Справа № 200/10989/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Справа№200/10989/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тарасенка І.М.,

при секретарі судового засідання: Ковальовій А.В.,

за участю

представника позивача: Самойленко М.М.,

представника відповідача: Кудлаєнко В.Г.,

представника третьої особи: Тернинко С.М.,

розглянувши в порядку загального провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи - Державна служба України з питань праці, Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Первинна профспілкова організація працівників Головного управління ДФС у Донецькій області, Рада Донецької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки працівників державної фіскальної служби, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо призначення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи - Державна служба України з питань праці, Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Первинна профспілкова організація працівників Головного управління ДФС у Донецькій області, Рада Донецької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки працівників державної фіскальної служби, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо призначення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 30 жовтня 2018 року з головним державним інспектором відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Карячкою Олександром Юрійовичем та головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області Сізон І.В. стався груповий нещасний випадок. Позивач вважає, що Головним управлінням Держпраці у Донецькій області не надано належну оцінку доводам, наведеним управлінням у звернення щодо проведення повторного спеціального розслідування, у зв`язку із чим просить суд зобов`язати Головне управління Держпраці у Донецькій області призначити повторне спеціальне розслідування групового нещасного випадку, що стався 30.10.2018 року о 17 годині 40 хвилин з головним державним інспектором відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Карячкою Олександром Юрійовичем та головним державним ревізором - інспектором відділу контролю - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області Сізон Іриною Володимирівною.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 16 вересня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі без проведення судового засідання та повідомлення сторін. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 листопада 2019 року, прийняте рішення про розгляд справи за правилами загального позовного провадження із викликом сторін, замінено спрощене провадження на засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням.

16 грудня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти позову, надав письмовий відзив.

Представник головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову, надав письмові пояснення.

Представники інших учасників справи до судового засідання не з`явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представників сторін, що з`явилися до суду, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

30 жовтня 2018 року о 17 годині 40 хвилин з головним державним інспектором відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Карячкою Олександром Юрійовичем та головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області Сізон І.В. стався груповий нещасний випадок.

Протоколом № 1 рішення, засідання комісії зі спеціального розслідування від 08.11.2018 року за пропозицією голови комісії Дрозд С.В. було здійснено розподіл обов`язків між членами комісії, зокрема, головою комісії здійснюється загальне керівництво роботою комісії; член комісії Дегтяр Р.В. - обстеження місця, де стався нещасний випадок, опитування осіб, причетних до групового нещасного випадку, підготування матеріалів спеціального розслідування.

08.11.2018 року комісією зі спеціального розслідування було прийнято рішення звернутися до Головного управління Держпраці у Донецькій області з клопотанням про продовження терміну розслідування (Протокол № 2).

20 листопада 2018 року наказом ГУ Держпраці у Донецькій області № 371-СР строк закінчення спеціального розслідування групового спеціального розслідування продовжено до отримання відповідей від Мирноградського відділення поліції Покровського відділу ГУНП у Донецькій області: начальника Покровського відділу ГУНП у Донецькій області; головного лікаря Покровської ЦРЛ; головного лікаря ССМП м. Мирноград - ОСПКЛУ «ОЦЕМПіМК», головного лікаря Мирноградської ЦМЛ; головного лікаря КНП «Центр первинної медико - санітарної допомоги» Селидівської міської ради.

У подальшому на адресу першого заступника начальника Головного управління Держпраці у Донецькій області Дрозда С.В. відділом розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Головного управління Держпраці у Донецькій області було направлено звернення від 20.11.2018 року № 09-14-6/762-18 «Про продовження терміну групового спеціального розслідування». Лист підписано заступником начальника відділу розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму Дегтяр Р.В.

Наказом Головного управління Держпраці у Донецькій області за підписом першого заступника начальника Дрозд С.В. від 20.11.2018 року № 371 - СР продовжено строк закінчення спеціального розслідування групового спеціального розслідування.

20 червня 2019 року комісією зі спеціального розслідування було складено Акти за формою Н-5, Н-1, які були затверджені начальником Головного управління Держпраці у Донецькій області Козаком А.С. 21.06.2019 року. Представником Фонду - страховим експертом з охорони праці сектору розслідування нещасних випадків та профзахворювань відділу профілактики страхових випадків управління Коліковою О.В. Акт за формою Н-5 було підписано з викладенням окремою думки.

