Справа № 280/2466/19
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2020 року м.Дніпросправа № 280/2466/19

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П. (доповідач),

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року в адміністративній справі №280/2466/19 (суддя Стрельнікова Н.В., справа розглянута в письмовому провадженні) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач), в якому просив визнати дії відповідача щодо вимоги сплати позивачем єдиного збору у розмірі 10 євро - незаконними, та зобов`язати відповідача повернути позивачу безпідставно сплачені внаслідок цих дій кошти.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Суд визнав протиправними дії Волинської митниці ДФС щодо вимоги сплати ОСОБА_1 єдиного збору у розмірі 10 євро. У задоволенні решти позовних вимог позивача судом відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу.

Так, у своїй апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції у даній справі, та прийняти нове про відмову у задоволенні позову.

Позивач надіслав відзив на апеляційну скаргу відповідача, у якому вказав, що вважає рішення суду законним і обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін у даній справі, а скаргу - без задоволення.

Рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржено.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

04 грудня 2018 року позивач здійснив в`їзд на митну територію України через митний пост Ягодин на власному авто Рено Лагуна, номерний знак НОМЕР_1 .

Автомобіль ввозився на митну територію України згідно з попередньою митною декларацією № UA112080/2018/029536 від 03.12.2018р.

Позивачем у позові зазначено, що при оформленні документів, на вимогу митного інспектора, він був змушений сплатити єдиний збір у розмірі 10 євро, оскільки за відсутності квитанції про сплату, інспектор відмовлявся проводити подальше оформлення документів.

На підтвердження сплати єдиного збору у сумі 319,25 грн. позивачем надана копія квитанції №37287171 від 04.12.2018р. (а.с. 5).

Не погоджуючись із такими діями співробітників митниці, ОСОБА_1 подав скаргу до Волинської митниці ДФС (а.с.6), якою просив дати оцінку діям інспектора який примусив позивача сплатити єдиний збір та поновити майнове право позивача, а саме компенсувати витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою єдиного збору.

Листом в.о. начальника Волинської митниці ДФС від 10.01.2019р. №ха-4/19/03-70-61 (а.с.7-8) позивача повідомлено про правомірність дій митниці, оскільки під час переміщення через митний кордон України транспортного засобу, стосовно нього проводилися заходи офіційного контролю шляхом проведення санітарно-ветеринарного контролю.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо вимоги сплатити єдиний збір в розмірі 10 євро, а також з вимогою зобов`язати Волинську митницю ДФС повернути безпідставно сплачені внаслідок неправомірних дій кошти, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України від 4 листопада 1999 року № 1212-XIV "Про єдиний збір, який справляється у пунктах пропуску через державний кордон України" від 4 листопада 1999 року № 1212-ХІV (далі - Закон № 1212-ХІV, в редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин), Єдиний збір встановлюється щодо транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, визначених статтею 5 цього Закону, які перетинають державний кордон України, і справляється за проїзд транспортних засобів автомобільними дорогами України, за проїзд автомобільних транспортних засобів з перевищенням встановлених розмірів загальної маси, осьових навантажень та (або) габаритних параметрів, а також за проведення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України відповідно до Митного кодексу України та інших законів України заходів офіційного контролю (у тому числі у формі попереднього документального контролю) під час ввезення товарів на митну територію України (у тому числі з метою транзиту). Єдиний збір справляється одноразово залежно від режиму переміщення (ввезення, транзит) за єдиним платіжним документом в залежності від виду, місткості або загальної маси транспортних засобів.

Статтею 5 Закону № 1212-ХІV встановлено ставки єдиного збору за здійснення у пунктах пропуску через державний кордон України контролю вантажів і транспортних засобів, зокрема для таких транспортних засобів: автобуси, вантажні автомобілі з/або без причепів та тягачі з/або без напівпричепів; великовагові автотранспортні засоби; великовагові автотранспортні засоби з перевищенням осьових навантажень; великогабаритні автотранспортні засоби з перевищенням встановлених параметрів ширини, висоти, довжини; залізничний вагон, контейнер.

Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законів України щодо запровадження механізму "єдиного вікна" та оптимізації здійснення контрольних процедур при переміщенні товарів через митний кордон України" від 06.09.2018р. № 2530-VIII внесено зміни зокрема до ст.319 Митного кодексу України, відповідно до яких товари, що ввозяться на митну територію України (у т.ч. з метою транзиту), можуть підлягати заходам офіційного контролю.

Згідно з ч.2 ст.319 МК України заходи офіційного контролю проводяться:

1) у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України - в обсязі, необхідному для надання дозволу на пропуск товарів через митний кордон України для їх переміщення до пунктів призначення на території України чи до пункту вивезення (пропуску) за межі митної території України або випуску їх у заявлений митний режим відповідно до мети їх ввезення в Україну у пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України;

2) у пунктах призначення на території України - в обсязі, необхідному для надання дозволу на випуск товарів у заявлений митний режим відповідно до мети їх ввезення в Україну.

Заходи офіційного контролю у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України проводяться органами доходів і зборів шляхом попереднього документального контролю.

Попередній документальний контроль розпочинається після пред`явлення органу доходів і зборів товарів, транспортних засобів комерційного призначення і документів на такі товари в пункті пропуску (пункті контролю) через державний кордон України.

Частиною 5 статті 319 Митного кодексу України визначено, що попередній документальний контроль припиняється посадовою особою органу доходів і зборів у разі, зокрема проведення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України відповідних санітарних заходів у зв`язку із загрозою занесення збудників хвороби тварин на територію України.

Відповідач в апеляційній скарзі обґрунтовує свою правову позицію тим, що на виконання протокольних рішень засідань державної надзвичайної протиепізоотичної комісії при Волинській обласній державній адміністрації щодо недопущення та поширення збудника африканської чуми свиней у пунктах пропуску Волинської митниці ДФС здійснюються заходи, спрямовані на недопущення ввезення/вивезення заборонених товарів тваринного походження, зокрема заходи офіційного контролю шляхом проведення санітарно- ветеринарного контролю. Таким чином, під час переміщення через митний кордон України транспортного засобу з р.н. НОМЕР_1 , що ввозився на митну територію України гр. ОСОБА_1 згідно з попередньою митною декларацією №UА112080/2018/029536, стосовно зазначеного ТЗ проводились заходи офіційного контролю.

Також відповідач зазначає, що підтвердженням проведення заходів офіційного контролю по вказаному транспортному засобу, а саме ветеринарно-санітарного контролю, є наявність відбитка особистої печатки лікаря ветеринарної медицини на контрольному талоні АСС №551008 на транспортний засіб р.н. НОМЕР_3 . Саме в зв`язку з проведенням заходів офіційного контролю посадовою особою митниці під час здійснення митного оформлення вищевказаного транспортного засобу згідно з УМК МД-1 серії 20501М №0457554 від 04.12.2018 року було стягнуто єдиний збір за ставкою 10 Євро.

При частковому задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги викладені вище доводи з огляду на наступне.

Так, статтею 1 Закону №1212-ХІV дійсно передбачена сплата єдиного збору за проведення у пунктах пропуску (пунктах контролю) через державний кордон України заходів офіційного контролю.

При цьому, суд звертає увагу, що вказаною статтею чітко вказано, що єдиний збір встановлюється щодо транспортних засобів вітчизняних та іноземних власників, визначених у статті 5 Закону.

У статті 5 Закону №1212-ХІV в переліку транспортних засобів, яким встановлено ставки єдиного збору за здійснення у пунктах пропуску через державний кордон України контролю вантажів і транспортних засобів - відсутні легкові автомобілі.

Відповідачем не заперечується той факт, що позивач здійснював переміщення через митний кордон України транспортний засіб - легковий автомобіль. Вказане також підтверджене наданими відповідачем копіями митних декларацій та додаткового аркушу до Акту про проведення митного огляду (а.с.21-23).

За таких обставин суд апеляційної інстанції погоджується з висновками, викладеними в оскарженому рішенні щодо неправомірності дій співробітників митниці щодо вимоги про сплату позивачем єдиного збору під час переміщення на митну територію України легкового автомобілю згідно попередньої декларації №UА112080/2018/029536.

Частиною 1 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 29 липня 2019 року у справі №280/2466/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду в порядку та строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак