Справа № 160/9716/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 січня 2020 року Справа № 160/9716/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В.С.
при секретарі судового засідання Масенка Г.Є.
представника відповідача Прокоф`єва Є.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОРИТЕТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
04.10.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОРИТЕТ" (надалі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (надалі - відповідач), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ від 11.09.2019 р. №189-п "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Пріоритет".
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа №160/9716/19 розподілена до розгляду та передана судді Віхровій В.С. 07.10.2019 р.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 р. позовну заяву було залишено без руху.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.11.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі з призначенням підготовчого судового засідання на 27.11.2019 р. о 10:00 год.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Cудове засідання 27.11.2019 р. було знято з розгляду у зв`язку із перебуванням судді у щорічній основній відпустці.
Підготовче судове засідання призначено на 16.12.2019 р. о 10:20 год.
27.11.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого повідомлено про незгоду з вимогами позову. Так відповідно отриманого вироку та податкової інформації, контролюючим органом був сформований та надісланий запит до платника податків та на підставі ст. 78.1.1 ПКУ було винесено оскаржуваний наказ, котрий з повідомленням був надісланий платнику. З урахуванням вищезазначеного, ГУ ДФС у Дніпропетровській області вважає безпідставним обґрунтування позовної заяви такими обставинами. Отже, враховуючи норми чинного законодавства ГУ ДФС у Дніпропетровській області вважає, що приймаючи наказ діяло в межах повноважень передбачених податковим законодавством.
У підготовче судове засідання прибули уповноважені представники сторін.
Суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити розгляд справи по суті на 15.01.2020 р. о 09:30 год.
У судове засідання 15.01.2020 р. прибув представник відповідача, проти позовних вимог заперечував з підстав наведених у відзиві.
Представник позивача, - адвокат Давидова Н.В. надіслала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із її хворобою.
З огляду на те що, до клопотання не долучено жодних доказів поважності відкладення розгляду справи, враховуючи перебіг процесуальних строків та стадію розгляду даної справи, суд не вбачає підстав для відкладення судового засідання та вважає, що матеріалів справи і наявних доказів достатньо для прийняття рішення по суті спору.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача щодо предмету спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
За змістом пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Положення ст.78 Податкового кодексу України (надалі - ПК України) передбачають підстави проведення органами державної податкової служби України документальних виїзних позапланових перевірок.
Згідно з вимогами пп. 78.1.4 п.78.1 ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється тоді, коли виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.
У відповідності до п. 82.2 ст. 82 ПК України тривалість перевірок, визначених у статті 78 цього Кодексу, не повинна перевищувати 15 робочих днів для великих платників податків, щодо суб`єктів малого підприємництва - 5 робочих днів, для фізичних осіб - підприємців, які не мають найманих працівників, за наявності умов, визначених в абзацах третьому - восьмому цього пункту, - 3 робочі дні, інших платників податків - 10 робочих днів.
Вказаний наказ з повідомленням про призначення перевірки №98 від 12.09.2019 р. були направлені позивачу та отримано ним 02.10.2019 р., що підтверджується відміткою на повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення.
Не погоджуючись з даним наказом позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
У статті 20 ПК України визначено права контролюючих органів, серед яких, зокрема, закріплене п.п. 20.1.2 п. 20.1 вказаної статті право контролюючого органу для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом.
З огляду на характер спірних відносин, під час розгляду справи судом встановлені та досліджені передумови, що сприяли виданню спірного наказу.
податкового кредиту за грудень 2017 на суму 65,93 тис.грн.;
витрат за 2017 рік на суму 329,65 тис.грн. (без ПДВ).
Про зазначене, також, вказують результати аналізу податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст.ст. 72, 73 і 74 Податкового кодексу України, що відповідно до ст.74 Податкового кодексу України використовується для виконання покладених на контролюючі органи завдань, а саме даних Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) та аналізу фінансової та податкової звітності ТОВ "Пріоритет".
Вищевказані дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.2 ст.28 ч.1 ст.205 КК України, як такі, що виразилися у фіктивному підприємництві. Обвинувачена ОСОБА_1 вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнала повністю.
Оскільки вироком вирок Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.04.2019 р. ТОВ «Продукт Групп» визнано фіктивним, тому неможливо підтвердити правомірність віднесення сум до складу податкового кредиту та до складу валових витрат за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р. по взаємовідносинам з даним контрагентом-постачальником.
Таким чином, сукупність фактів та обставин, що характеризують діяльність суб`єктів господарювання, задіяних в ланцюгу, свідчить те, що метою їх функціонування є створення виключено документообігу по нереальним господарським операціям для отримання податкової вигоди.
У зв`язку з цим, та керуючись нормами пп.16.1.5 і 16.1.7 п.16,1 с.16, п.п.20.1.2 п.20.1 ст.20, пункту 1 і 3 абзацу третього п.п.73.3 ст.73, п.п.78.1.1 та п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, п. 14 Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 року №1245, податковий орган просив позивача протягом 15 робочих днів з дня отримання цього запиту надати інформацію (пояснення та їх документальні підтвердження) з приводу наведених вище фактів.
накази про призначення на посаду керівника та головного бухгалтера на дату надання інформації та на момент здійснення фінансово-господарської операції з контрагентом;
штатний розпис підприємства за відповідні періоди із зазначенням посад та посадових окладів; наявність достатньої кількості кваліфікованих працівників у штаті для здійснення господарської діяльності; договори (угоди) про використання офісних та складських приміщень, інформацію про власні виробничі потужності, в разі оренди надати документи на підставі яких відбувається оренда (договори, інше), підтвердити форму та стан розрахунків;
наявність основних фондів (власних та/або орендованих) - надати ж/о (картка рахунку) по рахунку 10 за відповідні періоди, а також надати інформацію щодо їх використання у виробничому процесі; документа на право власності;
наявність ліцензії на проведення відповідної діяльності підприємства, якщо це передбачено діючим законодавством;
копії документів, на підставі яких здійснювалося придбання товарів (робіт, послуг), у т.ч.: договори (контракти, додаткові угоди у разі їх наявності), на підставі яких здійснювалося придбання товарів; видаткові та податкові накладні на придбання товарів; документи, які підтверджують розрахунки за придбаний товар; документи, що підтверджують транспортування (договори про надання транспортних послуг, ТТН, залізничні квитанції, подорожні листи або інші) та акти прийому-передачі товарів; у разі наявності, інші документи, що підтверджують факт придбання та оприбуткування (зберігання), договори на зберігання товарів та додатки до них; договори із організаціями, що здійснюють послуги по складуванню, акти прийому-передачі товару; вказати, де зберігався товар, чи ведеться складський облік; довіреності на отримання товарів;
сертифікати якості (відповідності, інше) стосовно походження придбаного товару; висновки про відповідність технічних умов виробництва, зберігання, а також реєстрації обов`язкових підтверджуючих документів (реквізити товару ГОСТу, ТУ, марки, типу, заводу виробника), відповідних фахівців та необхідної виробничої бази, матеріалів, комплектуючих тощо;
надати ж/о (картка рахунку) 281, 20, 23, 31,34 або 51, 63 за відповідні періоди; якщо підприємство є виробником товарів (готової продукції) зазначити собівартість виготовлення готової продукції; надати калькуляції.
Також, у запиті податковим органом роз`яснені позивачу норми п.47.1 ст. 47, абз.15 п.73.3 ст.73, пп.пп.78.1.1, 78.1.4 ст.78, п.501 ст.50 Податкового кодексу України.
У відповідь на вказаний запит, позивач, листом за вих.№09/08-01 від 09.08.2019 р. повідомив податковий орган, що запит не містить підтвердженої інформації про виявлені порушення з його боку норм податкового, валютного та іншого законодавства, які необхідно перевірити, тобто запит складено неналежним чином, не містить підстав для надання платником податку податкової інформації та посилань на необхідність проведення зустрічної звірки. Зазначає, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявна інформація про відкриття апеляційного провадження в Дніпровському апеляційному суді від 14.06.2019 р. за скаргою обвинуваченої (на вирок Індустріального суду м. Дніпра від 03.04.2019 р.) та Ухвала Дніпровського апеляційного суду від 24.06.2019 р. про закінчення підготовки та призначення апеляційного розгляду за скаргою обвинуваченої особи (на вирок Індустріального суду м. Дніпра від 03.04.2019 р.). Тобто обвинувачена особа не згодна з вироком та намагається оскаржити його. Також, позивач повідомляє про відсутність підстав для проведення документальної позапланової перевірки, оскільки в запиті взагалі не йдеться мова про недостовірність даних в будь-яких податкових деклараціях, поданих ТОВ «Пріоритет». На підставі чого, посилаючись на норми ПК України про заборону витребування податковим органом від платника податків документів у випадках не передбачених Кодексом, позивач вказав про безпідставність та незаконність вимог про надання документів та письмових пояснень з питання вказаного у запиті та зазначив, що залишає за собою право захисту своїх прав та інтересів в судовому порядку або шляхом звернення до прокуратури.
Таким чином, позивач відмовив у наданні запитуваної інформації та письмових документів на запит податкового органу.
Суд зазначає, що отримання податкової інформації та направлення запитів контролюючими органами регламентовано ст. 73 ПК України та постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2010 року № 1245 "Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом" (далі - Порядок).
Статтею 62 ПК України визначено, що податковий контроль здійснюється шляхом інформаційно-аналітичного забезпечення контролюючих органів.
Відповідно до статті 71 ПК України, інформаційно-аналітичне забезпечення діяльності контролюючих органів - це комплекс заходів щодо збору, опрацювання та використання інформації, необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій.
Згідно з приписами підпункту 72.1.1 пункту 72.1 статті 72 Кодексу для інформаційно- аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація,
Згідно ст. 73 ПК України, передбачено, що отримання визначеної у статті 72 інформації безоплатно надається контролюючим органам періодично або на окремий письмовий запит контролюючого органу у терміни, визначені пунктом 73.2 Податкового кодексу.
У відповідності до п. 73.3 статті 73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити:
1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;
2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;
3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:
1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;
2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 Податкового кодексу;
3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;
4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної;
5) у разі проведення зустрічної звірки;
6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 статті 16 Закону України "Про інформацію" податкова інформація - це сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Кодексом.
Статтею 16 ПК України визначено обов`язки платника податків.
Зокрема, пп. 16.1.5 п. 16.1 ст. 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання.
Згідно з пп.16.1.7 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.
Пунктом 10 Порядку періодичного подання інформації органом державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом, затвердженого постановою КМУ від 27.10.2010 №1245 встановлено, що запит щодо отримання податкової інформації від платника податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником(заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.
Отже законодавством чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення. Разом з тим, ненадання інформації на запит контролюючого органу передбачає наслідки у вигляді призначення документальної перевірки.
Суд також зазначає, що виходячи з аналізу наведених норм, вимоги, які висуваються до змісту запиту, є нормативно визначеними.
Судом встановлено, що відповідачем запитувалась інформація щодо документального підтвердження взаємовідносин з контрагентом "Продукт Групп" за певний період.
Зі змісту запиту вбачається, що податковим органом детально викладені обставини, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, джерела отримання такої інформації, роз`яснені норми податкового законодавства, наведений опис інформації, перелік орієнтовної документації, яка запитується та додатково роз`яснено про обов`язок самостійного виправлення порушень у разі їх підтвердження.
Письмовий запит містить усі необхідні реквізити, підписаний посадою особою установи, датований, та скріплений печаткою ГУ ДФС у Дніпропетровській області.
Судом недоліків складання запиту не встановлено.
Суд не бере до уваги наведені позивачем формальні підстави порушень, як то зазначення аналізу податкової інформації, яка стала підставою для направлення запиту, оскільки вони не передбачені нормами ПК України.
Однією з підстав для проведення документальної позапланової перевірки, згідно з пунктами 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 ПК України, є ненадання платником податків обґрунтованого пояснення та відповідних документів на обов`язковий запит контролюючого органу.
Тобто з даної форми чітко видно, що виявлені факти , які свідчать про можливі порушення платником податків податкового , валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями
З матеріалів справи вбачається, що запит, направлений контролюючим органом на адресу підприємства, містив вказівку на фактичну і правову підстави направлення запиту - підпункти 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 ПК України, а також обставини, встановлені на підставі податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до ст. 72, 73,74 ПК України.
Суд також не може прийняти посилання позивача на оскарження вироку, яким притягнуто до кримінальної відповідальності посадову особу контрагента - ТОВ «Продукт Груп» ОСОБА_1 , як на безумовний доказ відсутності підстав для винесення наказу, оскільки у запиті податковий орган робить посилання на наявність даного вироку та його зміст (визнання вини особою, яку було притягнуто), що не є єдиною підставою для надіслання запиту. Крім того, станом на дату формування запиту та надання позивачем відповіді на запит, вирок скасовано не було.
За таких обставин, позивач був зобов`язаний надати запитувану інформацію, пояснення, документи та правові підстави відмови у їх наданні відсутні.
У зв`язку із неотриманням запитуваної інформації та документів, відсутності обґрунтованої відповіді щодо підстав відмови у наданні означеної інформації, податковий орган у відповідності до 78.1.1, 78.1.4 пункту 78.1 ст. 78 ПК України набув право на призначення документальної позапланової перевірки, про що було видано оскаржуваний наказ.
Підсумовуючи викладене, враховуючи встановлений судом факт наявності підстав для призначення перевірки, належним чином дотримання контролюючим органом процедури запиту інформації та документальних підтверджень, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно реалізував свою компетенцію на здійснення заходів, які передують проведенню шляхом видання спірного наказу у зв`язку із ненаданням платником податку запитуваної інформації, чим дія даного наказу, як акту індивідуальної дії була завершена. Відтак підстави для скасування даного наказу відсутні.
Доводи та заперечення учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У статті 2 КАС України вказано, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
За наведених обставин у сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, позовна заява задоволенню не підлягає.
Розподіл судових витрат за наслідками розгляду даної справи не здійснюється згідно положень ст. 139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРІОРИТЕТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській про визнання протиправним та скасування наказу, - відмовити.
Розподіл судових витрат за наслідками розгляду справи не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 23 січня 2020 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 23.01.2020 Суддя Згідно з оригіналом Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун
23.01.2020