Справа № 502/1780/19
Суддя: Маслеников О. А.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 502/1780/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю:

секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу

за адміністративним позовом

ОСОБА_1 до

Поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4

Управління патрульної поліції в Миколаївській області

Назарової Ольги Миколаївни

про

скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ :

У відповідному адміністративному позові та судовому засіданні позивач вказав, що 23 серпня 2019 поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Назарова Ольга Миколаївна притягнула його до адміністративної відповідальності за те, що (як вказано в постанові серії ДП18 № 520108 від 23.08.2019) «Керуючи транспортним засобом «Volvo», реєстраційний номер НОМЕР_1 23.08.2019 00:40 м. Миколаїв не мав полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1.ґ ПДР, тобто скоїв правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП. Постанова серії ДП18 № 520108 від 23.08.2019 винесена з грубими порушеннями КУпАП та Конституції України та складена з порушенням. 23.08.2019 року позивач керував автомобілем у м. Миколаїв, ПДР не порушував та був зупинений відповідачем. Підійшовши до його автомобіля, відповідач звинуватив його в порушенні вимог знаку 3.3 п.п. 33.3 ПДР, з чим він не погодився, та попросив повідомити йому своє ім`я, звання, номер жетону, що передбачено «Законом України про поліцію», що відповідач проігнорував та почав вимагати в нього документи. Позивач відмовив у наданні документів та сказав, що на шляху його даних знаку не було та запропонував інспектору особисто в цьому упевнитися. Після чого вони разом на патрульному автомобілі проїхали декілька кварталів, де відповідач упевнився у відсутності даного знаку. Через деякий час, відповідач на патрульному автомобілі привіз його на місце зупинки його автомобіля, та позивач повідомив, що буде писати скаргу на відповідача за безпідставну зупинку. Відповідач почав вимагати в нього документи, на що він заперечив, що на це не має законних підстав. Після цього відповідач викликав підкріплення ще один автомобіль, та почав погрожувати, підвищувати голос та усіляко морально тиснути на позивача протягом більше години, від чого в нього підвищився тиск та він почав втрачати свідомість. Співробітники УПП у м. Миколаїв викликали позивачу швидку допомогу, про що є відмітка на лінії «103», яка зафіксувала запаморочення та підвищений тиск на фоні стресової ситуації, яку створив відповідач разом з напарником. Співробітники швидкої надали позивачу допомогу та дозволили рухатись далі. Вже після цього відповідачем вручено позивачу одразу дві постанови ДП18 № 520108 та ДП18№ 483572 від 23.08.2019, хоча жодного документу позивач не надавав. Отже, ПДР він не порушував, а постанова серії ДП18 № 520108 має ознаки підробки документів передбачених ч.1 ст. 366 ККУ «Службове підроблення» та винесена з порушенням норм КУпАП, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом №1376 МВС України від 06.11.2015 № 1376 та ст.19 Конституції України. При цьому відповідач порушив процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, яка передбачена КУпАП.

На підставі викладеного позивач просив суд задовольнити адміністративний позов та скасувати винесену відповідачем постанову серії ДП18 №520108 від 23.08.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП

20.11.2019 р. від представника відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов в якому вказано, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Під час несення служби 23.08.2019 р. інспекторами управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено транспортний засіб «Volvo» з державним номерним знаком НОМЕР_1 , з- напівпричепом «Pacton» з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який рухався по вул. 1-ша Слобідська біля буд. 69 з порушенням ПДР, а саме рухався в зоні дії дор. знаку 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено» дод. 1 ПДР України. Було прийнято рішення зупинити вищевказаний транспортний засіб на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію». Поліцейський підійшов до водія, яким виявився ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів, попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ґ ПДР України на підставі ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» та пункт 2.4 а ПДР України Водій не виконав законну вимогу інспектора, та не пред`явив чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підпадає під диспозицію ч. 1 ст. 126 КУпАП. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог 2. 4 а та 2.1 ґ ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Поліцейський Назарова О.М. винесла постанову та наклала стягнення на позивача в розмірі 425 гривень, відповідно до санкції статті. Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом постанови та під підпис вручено копію оскаржуваного документу. Проте, позивачем не надано жодного підтвердження, що спростовує факт вчиненням ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП. Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та відеозаписом з нагрудного відеореєстратора. На відеозаписі з відео реєстратора DM-4151 на 00:03:27 хвилині зафіксовано як водію показують дорожні знаки 3.3 «рух вантажних автомобілів заборонено», 4.5 (рух прямо або ліворуч), 5.28.1 (напрямок руху для вантажних автомобілів) та дорожньої таблички 7. 5. 2 (вид транспортного засобу) після чого повернувшись на місце зупинки, під час перевірки документів зазначених в п. 2.1 ПДР України виявилось, що у водія відсутній чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), що зафіксовано на відеозаписі на 00:11:25 хвилині спілкування. Після чого на 00:20:32 хвилині позивач повідомив, що страховий поліс на причіп він зробить «завтра». Факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень а також витягом з бази МТС БУ. Наявність полісу ОСЦПВ можливо перевірити на офіційному сайті МТС БУ як по номеру транспортного засобу так і за номером ОСЦВП. Представником відповідача було здійснено пошук на вказаному сайті за номером т/з на дату винесення постанови про адміністративне правопорушення - 23.08.2019 року. Результат пошуку - поліс на т/з НОМЕР_2 на 23.08.2019 року не знайдено. Позивач в адміністративному позові вказує на те що постанову про адміністративне правопорушення було винесено без його документів, оскільки жодного документу він не надавав. Таке твердження позивача спростовується відеозапис на 00:08:43 хвилині він особисто передав для ознайомлення свої документи співробітнику поліції. Таким чином, позивач в адміністративному позові надав неправдиву інформацію стосовно дій співробітників поліції для уникнення адміністративної відповідальності. Виходячи з наведених вище правових норм право органів Національної поліції перевіряти наявність зазначених у пункті 2.1 ПДР України документів кореспондується із обов`язком водія мати при собі та на вимогу працівника поліції пред`явити такі документи. Позивач наголошує на тому, що постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а також Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі затвердженою Наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, оскільки текст постанови заповнено неохайно і нерозбірливим почерком. У постанові відсутні виправлення, всі графи заповнені відповідно до вимог чинного законодавства. Текст досить читабельний. Позивач в своєму позові зазначає, що йому не надано змоги знайомитися з матеріалами справи подавати докази, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особисто чи за дорученням юридичної особи відповідно до ст. 268 КУпАП в повному обсязі. Сторона відповідача не погоджується з такою позицією позивача, оскільки на зворотній стороні бланку постанови про адміністративне правопорушення є повний перелік прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, згідно з наказом №1395 від 07.11.2015 р. «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі». Позивач скористався своїм правом на оскарження постанови про адміністративне правопорушення та звернувся до суду з адміністративним позовом. Враховуючи вищевикладене, інспектором патрульної поліції його права не було порушено. Можливість виносити постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачена ч. 2 ст. 258 КУпАП, відповідно до якої протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. Компетенція органів Національної поліції наведена в ст. 222 КУпАП. ч. 1 ст. 126 КУпАП наявна в переліку правопорушень, які уповноважені розглядати органи Національної поліції. Ч. 3 ст. 258 КУпАП, протокол не складається і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. В даному випадку штраф на правопорушника було накладено на місці вчинення правопорушення, тому протокол не повинно бути складено. З чого можна зробити висновок, що патрульний правомірно виніс постанову. Оцінку доказів поліцейським було здійснено на підставі ст. 252 КУпАП. Інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до чинного законодавства, а те, що особа, не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від притягнення до відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості. Таким чином, зазначена постанова про адміністративне правопорушення є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню, тому представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивача та оголосивши зміст відзиву на позов, дослідивши надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 №520108 від 23.08.2019 року, вбачається, що 23.08.2019 р. о 00 години 40 хвилин, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Volvo» д.н. НОМЕР_1 з причепом «Pacton» д.н. НОМЕР_2 в м. Миколаїв, вул. 1-ша Слобідська не маючи при собі полісу цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 2.1 Г ПДР України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Вказана постанова містить підпис про отримання ОСОБА_1 копії постанови та не містить підпису в графі про роз`яснення прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року N 1395 (надалі - Інструкція), визначає процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Так, відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова, серед іншого, виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтею 126 КУпАП.

Процедуру розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху детально регламентовано розділом III Інструкції, відповідно до пунктів 1 - 10 якого:

1. Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

2. Постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 126 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

3. Поліцейські розглядають справи про адміністративні правопорушення, визначені у статті 222 КУпАП.

4. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, користується правами, визначеними у статті 268 КУпАП.

5. Поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи;

2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

6. Справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення у закритому режимі проводиться із додержанням усіх правил провадження. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у закритому режимі можуть бути присутні лише особи, які беруть участь у провадженні в цій справі.

7. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, визначених у статті 247 КУпАП.

8. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справа розглядається лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (стаття 268 КУпАП).

Якщо при складанні протоколу (якщо складення протоколу передбачається КУпАП) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не була належним чином повідомлена про місце і час розгляду справи, їй за місцем проживання (перебування), роботи надсилається повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції (додаток 4) на розгляд справи.

9. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

10. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 1 - 5 розділу IV Інструкції встановлено таке:

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

По справі про адміністративне правопорушення виноситься одна з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 КУпАП;

3) про закриття справи.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

Копія постанови в той самий строк вручається або надсилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під підпис. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (стаття 285 КУпАП).

У випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення (стаття 285 КУпАП).

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Забороняється експлуатація транспортних засобів, що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його, та у випадках, передбачених законодавством, без чинного на території України поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») (частина перша статті 37 Закону України «Про дорожній рух»).

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Статтею 21 указаного Закону встановлено таке:

21.1. З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим.

Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України.

Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону.

21.2. Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється:

відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України.

21.3. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

21.4. У разі експлуатації транспортного засобу на території України без наявності чинного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності особа несе відповідальність, встановлену законом.

Посадові особи відповідних підрозділів Національної поліції, що мають право здійснювати контроль за дотриманням правил дорожнього руху, перевіряють документи водія транспортного засобу, які підтверджують наявність чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 53 цього ж Закону).

Згідно з підпунктом (ґ) пункту Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має відповідних документів на право керування таким транспортним засобом або не пред`явила їх для перевірки, встановлена статтею 126 КУпАП, за приписами частини першої якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Імперативні приписи абзацу другого частини другої статті 16 Закону України «Про дорожній рух» і пункту 21.3 статті 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зобов`язують осіб, що керують транспортними засобами, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Виключення з цього правила встановлені у пункті 13.1 статті 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З указаним законодавчо визначеним обов`язком водіїв корелюються встановлені пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» та статтею 53 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повноваження органів Національної поліції щодо перевірки дотримання правил дорожнього руху, в тому числі в аспекті наявності у водія відповідного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідач мав право перевірити дотримання позивачем відповідних вимог законодавства і в разі встановлення факту його порушення, притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП з дотриманням встановленої процедури.

У положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача .

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Між тим суд вбачає, що з боку відповідача не надано до суду доказів, що підтверджують факт роз`яснення позивачу його прав та обов`язків, не оголошено, яка саме справа підлягає розгляду та хто за тією справою притягується до відповідальності.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису /21 хвилина першого запису/ вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснювались права, передбачені ст. 268 КУпАП, не особою, яка винесла оскаржувану постанову, тобто сержантом поліції Назаровою О.М., а іншим співробітником поліції.

При цьому, як встановлено судом, стосовно позивача також в той самий час з винесенням оскаржуваної постанови, було винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП /а.с. 21/, що дає суду підстави припускати, що саме під час розгляду справи про вказане порушення особі було роз`яснено відповідні права та вони не роз`яснювались йому при розгляді справи, передбаченої ч. 1 ст. 126 КупАП.

Крім того, з переглянутого відеозапису судом, встановлено, що під час винесення оскаржуваної постанови відповідачем не дотримано вимоги ст. ст. 279, 283 КУпАП та відповідної Інструкції.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем не було надано до суду доказів, що підтверджують факт роз`яснення позивачу його прав та обов`язків саме під час розгляду справи про відповідне адміністративне правопорушення, не оголошено, яка саме справа підлягає розгляду та хто за тією справою притягується до відповідальності, згідно ст. 279 КУпАП, тим само було порушено процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності, та зважаючи на факт того, що працівником поліції, у постанові відносно ОСОБА_1 опис допущеного ним правопорушення не узгоджується з диспозицією ч, 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності була винесена передчасно.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень та надіслати справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП на новий розгляд, оскільки відповідно до вищенаведеної Інструкції (п. 13 Розділу ІІІ) закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП не є перешкодою для розгляду справи та встановлення наявності або відсутності вини конкретної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 126, 268, 279, 283 КУпАП, ст. ст. 243-246, 250, 251, п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Назарової Ольги Миколаївни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Постанову серії ДП18 №520108 від 23.08.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП скасувати та надіслати справу відповідачеві на новий розгляд.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников