Справа № 640/17354/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Київ № 640/17354/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., при секретарі судового засідання Мині І.І., за участі позивача, представника позивача - Коляди А.М., відповідача - Степаненко Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

За позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 )
до Міністерства юстиції України (вул. Архітектора Городецького, 13,м.Київ,01001, )
про скасування Наказу №1660/5

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить суд :

« Визнати незаконним і скасувати наказ Міністерства юстиції України № 1660/5 від 31.05.2019 року про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Іпрінського міського нотаріального округу Київської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Зобов`язати суб`єкта владних повноважень Міністерство юстиції України відновити приватному нотаріусу Ірпінського міського нотаріального округу Шурпінову Василю Івановичу доступ до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Позовні вимоги мотивовано наступним:

- при проведенні камеральної перевірки, складенні довідки та винесення оскаржуваного наказу не забезпечено участі позивача у процесі прийняття рішення шляхом можливості надати пояснення;

- суб`єктом владних повноважень не забезпечено дотримання положень ст. 8 Конвенції про права людини і основоположних свобод та ч. 2 ст. 2 КАС України в частині вимог щодо обґрунтованості та пропорційності прийнятого рішення;

- дії позивача не порушують законних прав та інтересів інших осіб та не позбавляють можливості їх володіти чи/або користуватися своїм майном;

- довідка, складена за результатами перевірки датована 04.06.2019р., в той час як оскаржуваний наказ - 31.05.2019р.;

- позивач посилається на набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України, якою було змінено максимальний строк для відключення від реєстру.

Відповідачем позовні вимоги заперечуються з огляду на правомірність дій та наявність порушень вимог чинного законодавства з боку позивача. При цьому відповідач стверджує про наявність технічної помилки в даті довідки.

Судом в процесі розгляду справи було витребувано та залучено до матеріалів справи пояснення відповідача щодо кожного з зафіксованих випадків порушень, на думку відповідача, вимог чинного законодавства позивачем.

Позивачем жодного спростування наявності зазначених відповідачем порушень повідомлено суду не було. За клопотанням позивача справу розглянуто на підставі наявних документів.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, позивач - ОСОБА_1 є приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Київської області.

На підставі наказу Міністерства юстиції України від 18.01.2019 № 141/7 «Про проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань», за результатами проведення моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Іртиського міського нотаріального округу Київської області Шурпінова Василя Івановича співробітниками відповідача складено акт від 24.04.2019р.

Наказом Міністерства юстиції України від 16.05.2019р №1728/7 «Про проведення камеральної перевірки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державного реєстратора - приватного нотаріуса Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Шурпінова Василя Івановича», відповідно до статті 37 1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.12.2016 № 990, та на підставі вищезазначеного акта від 24.04.2019р. було вирішено провести камеральну перевірку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та утворено для цього комісію.

Матеріали справи містять супровідний лист від 17.05.2019р. про направлення даного наказу позивачу.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатами проведення камеральної перевірки відповідачем було складено довідку, згідно з якою визначено, що під час перевірки реєстраційних дій позивача виявлені порушення вимог статей 3, 10, 18, 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пунктів 12, 14, 18, 40, 49 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, пунктів 21, 22 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141.

Даною довідкою було сформульовано пропозицію заблокувати доступ позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на 1 рік.

Довідкою від 04.06.2019р.було внесено зміни до вищезазначеної довідки, визначивши її дату - 30.06.2019р.

На підставі вищезазначеної довідки відповідачем було винесено наказ № 1660/5 від 31.05.2019 року про тимчасове блокування доступу державного реєстратора-приватного нотаріуса Іпрінського міського нотаріального округу Київської області Шурпінова Василя Івановича до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Наказом від 10.06.2019р. №1734/5 до вищезазначеного наказу було внесено зміни в частині визначення дати довідки.

Розглядаючи питання правомірності винесення вищезазначеного наказу від 31.05.2019р., суд виходить з наступного.

Відповідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.1 Закону України "Про нотаріат", приватні нотаріуси входять до системи органів та посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальній дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Крім того, на нотаріусів (як державних, так і приватних) законом може бути покладено вчинення інших дій, відмінних від нотаріальних.

Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, та забезпечення визнання та захисту державою таких прав регулює Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Відповідно до ст.37-1 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", контроль у сфері державної реєстрації прав здійснюється Міністерством юстиції України, у тому числі шляхом моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав з метою виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав.

За результатами моніторингу реєстраційних дій у Державному реєстрі прав у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України проводить перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав.

У разі якщо в результаті проведеної перевірки державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав виявлено прийняття такими державними реєстраторами чи суб`єктами державної реєстрації прав рішень з порушенням законодавства, що має наслідком порушення прав та законних інтересів фізичних та/або юридичних осіб, Міністерство юстиції України вживає заходів до негайного повідомлення про це відповідних правоохоронних органів для вжиття необхідних заходів, а також заінтересованих осіб.

За результатами проведення перевірок державних реєстраторів чи суб`єктів державної реєстрації прав Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про: 1) тимчасове блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 2) анулювання доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав до Державного реєстру прав; 3) притягнення до адміністративної відповідальності державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації прав; 4) направлення до Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату при Міністерстві юстиції України подання щодо анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю; 5) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав.

Технічний адміністратор Державного реєстру прав у день надходження рішень, передбачених пунктами 1 і 2 частини другої цієї статті, забезпечує їх негайне виконання.

Рішення, передбачені пунктами 3-5 частини другої цієї статті, виконуються Міністерством юстиції України протягом п`яти робочих днів з дня їх прийняття.

У разі прийняття рішення про тимчасове блокування або анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав, скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації прав Міністерство юстиції України вирішує питання про передачу на розгляд суб`єкту державної реєстрації прав, що забезпечує зберігання реєстраційних справ у паперовій формі, документів, що подані для проведення реєстраційних дій та перебувають на розгляді у відповідного державного реєстратора, акредитованого суб`єкта державної реєстрації прав.

Порядок здійснення контролю, проведення камеральних перевірок та критерії, за якими здійснюється моніторинг, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Процедуру здійснення Мін`юстом відповідно до Законів України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (далі - Закони) контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державна реєстрація) визначає Порядок здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990 (далі - Порядок №990).

Відповідно до п.1 Порядку №990, моніторинг реєстраційних дій - комплекс організаційних та технічних (з використанням програмних засобів ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - реєстри) заходів, які забезпечують систематичну, вибіркову перевірку дотримання державними реєстраторами прав на нерухоме майно, державними реєстраторами юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - державні реєстратори), уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації законодавства під час проведення реєстраційних дій за критеріями, визначеними цим Порядком.

Згідно пунктів 4-7 Порядку №990, моніторинг реєстраційних дій проводиться на підставі відомостей реєстрів за допомогою програмних засобів їх ведення за такими критеріями: 1) порушення строків, визначених Законами; 2) проведення реєстраційних дій в неробочий час; 3) відсутність у реєстрах електронних копій документів, поданих для державної реєстрації, виготовлених шляхом їх сканування; 4) проведення реєстраційних дій на підставі судових рішень; 5) скасування (видалення) записів з реєстрів; 6) державні реєстратори та/або суб`єкти державної реєстрації, визначені Мін`юстом.

Періодичність моніторингу реєстраційних дій за окремими зазначеними критеріями, перелік державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації, щодо яких проводиться моніторинг за критерієм, визначеним у підпункті 6 цього пункту, а також строк, протягом якого проводиться такий моніторинг, визначаються (затверджуються) Мін`юстом з розміщенням відповідної інформації на офіційному веб-сайті (п.4 Порядку №990).

За результатами моніторингу реєстраційних дій складається відповідний акт в письмовій формі, який засвідчується підписом посадової особи Мін`юсту, що проводила такий моніторинг.

У разі виявлення на підставі акта моніторингу реєстраційних дій порушень порядку державної реєстрації проводиться камеральна перевірка державних реєстраторів та/або суб`єктів державної реєстрації.

У разі виявлення за результатами моніторингу реєстраційних дій фактів неподання юридичною особою державному реєстратору визначеної Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" інформації про кінцевого бенефіціарного власника (контролера) юридичної особи посадова особа Мін`юсту в обов`язковому порядку зазначає про такі факти в акті моніторингу реєстраційних дій та складає відповідно до законодавства протокол про адміністративне правопорушення, передбачене частиною шостою статті 166-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.5 Порядку №990).

Камеральна перевірка проводиться на підставі наказу Мін`юсту, яким утворюється комісія у складі не менше ніж трьох посадових осіб Мін`юсту.

Камеральна перевірка проводиться у строк, що не перевищує 14 робочих днів.

З огляду на те, що перевірку позивача призначено з 16 травня (дати реєстрації наказу), а закінчено 30 травня (дата складання довідки) суд доходить висновків про дотримання вищезазначених строків відповідачем.

Наказ Мін`юсту про проведення камеральної перевірки в обов`язковому порядку розміщується на офіційному веб-сайті (п.6 Порядку №990).

Копія наказу Мін`юсту про проведення камеральної перевірки надсилається протягом трьох робочих днів з дня його прийняття разом із супровідним листом державному реєстратору та/або суб`єкту державної реєстрації (п.7 Порядку №990).

З огляду на те, що вищезазначені положення не містять вимог щодо надсилання наказу з повідомленням про вручення, суд доходить висновків про дотримання відповідачем вищезазначених вимог.

Відповідно до пунктів 9, 10 Порядку №990, результати камеральної перевірки оформляються довідкою, яка підписується усіма членами комісії.

У довідці про проведення камеральної перевірки зазначаються: дата проведення камеральної перевірки (число, місяць, рік); прізвище, ім`я та по батькові посадових осіб Мін`юсту, що проводили камеральну перевірку; підстава проведення камеральної перевірки; опис виявлених порушень порядку державної реєстрації (з посиланням на відповідні акти законодавства) із зазначенням підтвердних документів чи відомостей з реєстрів; пропозиції стосовно змісту рішення за результатами проведеної камеральної перевірки (п.9 Порядку №990).

За результатами проведеної камеральної перевірки Мін`юст на підставі довідки комісії приймає мотивоване рішення відповідно до Законів у формі наказу (п.10 Порядку №990).

Суд звертає увагу позивача на те, що ані положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», ані Порядком здійснення контролю у сфері державної реєстрації, не передбачено алгоритму визначення тривалості тимчасового блокування доступу державного реєстратора прав на нерухоме майно до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який би застосовувався Комісією під час розгляду скарг за допущення відповідних порушень у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Отже, визначення строку блокування доступу до Державного реєстру прав є дискреційним повноваженням Міністерства юстиції України при реалізації його повноважень, передбачених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Крім того, конструкція вищезазначеного припису законодавства має імперативний характер: Міністерство юстиції України у разі виявлення порушень порядку державної реєстрації прав державними реєстраторами, уповноваженими особами суб`єктів державної реєстрації прав приймає вмотивоване рішення про застосування однієї з перелічених санкцій. Тобто має місце обов`язок суб`єкта владних повноважень застосувати санкції до державного реєстратора при виявленні порушень у його діяльності.

Крім того, початок блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав не пов`язаний з фактом отримання державним реєстратором відповідного рішення за результатом проведеної перевірки.

Суд приймає до уваги правову позицію Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 25.01.2019 по справі №820/5866/17: "Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

Статтею 37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не визначено граничних строків застосування санкції у вигляді блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав.

Отже, суд вважає, що в даному випадку у суб`єкта владних повноважень наявне законодавчо закріплене право адміністративного розсуду щодо встановлення строку блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав".

Судом неодноразово було запропоновано позивачу надати пояснення та докази щодо дотримання позивачем норм чинного законодавства під час провадження діяльності та спростування посилань відповідача, викладених у довідці.

Позивачем жодних посилань та доказів на спростування обставини допущення порушень надано не було.

Натомість відповідачем, на вимогу ухвали суду було надано 24.12.2019р. пояснення, за змістом яких наведено конкретизацію кожного встановленого випадку порушення позивачем встановленого порядку вчинення реєстраційних дій, зокрема - порушення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв, яке полягало у відсутності пошуку заяв у базі даних та пошуку відомостей у Державному реєстрі прав, проведення державної реєстрації за відсутності документів, що посвідчують право власності, відсутності документа, що посвідчує присвоєння адреси, тощо.

Суд погоджується з посиланнями позивача на те, що рішення відповідачем було прийнято без участі позивача, без пропозиції позивачу надати пояснення та докази на спростування тверджень, викладених у довідці.

Проте, суд зауважує, що такі порушення можуть бути підставою для скасування рішення за тієї умови, що позбавлення позивача цього права призвело до прийняття рішення без урахування всіх обставин справи.

Отже, позивач, позбавлений відповідачем права прийняти участь у засіданні, на якому вирішується питання щодо нього, та надати відповідні докази та пояснення, може надати такі докази та пояснення суду, якій має розглянути ці докази та пояснення та надати їм оцінку.

Натомість випадки, коли постановлення рішення без участі особи є підставою для скасування прийнятого рішення в будь - якому випадку встановлені спеціальним законодавством, наприклад процесуальними кодексами, а вищенаведені законодавчі норми щодо перевірки Міністерством юстиції України діяльності державних реєстраторів, участі у засіданні та прийнятті рішення не передбачають.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд вважає, відповідачем доведено перед судом правомірність прийнятого ним наказу № 1660/5 від 31.05.2019 року.

Судом не приймаються посилання позивача на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019р. №1125 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 р. N 990 та визнання такою, що втратила чинність, постанови Кабінету Міністрів України від 24 жовтня 2018 р. N 860», як на підставу для скасування оспорюваного наказу від 31.05.2019р., з огляду на дату оскаржуваного наказу. При цьому суд вважає, що підставами для скасування наказу можуть бути тільки обставини, які хронологічно передували його винесенню.

Натомість визначення, наведене у тексті постанови від 04.12.2019р. про те, що строк тимчасового блокування доступу державного реєстратора, уповноваженої особи суб`єкта державної реєстрації до реєстрів не може бути меншим ніж два тижні та перевищувати три місяці, на думку суду, є підставою для відновлення доступу позивачу, з урахуванням приписів статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Проте, застосування даних змін у законодавстві є іншою підставою позову. З огляду на приписи частини 1 статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України та стан розгляду даної справ,и суд позбавлений можливості змінити підставу позову. Крім того, заяви про зміну підстав позову від позивача не надходило.

З огляду на викладене та керуючись вимогами ст.ст. 2, 5 - 11, 19, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст рішення складено 23.01.2020.

Суддя С.К. Каракашьян