Справа № 953/16744/19
Суддя: Ніколаєнко І. В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Ніколаєнко І.В.,

за участю секретаря Медведєвої Я.А.,

представника позивача Марцонь Д.Г.,

відповідача Грідіна С ОСОБА_1 ,

представника третьої особи Левенцової К.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Грідіна Сергія Вікторовича, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

23.08.2019 року до суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 , у якому він просить суд визнати протиправними дії поліцейського роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Грідіна Сергія Вікторовича та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 1424289 від 14.08.2019 року.

Як на підставу позову посилається на те, що 14.08.2019 року поліцейським роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області Департаменту Патрульної поліції, сержантом поліції Грідіним Сергієм Вікторовичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1424289 якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАПУ та накладено стягнення у вигляді штрафу 425 гривень. Відповідно до Постанови, він 07.08.2019 року в 10:59:51 годині за адресою: проспект Гагаріна 354, керував ТЗ в населеному пункті зі швидкістю 91 км/год, що зафіксовано приладом TruCAM ТС 000464, чим порушив п.12.4 ПДР. Зазначені дії інспектора вважає протиправними, а постанову незаконною, яка винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню за таких підстав. Зазначив, що 07.08.2019 року дійсно рухався автомобілем по просп. Гагаріна з м. Харків до селища Безлюдівка але у повній відповідності до ПДР зі швидкістю не більше 48 км/год. Швидкісний режим не порушував, оскільки знав, що на ділянці дороги між будівельним супермаркетом «Епіцентр» та с. Безлюдівка знаходиться екіпаж поліції, про що його та інших водіїв в потоці, попередили зустрічні автівки, мигаючі фарами. Однак підїзжаючи до очисних споруд, він був зупинений відповідачем, який підійшовши до його авто повідомив що він перевищив швидкість - рухався 91 км/год при дозволених 50 км/год, що зафіксовано приладом LTI 20/20 TruCAM. 14.08.2019 року в приміщені УПП була винесена оскаржувальна постанова. Із вказаною постановою він не згоден з огляду на наступне. З 16 жовтня 2018 року в переважній частині випадків вимірювання швидкості руху автомобілів здійснюється за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM з відповідним серійним номером. Тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM» був зареєстрований у Державному реестрі засобів вимірювальної техніки за номером No93197-12 та затверджений сертифікатом NeUA-MI/1 2903-2012, виданим Міністерством економічного розвитку і торгівлі України 29.08.2012. Наказом Державного комітету стандартизації, метрології та сертифікації України № 100 від 19.02.2002, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04.03.2002 року за № 222/6510, що втратив чинність на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі № 972 від 14.06.2016 року, схвалено Порядок оформлення та видання сертифікатів затвердження типу засобів вимірювальної техніки, сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу та свідоцтв про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки. Отже, тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстрований у державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № УЗ197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02.11.2015, тому сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 року нечинний з 02.11.2015 року. Вважає, що вимірювання швидкості руху автомобілів, які здійснюються працівниками патрульної поліції з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 TruCAM, вчиняеться без жодних законних підстав. Додатково зазначив, що з огляду на інтенсивність пересування машин на дорозі, він рухався у потоці транспортних засобів, які прямували в одному напрямку безпосередньо один за одним та по сусідніх смугах, тому прилад TruCAM зафіксував швидкість не того автомобіля, за кермом якого був він. Він пересувався у потоці транспортних засобів, а тому прилад TruCAM не міг зафіксувати швидкість саме його автомобіля, що спростовує факт скоєння ним адміністративного правопорушення. Крім того, зазначив, що працівник патрульної поліції не склав протокол про адміністративне правопорушення, а відразу виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та наклав на нього штраф, що не дало йому можливості якимось чином висловити свою незгоду із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніякого пояснення відповідачем у нього не відбиралося, в оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода із винністю у вчиненні адміністративного правопорушення не відображені. Також посилався, що відповідач, будучи поліцейським, не мав права використовувати прилад із функцією фото- та відеофіксації не у автоматичному режимі.

Крім зазначеного, просить звернути увагу на те, що прилад, яким відповідач зафіксував порушення ним ПДР, не має пломби ДП «УрметртестСтандарт», що ставиться разом з видачою свідоцтва про повірку та запобігає механічному втручанню безпосередньо в сам прилад.Таким чином вважає, що було складено незаконну постанову та факти, викладені в ній, не відповідають дійсності.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 27.08.2019 року відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи по суті.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року залучено у якості третьої особи Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.10.2019 року витребувано з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції прилад TruCAM LTI 20/20 № ТС 000464, який оглянуто в судовому засіданні.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити.

Відповідач в судовому засідані адміністративний позов не визнав, зазначивши, що

07.08.2019 об 10 год. 59 хв., під час несення служби, ним разом з поліцейським взводу № 2 роти № 2 батальйону № 2 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Гунченко Сергієм Юрійовичем на просп. Гагаріна, 354 у м. Харкові, було зупинено відповідача, який керуючи транспортним засобом порушував ПДР України. Під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 клопотав про перенесення розгляду справи на іншу дату та час. Клопотання було задоволено, на призначену дату 14.08.2019 об 11:00 у каб. 102, УПП в Харківській області ДПП, за адресою: вул. Шевченка 315 - А, м. Харкова відбувся розгляд справи у присутності позивача. Під час розгляду справи було встановлено факт керування транспортним засобом Peugeot 307, номерний знак ЈОЈ 032 із швидкістю 91 км/год. в населеному пункті, в якому згідно п. 12.4 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, діє обмеження руху транспортних засобів до 50 км/год. Відповідачем було винесено постанову серії ЕАВ № 1424289 відносно ОСОБА_2 за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 255 гривень. Згідно п. 12. 4 ПДР України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, у населених пунктах дозволяється рух транспортних засобів із швидкістю не більше 50 км/год. Диспозицією частини 1 статті 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, що тягне за собою відповідальність адміністративне стягнення у виді штрафу 255 гривень. Додатково зазначив, що прилад TruCAM LTI 20/20 № ТС 000464 він 07.08.2019 року сам налаштував, находячись за адресою просп. Гагаріна, 354 у м. Харкові, встановивши на ньому обмеження швидкості. Пояснив, що якщо транспортний засіб рухається зі швидкістю більше хоча б на 1 км/ год., встановленої та приладі швидкості, він автоматично фіксує автомобіль та робить фотознімки. Тому не можна вважати, що прилад використовується в ручному режимі.

Представник третьої особи в задоволені адміністративного позову заперечувала, пояснивши, що вимірювання швидкості руху автомобіля під керуванням позивача, здійснювався з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів «LTI 20/20 TruCAM». Сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 втратив чинність з 02.11.2015 року, у зв`язку з тим, що тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «LTI 20/20 TruCAM», зареєстрований в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12 було виключено з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362. Отже, наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 року №1362 TruCAM був виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки. Наслідком виключення затвердженого типу засобів вимірювальної техніки, із Державного реєстру ЗВТ є заборона на їх серійне виробництво на території України, або їх ввезення на територію України партіями. Засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх із Державного реєстру, дозволяється застосовувати у подальшому за умовою позитивних результатів їх повірки. У зв`язку з позитивним результатом державних приймальних випробувань. Міністерством економічного розвитку і торгівлі України було затверджено тип вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний «LTI 20/20 TruCAM» та зареєстрований в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Вищезазначена процедура була передбачена Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», який втратив чинність 31.12.2015, з метою забезпечення серійного виробництва та ввезення засобів вимірювальної техніки на територію України. Засіб «LTI 20/20 TruCAM» на законних підставах було ввезено в Україну, введено в експлуатацію та зареєстровано в Державному реєстрі, жодних заборон, обмежень в його експлуатації а також здійснення повторної повірки не передбачається. Для всіх законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, згідно наказу Мінекономрозвитку від 13.10.2016 року № 1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» встановлено міжповірочні інтервали. В тому числі це стосується вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних, до яких носиться вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20«TuCAM». Міжповірочний інтервал для нього становить 1 рік. Можливість використання TruCAM, виробництва Laser Technology Inc., також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та цахисту інформації України експертного висновку від 27.09.2018 року № 04/02/03/ 3008, який свідчить про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.Вважає, що аргумент позивача щодо незаконності користування TruCAM на підставі відсутності сертифікації, є безпідставним та законодавчо необгрунтованим. Сумніви позивача щодо того, що TruCAM, вимірював швидкість транспортного засобу, яким керував позивач, а не будь-якого іншого, виключається самим принципом роботи зазначеного приладу. Так, TruCAM здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. TruCAM автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Задля точного вимірювання швидкості, серед компонентів TruCAM, використовується лазерний приціл, який дозволяє лазерному променю прицілитися точно в ціль, що відображено на фотографії, зроблену приладом TruCAM. Таким чином, реалізовано вимір швидкості конкретного транспортного засобу, що виключає можливість захвату при вимірі швидкості кількох транспортних засобів або іншого автомобілю. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. На фотографії виготовленої приладом TruCAM, зафіксовано автомобіль Peugeot 307, номерний знак ЈОЈ 032 (1t), виміряна швидкість руху 91 км/г, виміряна дистанція 272,2 м. Таким чином, відповідачем достовірно та вмотивовано було встановлено перевищення швидкості руху автомобілю на 41 км/год.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд приходить висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 14.08.2019 року поліцейським роти 2 батальйону 2 УПП в Харківській області Департаменту Патрульної поліції, сержантом поліції Грідіним Сергієм Вікторовичем, було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ № 1424289 якою притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАПУ та накладено стягнення у вигляді штрафу 255 гривень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що 07.08.2019 року о 10-59 годині ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом Peugeot 307, номерний знак Ј НОМЕР_1 у м. Харкові, пр. Гагаріна, 354 рухався зі швидкістю 91 км/годину, що зафіксовано приладом TruCAM LTI 20/20 № ТС 000464 , чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50 км/год.), за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підтвердження вчиненого позивачем адміністративного правопорушення відповідачем долучено до матеріалів справи фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000464 із зображенням автомобіля Peugeot 307, номерний знак Ј НОМЕР_2 Ј 032 та зазначенням швидкості 91 км/год.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Водночас, п. 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст.122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто положення даного Закону надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Судом встановлено, що в оскаржуваній постанові від 14.08.2019 року вказано, що вимір швидкості проводився приладом TruCAM LTI 20/20 ТС000464 та надано в судовому засіданні фотокартку лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000464 із зображенням автомобіля Peugeot 307, номерний знак Ј НОМЕР_1 та зазначенням швидкості 91 км/год. та диск з записом з лазерного вимірювача.

При вирішенні питання відповідності сертифікації лазерного вимірювача, суд погоджується з доводами відповідача та зазначає, що сертифікатом затвердження типу засобів вимірювальної техніки, виданого 29.08.2012 року засвідчено, що лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за № У3197-12.

Відповідно до наданого свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/13744 лазерний вимірювач швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 серійний номер ТС000464 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Свідоцтво чинне до 22.11.2019 року.

Згідно експертного висновку від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, виданого Національній поліції України в лазерному вимірювачі швидкості руху т/з TruCAM LTI 20/20 правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування. Термін дії висновку до 27.09.2021.

Отже, покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Посилання позивача на відсутність сертифікації станом на теперішній час не є обґрунтованими та такими, що спростовують висновки відповідача під час складення постанови про адміністративне правопорушення та оцінки доказів порушення.

У відповідності до вимог частини 3 статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Доказів на доводи, викладені у позові з приводу порушення прав позивача при складані постанови суду надано не було, а тому суд вважає всі доводи позивача з цього приводу безпідставними та голослівними, такими, що спростовані відповідачем під час розгляду справи.

При цьому слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Таким чином, при розгляді справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, суд вважає, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно розділу IV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 р. №1376 передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015 по справі № 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, яке передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення за місцем його вчинення визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" від 14.07.2015 № 596-VIII, який був прийнятий після винесення рішення Конституційним Судом України 26.05.2015 по справі № 5-рп/2015, внесено зміни до ст. 258 КУпАП та передбачено скорочене провадження у справах про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а саме відсутність необхідності складати адміністративний протокол, застосовується і до правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

Таким чином, розгляд справи на місці вчинення адміністративного правопорушення не є порушенням процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, яке утворює самостійну підставу для скасування постанови, винесеної за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Також, суд звертає увагу на те,що позивачем не надано суду жодних доказів відсутності порушень, які зафіксовано було інспектором та у зв*язку з чим накладено адміністративне стягнення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач надав на підтвердження своєї позиції докази на підтвердження обґрунтованості складення постанови про адміністративне правопорушення та недоведеності доводів позивача.

Доводи позивача, викладені в обґрунтування позовних вимог, в тому числі і надані в судовому засіданні, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та були спростовані доказами, наданими відповідачем.

Таким чином, суд вважає, що інспектором УПП в Харківській області відповідачем по справі обґрунтовано було прийнято рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття такого рішення.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст.2, 6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до інспектора патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Грідіна Сергія Вікторовича, третя особа Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про визнання дій протиправними та скасування постанови - відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя І.В. Ніколаєнко