 ст. 164 ПК України та включення суми анульованого боргу до податкового розрахунку за формою 1 ДФ.

Посадовими особами ГУ ДФС у Вінницькій області на підставі пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ст. 79 ПК України, наказу № 7564 від 07.12.2018 та повідомлення №5681 від 07.12.2018 було проведено позапланову документальну невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати ПДФО з доходів отриманих як додаткове благо при взаємовідносинах з АТ "УкрСиббанк" за період з 01.01.2016 по 31.12.2016.

За результатами перевірки складено акт № 2887/13/ від 14.08.2019, яким зафіксовано порушення позивачем:

- абзацу "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, внаслідок чого донараховано ПДФО за 2016 рік на загальну суму 105 756,87 грн;

- пп. 1.2, 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України, внаслідок чого донараховано військовий збір за 2016 рік на загальну суму 8813,07 грн.

Висновки акта перевірки ґрунтуються на тому, що у 2016 році позивач отримав дохід у вигляді додаткового блага в сумі 587 538,17 грн, що підтверджується інформацією, наданою АТ "УкрСиббанк" в податковому розрахунку за формою № 1-ДФ про суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб за ознакою "126" - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. Разом з тим, вказаний дохід позивач не задекларував та не сплатив до бюджету відповідні суми ПДФО та військового збору.

01.03.2019 відповідач прийняв податкові повідомлення-рішення за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з ПДФО за основним зобов`язанням в розмірі 72 078,99 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18019,75 грн, та за № , яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору за основним зобов`язанням в розмірі 6006,58 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1501,65 грн.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду з позовом про їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно з п.п. 163.1.1, 163.1.2 п. 163.1 ст. 163 ПК України об`єктом оподаткування резидента є загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід; доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Відповідно до абзаців другого, третього пункту 164.1 статті 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду. У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

За визначеннями, наведеними у підпунктах 14.1.54, 14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК України, дохід з джерелом їх походження з України - це будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні; додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Згідно з п.п. "д" пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 цього Кодексу), у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

В силу вимог п. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 15 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.6 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами, якщо база оподаткування для місячного оподатковуваного доходу не перевищує десятикратний розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного податкового року.

Законом України від 9 квітня 2015 № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань" підрозділ 1 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту: "Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року. Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Судом встановлено, що взаємовідносини позивача з АТ "УкрСиббанк" по кредитному договору від 16.03.2007 припинились у зв`язку з прийняття банком, як кредитором, рішення про анулювання позивачу кредитної заборгованості в розмірі 23 407,90 доларів США. Саме цю суму АТ "УкрСиббанк" відобразив у розрахунку за формою № 1-ДФ про суму доходу, нарахованого (сплаченого) на користь ОСОБА_1 , за ознакою "126" - дохід, отриманий платником податку як додаткове благо. Як наслідок, саме з цієї суми доходу відповідач визначив грошові зобов`язання позивача з ПДФО в сумі 105 756,87 грн та з військового збору в сумі 8813,07 грн за результатами звітного 2016 року.

Разом з тим, суд зазначає, що при цьому відповідач безпідставно не застосував положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України та не врахував, що до додаткового блага платника податків не включається сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що станом на 01.01.2014 не була погашена, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 1 січня 2014 року.

Таким чином, при анулюванні (прощенні) суми основного боргу, що виникла до 01.01.2014 і не була погашена до цієї дати, базою оподаткування податком з доходів фізичних осіб є додаткове благо платника податку, до якого належить сума основного боргу платника податку за фінансовим кредитом в іноземній валюті (сума боргу за тілом кредиту), яка не погашена до 1 січня 2014 року та яка перевищує 50 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року, яка прощена за самостійним рішенням кредитора, за мінусом різниці між сумою такого основного боргу в іноземній валюті, що визначається за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014.

Відтак, з метою правильного визначення бази оподаткування та, відповідно, сум грошового зобов`язання, що підлягають сплаті позивачем у зв`язку з отриманням доходу у вигляді додаткового блага за 2016 рік, контролюючий орган повинен був перевірити отриману податкову інформацію та з`ясувати, зокрема, чи мав позивач суму основного боргу за кредитом перед банком, із неї яка сума основного боргу перед банком не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; яка сума основного боргу анульована (прощена) банком, із неї яка сума анульованого (прощеного) основного боргу, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню за офіційним курсом НБУ, із неї: еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014, на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та еквівалент анульованої (прощеної) у доларах США суми основного боргу у гривнях, що не була погашена позивачем станом на 01.01.2014; різниця між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014.

Судом встановлено, що під час проведення перевірки відповідач керувався податковим розрахунком за формою 1-ДФ та листом № 14-2-2/11928 від 07.07.2017, в якому АТ "УкрСиббанк" підтверджує достовірність даних про суми виплачених (нарахованих) доходів на користь позивача основної суми боргу в розмірі 23 407,90 доларів США. Відтак розрахунок ПДФО, який підлягає до сплати позивачем за 2016 рік, було помилково обчислено в розмірі 105 756,87 (587 538,17 х 18%). Аналогічно не вірно розраховано військовий збір в сумі 8813,07 (587 538,17 х 1,5%).

Суд зауважує, що до складу загального річного оподатковуваного доходу позивача за 2016 рік відповідач неправомірно включив суми, які відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України не вважаються додатковим благом.

Відтак суми грошових зобов`язань позивача з ПДФО та військового збору були визначені помилково та істотно завищені.

Суд зазначає, що саме відповідач здійснює податковий контроль і саме на нього, як контролюючий орган, державою покладено функції щодо здійснення контролю за правильністю нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів. З цією метою відповідач наділений повноваженнями, які дають йому змогу в повному обсязі забезпечувати здійснення податкового контролю та вживати усіх необхідних для цього заходів.

Відтак, на думку суду, саме відповідач був зобов`язаний перевірити правову природу прощеного (анульованого) позивачу боргу за кредитним договором та визначити об`єкт оподаткування з урахуванням вимог пункту 8 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України.

Так, відповідно до пп. 167.1 ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно з пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу 10 Податкового кодексу України ставка військового збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Відповідно до пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу 10 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування військовим збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу

Пунктом 163.1 статті 163 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування резидента є, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Суд зазначає, що відповідно до повідомлення про анулювання боргу сума основного прощеного банком боргу становить 23 407,90 доларів США, що складає еквівалент 587 538,17 грн. Водночас сума вказаного боргу, визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014, становить 187 099,35 грн (23 407,90 доларів США*7,9930 грн).

Таким чином, різниця між основною сумою анульованого позивачу боргу за кредитним договором в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом НБУ на дату зміни валюти зобов`язання за кредитним договором з іноземної валюти в гривню, та сумою боргу, яка визначена за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014, становить 400 438,82 грн (587 538,17 - 187 099,35).

Відповідно, сума загального річного оподатковуваного доходу, отриманого фізичною особою ОСОБА_1 як додаткове благо у вигляді суми боргу, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, з урахуванням вимог пункту 8 підрозділу 1 розділу XX "Перехідних положень" Податкового кодексу України становить 187 099,35 грн (587 538,17 - 400 438,82).

Відтак правомірно визначений розмір грошових зобов`язань позивача за результатами 2016 року становить:

- з ПДФО: 33 677,88 грн (187 099,35 * 18%) та штрафна санкція у розмірі 25% на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України в сумі 8419,47 грн, що всього становить 42 097,35 грн.

-з військового збору: 2806,49 грн (187 099,35 * 1,5%) та штрафна санкція у розмірі 25% на підставі п. 123.1 ст. 123 ПК України в сумі 701,62 грн, що всього становить 3508,11 грн.

Проте, як встановлено судом, на підставі оскаржуваних податкових повідомлень-рішень позивачу визначено суму грошового зобов`язання з ПДФО в загальному розмірі 132 196,09 грн, в тому числі основне зобов`язання на суму 105 756,87 грн та штрафна санкція в сумі 26439,22 грн, та з військового збору в загальному розмірі 11 016,34 грн, в тому числі основне зобов`язання в сумі 8813,07 грн та штрафна санкція в сумі 2203,27 грн.

Отже, виходячи з тієї суми, яка протиправно донарахована позивачу, та суми яка належить до сплати (правомірно визначені грошові зобов`язання), податкові повідомлення-рішення від 01.03.2019 підлягають скасуванню в частині, а саме:

- рішення за № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним зобов`язанням в розмірі 72 078,99 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18019,75 грн.

- рішення за № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням в розмірі 6006,58 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1501,65 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних справах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України), а в силу приписів частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, пункт 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд відхиляє аргументи представника позивача про безпідставність визначення суми грошового зобов`язання з ПДФО, військового збору та штрафних санкцій судом, оскільки суд не може підміняти відповідний орган рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належить до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Втім, податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню повністю, якщо неможливо виокремити відповідні суми із загальних донарахованих. Однак, в даному випадку, оскільки можна виокремити, ідентифікувати, визначену оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями суму грошового зобов`язання з ПДФО, військового збору та штрафних санкцій, яка визначена контролюючим органом правомірно, а яка протиправно, суд вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення підлягає частковому скасуванню.

Відтак, перевіривши доводи сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до переконання, що заявлений позов належить задовольнити частково.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 за № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб за основним зобов`язанням в розмірі 72 078,99грн, за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 18019,75грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 01.03.2019 за № в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір за основним зобов`язанням в розмірі 6006,58 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями у розмірі 1501,65грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100)

Копію рішення у повному обсязі сторони можуть одержати: 21.01.2020

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна