Справа № 520/10723/19
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

14 січня 2020 р. Справа № 520/10723/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Супруна Ю.О.,

при секретарі судового засідання - Дробязги Т.В.,

за участю:

представника позивача - Лисиченко С.М.,

представника відповідача - Білокінь С.С.

розглянувши в місті Харкові в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Приватного підприємства "АМД 2014" (вул. Велика Панасівська, буд. 168, кв. 707, м. Харків, 61017, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство "АМД 2014" (надалі за текстом - ПП "АМД 2014", позивач) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області (надалі за текстом - ГУ ДПС у Харківській області, відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати винесене 01.08.2019 Головним управлінням ДФС у Харківській області податкове повідомлення-рішення № 5 про донарахування суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 87095,00 грн., та фінансових санкцій в розмірі 21773,75 грн..

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що висновки перевірки, на підставі яких було винесено оскаржуване податкове повідомлення - рішення, ґрунтуються лише на припущеннях, не відповідає вимогам чинного законодавства України, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 17.10.2018 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу у підготовче засідання. (т.1 а.с.2-3).

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 08.11.2019 від уповноваженого представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно зі змістом якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, обґрунтовуючи свою позицію обставинами встановленими в ході проведення перевірки ПП "АМД 2014". (т.1 а.с.71-74).

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовну заяву, просив її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові та наявні матеріали справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі, з огляду доводів наданого суду відзиву на позов.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

ПП "АМД 2014" взято на податковий облік в органах державної податкової служби від 18.05.2007 № 18525, у періоді, за який проводилась перевірка, підприємство було платником відповідно до Свідоцтва про реєстрацію платника податку на додану вартість від 03.12.2013 № 200151184, виданого Центральною ОДПІ м. Харкова, індивідуальний податковий номер - 31.

Судом встановлено, що на підставі направлення від 21.06.2019 № 5941, виданого Головним управлінням ДФС у Харківські області головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківської області Ковальовій Аліні Миколаївні, направлення від 21.06.2019 № 5942 головному державному ревізору-інспектору відділу перевірок інших галузей економіки управління аудиту ГУ ДФС у Харківської області Коваленку Владиславу Григоровичу, відповідно до п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст.20, п. 41.1 ст. 41, п. 61.1, 61.2 ст. 61, п.п. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, п.п. 75.1.2 п. 75.1, ст. 75, п.п. 78.1.1, п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст.82 Податкового кодексу України (надалі за текстом - ПК України), у зв`язку із ненаданням у запитуваному обсязі пояснень та їх документального підтвердження, ПП «АМД 2014» (код за ) на обов`язковий письмовий запит Головного управління ДФС у Харківській області від 15.03.2019 № 12702/10/20-40-14-05-11 (отримано підприємством 20.03.2019), протягом 15 робочих днів з дня отримання, за фактами, що свідчать про недостовірність визначення ПП «АМД 2014» (код за ) даних, що містяться у податкових деклараціях з податку на додану вартість за період червень, серпень 2018 року щодо господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» (код за ), не реєстрування податкових накладних на продаж ТМЦ на адресу ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» (код за ) та неправомірного визначення податку на прибуток за відповідний період декларування 2018 рік, з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податку на додану вартість та податку на прибуток, на підставі наказу Головного управляння ДФС у Харківській області від 21.06.2019 № 4374, проведена позапланова виїзна документальна перевірка Приватного Підприємства «АМД 2014» (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи щодо господарських взаємовідносин з контрагентом ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» (код за ) за період червень, серпень 2018 року та джерел походження матеріальних цінностей, реалізованих ПП «АМД 2014» (код за ) за червень, серпень 2018 року, показників декларації з податку на додану вартість за 2018 рік, показників фінансової звітності з їх відображенням у декларації з податку на прибуток підприємств за 2018 рік, відповідно до затвердженого плану документальної перевірки (Додаток № 1 до акта, який є його невід`ємною частиною).

Результати перевірки податкового органу відображені в акті ГУ ДФС у Харківській області від 08.07.2019 № 2328/20-40-14-05-07/35069883. (т.1 а.с.16-34). (надалі за текстом - акт від 08.07.2019 № 2328/20-40-14-05-07/35069883).

За висновками акту від 08.07.2019 № 2328/20-40-14-05-07/35069883 встановлено порушення ПП «АМД 2014»:

- п.п. 134.1.1. п. 134.1 ст. 134 ПК України, п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.01.2000 № 20, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.02.2000 за № 85/4306, п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29.11.1999 № 290, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.12.1999 за № 860/4153, що сталося внаслідок порушень, викладених у п. 3.1* «Взаємовідносини з ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» розділу 3 «Результати перевірки дотримання податкового законодавства» акту перевірки, внаслідок чого підприємством: заниження податку на прибуток на загальну суму 87095,00 грн., в частині взаємовідносин з ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ», в тому числі за півріччя 2018 року у сумі 17901,00 грн., та за три квартали 2018 року у сумі 87095,00 грн., за 2018 рік - 87095,00 грн..

На підставі висновків акту від 08.07.2019 № 2328/20-40-14-05-07/35069883 відносно позивача складено податкове повідомлення-рішення № 5 про донарахування суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 87095,00 грн., та фінансових санкцій в розмірі 21773,75 грн. (т.1 а.с.38).

Вказані обставини та незгода позивача з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, слугувала підставою його звернення до суду.

Суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України - для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (надалі - Закон) первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (згідно із Законом № 1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції - первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення).

З урахуванням пункту 2 статті 3 Закону фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п. 1 та 2 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (згідно із Законом № 1724-VIII від 03.11.2016, до внесення змін Законом № 1724-VIII від 03.11.2016 в наступній редакції - підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з пунктом 2.1 та 2.4 «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 року за № 168/704 (надалі за текстом - Положення), в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення. Первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з 14.1.54 п. 14.1 ст. 14 ПК України зазначено, що дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні, у тому числі, але не виключно, доходи у вигляді:

а) процентів, дивідендів, роялті та будь-яких інших пасивних (інвестиційних) доходів, сплачених резидентами України;

б) доходів від надання резидентам або нерезидентам в оренду (користування) майна, розташованого в Україні, включаючи рухомий склад транспорту, приписаного до розташованих в Україні портів;

в) доходів від продажу рухомого та нерухомого майна, доходів від відчуження корпоративних прав, цінних паперів, у тому числі акцій українських емітентів;

г) доходів, отриманих у вигляді внесків та премій на страхування і перестрахування ризиків на території України;

ґ) доходів страховиків - резидентів від страхування ризиків страхувальників - резидентів за межами України;

д) інших доходів від діяльності, у тому числі пов`язаних з повною або частковою переуступкою прав та обов`язків за угодами про розподіл продукції на митній території України або на територіях, що перебувають під контролем контролюючих органів (у зонах митного контролю, на спеціалізованих ліцензійних митних складах тощо);

е) спадщини, подарунків, виграшів, призів;

є) заробітної плати, інших виплат та винагород, виплачених відповідно до умов трудового та цивільно-правового договору;

ж) доходів від зайняття підприємницькою та незалежною професійною діяльністю;

Відповідно до 44.1 ст. 44 ПК України зазначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України зазначено, що об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Платники податку на прибуток - виробники сільськогосподарської продукції, які обрали річний податковий (звітний) період відповідно до підпункту 137.4.1 пункту 137.4 статті 137 цього Кодексу, фінансовий результат до оподаткування за податковий (звітний) період обчислюють шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування за минулий звітний рік на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя такого року та збільшення на фінансовий результат до оподаткування за перше півріччя поточного звітного року, що визначені відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

Аналіз наведених норм свідчить, що господарські операції для визначення податку на прибуток приватних підприємств мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій, та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Таким чином, недоведеність фактичного здійснення господарської операції (нездійснення операції) позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди, а покупця - права на формування цієї податкової вигоди навіть за наявності правильно оформлених за зовнішніми ознаками та формою, але недостовірних та у зв`язку з цим юридично дефектних первинних документів, та незважаючи на наявність у платника податку доказів сплати продавцеві вартості товарів/послуг, якщо рух коштів не забезпечений зв`язком з господарською діяльністю учасників цих операцій. При цьому, відсутність ділової мети також є підставою для відмови у наданні податкової вигоди.

По суті виявлених порушень суд зазначає, що підставою для встановлення в акті перевірки порушень позивачем податкового законодавства та як наслідок прийняття контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, стали висновки про заниження податку на прибуток на загальну суму 87095,00 грн., в частині взаємовідносин з ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ», в тому числі за півріччя 2018 року у сумі 17901,00 грн., та за три квартали 2018 року у сумі 87095,00 грн., за 2018 рік - 87095,00 грн., при наявності протоколу допиту ОСОБА_1 , отриманого листом від Прокуратури Харківської області в рамках кримінального провадження № 00000062 внесеного до ЄРДР 18.05.2017, за фактами фіктивного підприємництва за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205 Кримінального кодексу України (надалі за текстом - КК України), проведеного старшим слідчім другого ВРКП ГУ ФР ГУ ДФС у Харківській області Комуняр Д.С.; листа від 11.02.2019 № 04/5-111-17 Прокуратури Харківської області про допит у якості свідка директор ПП «АМД 2014» (код 35069883) ОСОБА_2 ; не надання жодної звітності ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» та існування кримінальних провадження з посиланням на ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ».

Як вбачається з матеріалів справи, у перевіряємому періоді позивач мав господарські взаємовідносини з ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ».

Щодо проведених господарських взаємовідносин з ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ", суд зазначає наступне.

ГУ ДФС у Харківській області отримано супровідний лист від 11.02.2019 № 04/5-111-17 від Прокуратури Харківської області, з додатком: протокол допиту свідка ОСОБА_1 (директор ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ") отриманого в рамках досудового розслідування № 00000062 внесеного до ЄРДР 18.05.2017, за фактами фіктивного підприємництва за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.205 КК України, проведеного старшим слідчім другого ВРКП ГУ ФР ГУ ДФС у Харківській області Комуняр Д.С., в якому зафіксовано мовою оригіналу наступне: «я не є засновником і директором ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (код 42190507). Я як директор і засновник вищеозначеної фірми, ніколи не підписував фінансово - господарські документи, податкові декларації від імені ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (код 42190507) не подавав, фінансово - господарську діяльність від імені підприємств ніколи не вів. Я ніяких доручень і нікого не уповноважував на ведення фінансово - господарської діяльності ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (код 42190507). Враховуюче те, що я до фінансово - господарської діяльності ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" не маю ні якого відношення то я від імені ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" нічого не продавав і не купував».

Листом від 11.02.2019 № 04/5-111-17 Прокуратури Харківської області, повідомлено відповідача, що допитаний у якості свідка директор ПП «АМД 2014» (код 35069883) ОСОБА_2 , будь - які відомості з ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (код 42190507) пояснити не зміг, вказавши, що не пам`ятає обставин взаємовідносин з даним товариством.

Стосовно ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (код 42190507) в акті від 08.07.2019 року №2328/20-40-14-05-07/35069883 зазначено: перебуває на обліку в 2031 ГУ ДФС у Харківській області (Київський р-н м. Харкова); керівник та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ); свідоцтво платника ПДВ - діюче з 01.07.2018 року; основний вид діяльності - 25.11 виробництво будівельних металевих конструкцій i частин конструкцій;

- стан підприємства - 0, платник податків за основним місцем обліку;

- жодна звітність ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" до ГУ ДФС у Харківській області не надавалась.

Крім того, листом від 11.02.2019 № 04/5-111-17 Прокуратури Харківської області, надано копії наступних документів щодо здійснення фінансово - господарської діяльності між ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" та ПП «АМД 2014», які були надані ПП «АМД 2014» до Прокуратури Харківської області за вимогою № 04/5-111-17 від 12.12.2018 року, а саме: виписка банку ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" за період з 11.06.2018 по 21.08.2018 року.

Згідно з окресленою випискою ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" отримано від ПП «АМД 2014» грошові кошти на загальну суму 507672,89 грн.. а саме:

- 308472,89 грн., за товар згідно договору № 0108-01 від 01.08.2018, без ПДВ;

- 199200,00 грн., згідно договору переуступки № 4-09 від 05.08.2018, без ПДВ.

З боку ГУ ДПС у Харківській області перевіркою зазначеного питання встановлено наступне.

На адресу ПП «АМД 2014» направлено повідомлення від 05.08.2018, що між ТОВ «МЕЙЛОРС» та ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" оформлено Договір № 4-08 відступлення права вимоги від 05.08.2018. Відповідно до умов угоди право вимоги грошового боргу за Договором поставки № 01/08 від 01.08.2018 по оплаті за поставлений товар на 1987822,59 грн., передано ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ».

Між ТОВ «МЕЙЛОРС» (пн 41644899) (надалі за текстом - Первісний кредитор) в особі Бакшлян Антоніни Іллівни та ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" (надалі за текстом - Новий кредитор) в особі директора ОСОБА_1 (надалі за текстом - новий кредитор) відповідно до ст. 512 - 519 Цивільного кодексу України оформлено Договір № 4-08 відступлення права вимоги від 05.08.2018 (м. Харків), згідно якого:

Предмет Договору: 1.1. Первісний кредитор передає, а Новий кредитор приймає на себе право грошової вимоги в сумі 1987882,59 грн., що належить Первісному кредиторові, і стає кредитором за Договором поставки № 01/08 від 01.08.2018, укладеним між Первісним кредитором (в основному договорі іменується ПРОДАВЕЦЬ - ТОВ «МЕЙЛОРС» та Боржником (в основному договорі іменується ПОКУПЕЦЬ - ПП «АМД 2014»).

1.2. За цим Договором Новий кредитор одержує право (замість Первісного кредитора) вимагати від Боржника належного виконання зобов`язань за основним договором на суму відступлених вимог. Право вимоги засвідчується документами, які Первісний кредитор повинен передати Новому кредитору згідно п.3.1. цього Договору.

1.3. Сума відступлених Первісним кредитором вимог складає 1987882,59 грн..

Ціна Договору: Згідно з відступленням права вимоги за цим Договором Новий кредитор стає зобов`язаний Первісному кредитору суму у розмірі 1987882,59 грн..

Договір підписано зі сторони ТОВ «МЕЙЛОРС» директором Бакшлян А.А., зі сторони ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» від імені директора ОСОБА_3..

Між ПП «АМД 2014» та ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" в особі укладено договір поставки від 01.08.2018 за № 01/08-01, згідно якого:

Предмет договору: Постачальник зобов`язується поставити Покупцеві товар, а Покупець зобов`язується прийняти і сплатити товар. Відповідно до рахунків - фактур. Якість товару повинна відповідати діючим в Україні ДСТУ, ТУ відповідній специфікації групи товарів.

Постачальник гарантує, що він являється власником товару, та відповідає про відсутність будь яких претензій та прав третіх осіб на предмет договору . На дату підписання даного договору даний товар не відчужене, не перебуває у заставі тощо.

Ціна та умови сплати: на кожну поставку визначається окремо рахунками фактурами або специфікаціями. Сплата товару здійснюється протягом 5 банківських днів з моменту отримання Замовником товару відповідно рахунків фактур.

Умови поставки: поставка товару здійснюється самовивозом Замовником зі складу Постачальника з віднесенням товарно-транспортних накладних видатків на рахунок Замовника.

Договір підписано зі сторони ТОВ "ФЕРУМ ГРУП ТОРГ" директором ОСОБА_1 та з іншого боку керівником ПП «АМД 2014» ОСОБА_4.

Серед іншого податковий орган зазначає, що рахунок-фактура № СП-16/08 від 16.08.2018 на загальну суму 308456,10 грн. та видаткова накладна від 16.08.2018 № РН-16/08 складені з порушенням вимог п. 2 ст. 9 «Первинні облікові документи та регістри бухгалтерського обліку» ЗУ Про бухгалтерській облік та фінансову звітність, а саме: не зазначено прізвища та посади осіб відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення.

Крім того податковий орган зазначає, що наявна Інформація з Єдиного державного реєстру судових рішень: згідно Ухвали Київський районний суд м. Харкова від 11.04.2019 по справі № 640/6270/19 по кримінальному провадженню №0000019 від 30.05.2016 передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 1 ст. 205, ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 2 ст. 209, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205, ч. 1 ст. 205-1 КК України, встановлено наступне: «…невстановлені особи у період 2017-2018 років, з метою прикриття незаконної діяльності, спрямованої на ухилення від сплати податків, зареєстрували декілька підприємств на підставних фізичних осіб, а саме: на ОСОБА_2 ТОВ «БК-Торг» (код 41656583) та ТОВ «КМД Груп» (код 41656789); на ОСОБА_3 ТОВ «Сайрус 2017» (код 41664868) та ТОВ «Інглат» (код 41664957), ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ» (код 42190507).

Після чого, невстановлені особи, протиправно використовуючи реквізити вищевказаних підприємств, у період 2017-2018р.р., документально оформили безтоварні операції щодо купівлі-продажу товарів (робіт, послуг) із суб`єктами підприємницької діяльності, розташованих на території України, у т.ч. ТОВ «ФЕРУМ ГРУП ТОРГ».»

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень - відповідачем в основу спірного податкового повідомлення-рішення № 5, а також суджень суб`єкта владних повноважень, викладених в акті 08.07.2019 року №2328/20-40-14-05-07/35069883 на відповідність вимогам ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України), суд зазначає таке.

Згідно ст.ст. 6, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Доказів повернення коштів до контрагента позивача після їх перерахування, наявності у позивача та його контрагента спільного інтересу щодо фіктивного отримання коштів за поставлений товар (що могло б мати місце у разі пов`язаності цих осіб), в матеріалах справи не міститься.

За правилами Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» операція по списанню коштів з банківських рахунків платника податку призводить до зміни стану та структури активів і зобов`язань такого платника. Отже, наявність факту (і це не заперечується сторонами) про належну оплату товару визнається судом належним та допустимим доказом реальності вчинених між позивачем та контрагентом позивача господарських операцій та тягне за собою зміни майнового стану сторін договору.

Оглянуті судом первинні документи не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силу ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", ст. 44 Податкового кодексу України, п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку (затверджено наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 року за №168/704) спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, зазначені документи призвели до зміни в структурі активів платника податків, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази вчинення господарських операцій.

В ході перевірки відповідачем не встановлено у позивача наміру отримати за договорами, укладеним з контрагентами іншого результату, ніж надання послуг та отримання прибутку, шляхом їх подальшої реалізації.

Таким чином, рух активів у процесі здійснення господарських операцій, отримання економічної вигоди позивачем, наявність спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарських операцій, є свідченням про спричинення господарськими операціями реальних змін майнового стану платника податків. А відповідно свідчить про фактичність операцій та засвідчення їх відповідними документами первинного та податкового обліку.

Принагідно суд зазначає, що сама собою наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та відмови у оформленні податкового кредиту, якщо з інших даних вбачаються зміни в структурі активів та зобов`язань у власному капіталі підприємства у зв`язку з його господарською діяльністю, окреслена правова позиція наведена в рішенні Верховного Суду від 23.04.2019 року по справі 813/2483/14.

Підставою для встановлених порушень в акті перевірки стали висновки податкового органу, щодо наявності податкової інформації щодо контрагента позивача: відкритих кримінальних проваджень, порушення податкової дисципліни з боку контрагента позивача, висновки щодо неможливості здійснення господарської діяльності з боку контрагентів.

Суд з цього приводу зазначає, що платник податків не може зазнавати негативних наслідків через діяння осіб, що перебувають поза межами його впливу. Податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік (стан) певного платника податку від інших осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справах «Компанія «Вестберга таксі Актіеболаг» та «Вуліч проти Швеції», суд звертав увагу на необхідність покладення обов`язку доказування на податковий орган, що цілком відповідає положенням ст. 77 КАС України.

Суд констатує, що в ході розгляду справи з боку податкового органу не виконано окреслений обов`язок.

Серед іншого суд зазначає, що окреслена позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 29.03.2019 року по справі № 812/8245/13-а.

Також суд зазначає, що податкова інформація повинна стосуватись саме платника податків, оскільки неможливо встановити питання оформлення господарських операцій та відсутності факту їх реального здійснення, оскільки окреслене може бути встановлено виключно за допомогою відповідної перевірки.

Окремо суд зазначає, що витяги з податкової інформації не є ані актами перевірки, ані іншими актами індивідуальної дії, що містили б юридичні факти.

Серед іншого суд зазначає, що окреслена позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 27.03.2018 по справі 816/809/17, постановою від 12.06.2018 у справі №826/16272/13-а, постанова від 27.03.2018 у справі № 816/809/17.

Контролюючий орган в ході розгляду справи зазначав про існування відкритих кримінальних проваджень, суд з цього приводу зазначає, що сам по собі факт порушення кримінальної справи щодо посадових осіб контрагента позивача чи наявність протоколів допиту не може слугувати належним доказом фіктивності розглядуваних господарських операцій та не тягне за собою правових наслідків для позивача.

Серед іншого суд зазначає, що окреслена позиція суду узгоджується з Постановою Верховного Суду від 05.06.2018 року у справі 809/1139/17.

Факт порушення кримінальних справ та отримання свідчень посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках кримінальних справ, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій - Постанова Верховного Суду від 27.03.2018 року у справі № 816/809/17.

Стосовно трудових ресурсів, наявних у контрагентів, то висновки контролюючий орган робить в акті перевірки позивача є передчасними та упередженими, оскільки Верховний Суд у справах № 820/4648/13-а, № 826/1398/14 підтвердив, що відсутність у контрагента матеріальних, виробничих, трудових та інших ресурсів не впливає на реальність господарських операцій, оскільки такий контрагент має право залучити відповідні ресурси на підставі цивільно-правових угод.

Зокрема Верховний Суд у Постанові від 16.01.2018 року у справі № 820/4648/13-а зазначив, що твердження податкового органу про відсутність у контрагентів позивача необхідної для ведення господарської діяльності кількості працівників, технічних, транспортних, інших виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки не свідчить про безтоварність угод.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Разом із тим, суд бере до уваги, що за змістом вимоги п. 1 ст.6 Конвенції щодо обґрунтовування судових рішень не може розумітись як обов`язок суду детально відповідати на кожен довід заявника. Стаття 6 Конвенції також не встановлює правил щодо допустимості доказів або їх оцінки, що є предметом регулювання в першу чергу національного законодавства та оцінки національними судами. Проте Європейський суд з прав людини оцінює ступінь умотивованості рішення національного суду, як правило, з точки зору наявності в ньому достатніх аргументів стосовно прийняття чи відмови в прийнятті саме тих доказів і доводів, які є важливими, тобто такими, що були сформульовані заявником ясно й чітко та могли справді вплинути на результат розгляду справи.

У ході розгляду справи суд надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору та здатні вплинути на результат вирішення спору. Інші доводи сторін висновки суду не спростовують.

Враховуючи вищенаведене, спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень не надали до суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтується його відзив, і не довів правомірності його дій щодо винесення спірних податкових повідомлень-рішень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 139, 241, 243, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного підприємства "АМД 2014" до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправними та скасувати винесене 01.08.2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області податкове повідомлення-рішення №5 про донарахування суми грошового зобов`язання з податку на прибуток у розмірі 87095 (вісімдесят сім тисяч дев`яноста п`ять) гривень, та фінансових санкцій в розмірі 21773 (двадцять одна тисяча сімсот сімдесят три) гривні 75 копійок.

Стягнути на користь Приватного підприємства "АМД 2014" (вул. Велика Панасівська, буд. 168, кв. 707, м. Харків, 61017, ) сплачену суму судового збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (, 61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23 січня 2020 року.

Суддя Ю. О. Супрун