Комісією зі спеціального розслідування встановлено, що на підставі наказу

Головного управління Держпраці у Донецькій області від 29.10.2018 року № 1324 та

направлення на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання від 29.10.2018 року № 859/04.3/15-14-12, головні державні інспектори відділу контролю

західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у

Донецькій області Карячка О.Ю., Кузнєцова О.В., Рослякова О.С., Ковальова Я.М. та

Федорова О .В. здійснили інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_4 , який здійснює

свою діяльність за адресою: АДРЕСА_1

(кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1»).

Також в Актах за формою Н-5, Н-1 міститься посилання на наказ від 30.10.2018 року № 801-ВД про відрядження головних державних інспекторів відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Карячку О.Ю., Кузнєцову О.В. , Рослякову О.С. , Ковальову Я.М. та Федорову О.В. для проведення інспекційного відвідування кафе «ІНФОРМАЦІЯ_1», розташованого за адресою: АДРЕСА_1; магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2», розташованого за адресою: АДРЕСА_2; кіоск, розташований за адресою: АДРЕСА_3.

14 липня 2019 року позивач звернувся до Головного управління Держпраці у Донецькій області з листом № 01-06/10-1123, в якому просив призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку.

Листом № 09-13-2/5685/19 від 24.07.2019 року ГУ Держпраці у Донецькій області роз`яснило позивачу, що даний груповий нещасний випадок належним чином визнано таким, що пов`язаний з виробництвом, у зв`язку з чим призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку є недоцільним

15 серпня 2019 року листом № 01-07/10-1340, позивач повторно просив Головне управління Держпраці у Донецькій області призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 30.10.2018 року о 17 годині 40 хвилин з головним державним інспектором відділу контролю західного напрямку управління з питань праці Головного управління Держпраці у Донецькій області Карячкою О.Ю., 1994 року народження та головним державним ревізором - інспектором відділу контрольно - перевірочної роботи самозайнятих осіб управління податків і зборів з фізичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області Сізон І.В., 1968 року народження.

Листом ГУ Держпраці у Донецькій області від 30.08.2019 року № 09-13-4/6708/19, позивачу було роз`яснено, що питання, викладені у вищевказаному листі не є підставою для призначення повторного спеціального розслідування даного нещасного випадку.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

На час виникнення спірних відносин, процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах визначав Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві № 1232, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232.

Водночас, спеціальному розслідуванню підлягають: нещасні випадки із смертельними наслідками; групові нещасні випадки, які сталися одночасно з двома і більше працівниками, незалежно від ступеня тяжкості отриманих ними травм; випадки смерті працівників на підприємстві; випадки зникнення працівників під час виконання трудових (посадових) обов`язків; нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

Спеціальне розслідування нещасних випадків, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого, проводиться за рішенням Держпраці або його територіальних органів залежно від характеру і ступеня тяжкості травми.

Згідно п.38 Порядку № 1232, спеціальне розслідування нещасного випадку (крім випадків, передбачених пунктом 39 цього Порядку) проводиться комісією із спеціального розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія), утвореною територіальним органом Держпраці за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку, у разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо - транспортної пригоди (події) за погодженням з органами, представники яких входять до її складу.

До складу спеціальної комісії входять:

- посадова особа територіального органу Держпраці (голова комісії);

- представник Фонду за місцезнаходженням підприємства або за місцем настання нещасного випадку в разі, коли нещасний випадок стався з фізичною особою підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо - транспортної пригоди;

- представник органу управління підприємства або місцевої держадміністрації у разі, коли зазначений орган відсутній або нещасний випадок стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, або внаслідок дорожньо - транспортної пригоди;

- представник роботодавця або роботодавець (у виняткових випадках);

- представник первинної організації профспілки незалежно від членства потерпілого в профспілці (у разі наявності на підприємстві кількох профспілок - представник профспілки, членом якої є потерпілий, а у разі відсутності профспілки - уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці);

- представник профспілкового органу вищого рівня або територіального профоб`єднання за місцем настання нещасного випадку;

- представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, або такого закладу за місцем настання нещасного випадку, якщо він стався з фізичною особою - підприємцем чи особою, що забезпечує себе роботою самостійно, у разі розслідування випадку гострого професійного захворювання (отруєння);

- представник Держсільгоспінспекції у разі, коли нещасний випадок стався під час експлуатації зареєстрованих в ній сільськогосподарських машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо - будівельних і меліоративних машин, тракторних причепів, обладнання тваринницьких ферм, посівних та збиральних машин).

З урахуванням наведеного, комісія зі спеціального розслідування нещасного випадку є незалежним колегіальним органом, до складу якого наказом №346-СР від 07.11.2018 було включено:

- першого заступника начальника ГУ Держпраці у Донецькій області;

- завідувача сектором страхових експертів - страхового експертом з охорони праці Мирноградського міського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області;

- головного спеціаліста відділу нагляду в АПК та СКС департаменту» нагляду в промисловості і на об`єктах підвищеної небезпеки Державної служби України з питань праці;

- заступника начальника Головного управління ДФС у Донецькій області (за дорученням ДФС України);

- заступника начальника відділу розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму ГУ Держпраці у Донецькій області;

- начальника управління матеріального забезпечення та розвитку інфраструктури ГУ ДФС у Донецькій області;

- особу уповноважену трудовим колективом, головного державного інспектора відділу розслідування, аналізу та обліку аварій і виробничого травматизму ГУ Держпраці у Донецькій області;

- голову первинної профспілкової організації працівників ГУ ДФС у Донецькій області;

- голову Ради Донецької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки працівників державної фіскальної служби.

Потерпілий, члени його сім`ї або уповноважена особа, яка представляє його інтереси, не входять до складу спеціальної комісії, але мають право брати участь у засіданнях спеціальної комісії, висловлювати свої пропозиції, додавати до матеріалів розслідування документи, що стосуються нещасного випадку, викладати особисту думку щодо обставин і причин нещасного випадку та одержувати від голови спеціальної комісії інформацію про хід проведення розслідування.

Голова спеціальної комісії зобов`язаний письмово поінформувати потерпілого, членів його сім`ї або уповноважену особу, яка представляє його інтереси, про їх права і запросити до співпраці.

Факт перебування потерпілого у трудових відносинах з роботодавцем, якщо відповідні документи не оформлені роботодавцем, але потерпілий фактично допущений до роботи, підтверджується в установленому порядку Держпраці на запит голови спеціальної комісії або у судовому порядку.

Роботодавець (у разі, коли постраждав роботодавець, орган, до сфери управління якого належить підприємство, а у разі його відсутності - місцева держадміністрація або виконавчий орган місцевого самоврядування) зобов`язаний створити належні умови (надати приміщення, засоби зв`язку, автотранспорт тощо) і сприяти роботі спеціальної комісії з метою своєчасного і об`єктивного спеціального розслідування нещасного випадку.

В судовому засіданні встановлено, що в наказі комісії зі спеціального розслідування нещасного випадку №346-СР від 07.11.2018 року міститься описка відносно дати наказу, оскільки зміст наказу містить факти проведення саме цього розслідування нещасного випадку та технічна описка не може бути підставою для проведення повторного розслідування.

Пунктом 54 вказаного Порядку № 1232 встановлено, що у разі надходження від роботодавця, робочого органу Фонду, представника профспілки, потерпілого або члена його сім`ї чи уповноваженої ним особи, яка представляє його інтереси, скарги або їх незгоди з висновками спеціальної комісії щодо обставин і причин настання нещасного випадку керівник Держпраці або його територіального органу з метою забезпечення об`єктивності проведення спеціального розслідування має право призначити повторне (додаткове) спеціальне розслідування нещасного випадку спеціальною комісією в іншому складі, за результатами її роботи скасувати акти за формою Н-5 і Н-1, притягти до відповідальності посадових осіб підприємства та органів Держпраці, які порушили вимоги цього Порядку.

В адміністративному позові представник позивача вказує на те, що підставою для звернення до відповідача щодо призначення повторного спеціального розслідування нещасного випадку є факт порушення вимог Порядку № 1232 в частині процедури розслідування нещасного випадку, при цьому, сам факт нещасного випадку не ставить під сумнів.

п. 54 Порядку № 1232 містить вичерпний перелік підстав для призначення повторного розслідування. Водночас процедурні порушення в ході спеціального розслідування нещасного випадку не є підставами для призначення повторного спеціального розслідування, адже виходять за межі обставин та причин настання нещасного випадку.

Отже суд не може погодитись з позивачем, про наявність процедурних порушень в проведені спеціального розслідування та неповноту висновків розслідування саме з боку відповідача, оскільки рішення щодо розподілу обов`язків між членами комісії, про продовження строків спеціального розслідування, про звернення ОСОБА_9 з ініціюванням внесення змін до складу комісії, тощо, було прийнято колегіально членами комісії, а не відповідачем).

Крім того, суд вказує на те, що у постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 зроблено висновок, що перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів форми Н-5 та Н-1, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушує прав та інтересів Фонду.

Крім того, суд вказує на те, що протоколи засідання комісії № 1, № 2, № 4 та № 5 (яким встановлено необхідність зміни складу комісії, яка на думку позивача є неправомірною) підписано без зауважень та заперечень представником позивача, а саме завідувачем сектором страхових експертів - страхового експертом з охорони праці Мирноградського міського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області Коліковою О.В.

У позовній заяві позивач посилається на Порядок проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232, однак даним порядком визначена лише процедура проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах.

Окрім того, суд зазначає, що відповідно частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV) Фонд соціального страхування України є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, провадить акумуляцію страхових внесків, контроль за використанням коштів, забезпечує фінансування виплат за цими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та здійснює інші функції згідно із затвердженим статутом.

Статтею 8 Закону № 1105-XIV визначено, що виконавча дирекція Фонду є постійно діючим виконавчим органом правління Фонд. Робочими органами виконавчої дирекції Фонду є її управління в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що створюються за рішенням правління Фонду на підставі затвердженої ним структури органів Фонду. Управління виконавчої дирекції Фонду є юридичними особами, мають самостійні кошториси, печатки із зображенням Державного Герба України та своїм найменуванням, а також мають відділення в районах і містах обласного значення. Відділення управлінь виконавчої дирекції Фонду є відокремленими підрозділами робочих органів виконавчої дирекції Фонду, що створюються за рішенням правління Фонду без статусу юридичної особи.

Робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення провадять свою діяльність від імені виконавчої дирекції Фонду в межах та порядку, визначених цим Законом, статутом Фонду, типовим положенням про робочі органи виконавчої дирекції Фонду та їх відділення, що затверджується правлінням Фонду, та положенням, затвердженим директором виконавчої дирекції Фонду.

Згідно із частиною 1 статті 9 Закону № 1105-XIV основними завданнями Фонду та його робочих органів є, зокрема, реалізація державної політики у сферах соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, медичного страхування; профілактика нещасних випадків.

Відповідно до статті 51 Закону № 1105-XIV виконання статутних функцій та обов`язків Фонду щодо запобігання нещасним випадкам покладається на страхових експертів з охорони праці.

Страхові експерти з охорони праці мають право, зокрема, у складі відповідних комісій брати участь у розслідуванні нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, а також у перевірці знань з охорони праці працівників підприємств.

Порядком проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2011 року № 1232 передбачено включення до складу спеціальної комісії з розслідування нещасних випадків представника Фонд соціального страхування.

При цьому суд звертає увагу, що положення вказаного Порядку не визначають орган ФСС як роботодавця фізичної особи-підприємця у правовідносинах з розслідування нещасного випадку, що стався з такою особою, а, на переконання суду, визначають повноваження вказаного органу саме як суб`єкта владних повноважень.

Разом з тим, а ні Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а ні іншими законодавчими актами не передбачене право управління ФСС на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмови управління Держпраці у проведенні повторного спеціального розслідування та зобов`язання провести повторне спеціалізоване розслідування нещасного випадку, що стався з фізичною особою-підприємцем.

Водночас, розцінюючи реалізацію права відповідача на призначення чи то не призначення повторного розслідування, як акт регуляторного характеру з юридичними наслідками, позивач залишає поза увагою суду, яким чином рішення щодо не призначення повторного розслідування порушує права позивача.

Суд також зазначає, що позивач не зазначає у свої позовній заяві, які саме юридичні наслідки для нього несе не призначення повторного спеціального розслідування, як для особи, чиї права при будь - яких обставинах не порушуються результатами цього розслідування, а саме актами Н-1 та Н-5.

У постанові Верховного Суду України від 31 травня 2017 року у справі № 6-1767цс16 зроблено висновок, що перелік осіб, яким надано право на оскарження рішення спеціальної комісії, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає. Фонд та його робочі органи не належать до переліку осіб, яким надано право оспорювати зміст актів форми Н-1 та форми Н-5, оскільки складання акта та підтвердження фактичних обставин нещасного випадку на виробництві не зачіпає і не порушає прав та інтересів Фонду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, параграф 58, ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).

Аналіз вищевикладених норм права та позицій судів різних інстанцій дають підстави вважати, що позивач у спірних правовідносинах виступає як суб`єкт владних повноважень, який реалізує їх шляхом прийняття участі у комісії, так само як і відповідач. Отже вимога позивача, щодо призначення повторного спеціального розслідування з причин неналежного виконання обов`язків членам комісії, до складу якої входить сам позивач є необґрунтованою та такою, що суперечить завданням адміністративного судочинства.

Не зазначає позивач й про те, які саме юридичні наслідки для нього несе не призначення повторного спеціального розслідування, як для особи, чиї права при будь-яких обставинах не порушуються результатами цього розслідування, а саме актами Н-1 та Н-5.

Крім того, суд зазначає, що призначення повторного (додаткового) спеціального розслідування нещасного випадку є виключним правом керівника Держпраці або його територіального органу та належить до дискреційних повноважень останнього.

Крім того, стосовно судового контролю за дискреційними адміністративними актами Європейським судом з прав людини складено позицію, за якою за загальним правилом національні суди повинні утриматися від перевірки обґрунтованості таких актів, однак все ж суди повинні проконтролювати, чи не є викладені у них висновки адміністративних органів щодо обставин у справі довільними та нераціональними, непідтвердженими доказами або ж такими, що є помилковими щодо фактів; у будь-якому разі суди повинні дослідити такі акти, якщо їх об`єктивність та обґрунтованість є ключовим питанням правового спору (п. 111 рішення від 31 липня 2008 року у справі «Дружстевні заложна пріа та інші проти Чеської Республіки» (CASE OF DRUЋSTEVNН ZБLOЋNA PRIA AND OTHERS v. THE CZECH REPUBLIC); п. 157 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 44 рішення від 22 листопада 1995 року у справі «Брайєн проти Об`єднаного Королівства» (CASE OF BRYAN v. THE UNITED KINGDOM); п. 156-157, 159 рішення від 21 липня 2011 року у справі «Сігма радіо телевіжн лтд. проти Кіпру» (CASE OF SIGMA RADIO TELEVISION LTD. v. CYPRUS); п. 4 рішення Європейської комісії з прав людини щодо прийнятності від 8 березня 1994 року у справі «ISKCON та 8 інших проти Об`єднаного Королівства» (ISKCON and 8 Others against the United Kingdom); п. 47-56 рішення від 2 грудня 2010 року у справі «Путтер проти Болгарії» (CASE OF PUTTER v. BULGARIA).

Згідно Рекомендацій № R(80)2 Комітету Міністрів Ради Європи, державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган з кількох юридично допустимих рішень обирає те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Таким чином, враховуючи, що право керівника Держпраці або його територіального органу щодо призначення повторного (додаткового) розслідування нещасного випадку є виключним правом керівника, а також враховуючи, що процедурні порушення в ході спеціального розслідування нещасного випадку не є підставами для призначення повторного спеціального розслідування, адже виходять за межі обставин та причин настання нещасного випадку, суд дійшов висновку, що відмова у проведенні повторного спеціального розслідування не є незаконною, а тому позовні вимоги управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вимоги статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат, понесених позивачем, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 72-77, 139, 241-246, 255, 263, 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Головного управління Держпраці у Донецькій області, треті особи - Державна служба України з питань праці, Державна фіскальна служба України, Головне управління Державної фіскальної служби у Донецькій області, Первинна профспілкова організація працівників Головного управління ДФС у Донецькій області, Рада Донецької обласної організації Всеукраїнської професійної спілки працівників державної фіскальної служби, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити дії щодо призначення повторного спеціального розслідування групового нещасного випадку - відмовити.

Вступна та резолютивна частина рішення виготовлена та проголошена у судовому засіданні 13 січня 2020 року.

Повний текст рішення виготовлений 23 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко