Справа № 640/3537/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ № 640/3537/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Об"єднання співвласників багатоквартирного будинку "Русанівська затока" до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Комунальне підприємство "Київтранспарксервіс" про визнання бездіяльності протиправною та зобов"язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулося Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» (далі - позивач та/або ОСББ "Русанівська затока") з позовом до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (далі - відповідач та/або ГУ Держгеокадастру у м. Києві), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (далі - третя особа та/або КП «Київтранспарксервіс» та просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:018:0047 по вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-В у Дніпровському районі м. Києва;

- зобов'язати Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,34 га за адресою: м. Києві, вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-в з кадастровим номером :63:018:0047 та її кадастровий номер, закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв'язку із здійсненням державної реєстрації у Державному земельному кадастром земельної ділянки площею 0,34 га за адресою: м. Києві, вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-в з кадастровим номером :63:018:0047.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2019 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі №640/3537/19 з підстав непідсудності справи судом в адміністративній юрисдикції.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.05.2019 року апеляційну скаргу Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» задоволено, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.03.2019 року скасовано з направленням справи для продовження розгляду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.09.2019 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін в адміністративній справі №640/3537/19.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 року відмовлено у задоволенні заяви Головного управління Держгеокадастру у м. Києві про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 21.11.2019 року залишено заяву Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про розгляд справи за правилами загального позовного провадження без розгляду.

Як вбачається з позовної заяви мотивуючи позовні вимоги позивач зазначає, що КП «Київтранспарксервіс» порушено пункт 3.9 Порядку набуття права на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 20.04.2017 року №241/2463, а саме: не надано до Департаменту земельних ресурсів КМДА розроблений та погоджений у встановленому порядку проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Марини Раскової, б. 52-В у Дніпровському районі міста Києва, орієнтовною площею 0,34 га., що в свою чергу зумовили обставини не реєстрації такого речового права за третьою особою.

За таких обставин, позивач стверджує про наявність підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :63:018:0047, однак, внаслідок бездіяльності Головного управління Держгеокадастру у м. Києві щодо здійснення вказаних дій має місце порушення права позивача на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія, земельної ділянки по вулиці Євгена Сверстюка, б. 52-В у Дніпровському районі міста Києва та позбавляє Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» можливості на державну реєстрацію такого права, в порядку визначеному законом.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, у якому останній стверджує про відсутність підстав для задоволення адміністративного позову, оскільки проект землеустрою щодо відведення КП «Київтранспарксервіс» земельної ділянки по вул. Марини Раскової, б. 52-В відповідав вимогам чинного законодавства (в ньому були наявні всі висновки відповідних органів, визначених у статті 186-1 Земельного кодексу України), а підстав для відмови у державній реєстрації не було, державним кадастровим реєстратором Головного управління Держземагенства у місті Києві, в порядку передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» 18.11.2013 року було здійснено державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером :63:018:0047, площею 0,34 га., яка розташована за адресою: м. Київ, Дніпровський район, вул. Марини Расокової, б. 52-в, цільове призначення 12.08.

ГУ Держгеокадастру у м. Києві також у відзиві на позовну заяву зазначає, що доводи позивача про те, що земельна ділянка з кадастровим номером :63:018:0047 на момент її державної реєстрації в Державному земельному кадастрі накладалась на земельні ділянки з номерами 63:018:0050, яка включає ділянки 63:018:0043, 63:018:0076, 63:0018:0078 є законодавчо необґрунтованими та такими, що не відповідають даним Державного земельного кадастру.

Представник відповідача зазначає, що під час здійснення державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :63:018:0047 державний кадастровий реєстратор Головного управління Держземагенства у місті Києві діяв у порядок, спосіб та в межах наданих йому повноважень, а тому вказана реєстрація жодним чином не порушує права та охоронювані законом інтереси Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока».

Окрім цього, ГУ Держгеокадастру у м. Києві вказує, що чинним законодавством не передбачено скасування державної реєстрації земельної ділянки на підставі заяви фізичної чи юридичної особи або рішення суду, а станом на момент звернення позивача із заявою про скасування державної реєстрації спірної ділянки, інформація, яка б підтверджувала вину КП «Київтранспарксервіс» щодо не проведення державної реєстрації, поділу чи об'єднання земельної ділянки з кадастровим номером :63:018:0047 від власника земельної ділянки, в особі Київської міської ради, до відповідача не надходила, що, в свою чергу, виключає будь-яку вину третьої особи у не реєстрації речового права на спірну земельну ділянку.

Представником третьої особи відзиву на позовну заяву не надано, відношення до позову не висловлено, клопотань та заяв до суду не надходило.

Справа вирішується на підставі наявних в ній документів.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

19.02.2003 року Київська міська рада згідно Договору оренди земельної ділянки видала у короткострокову оренду АТ холдинговій компанії «Київміськбуд» земельну ділянку розміром 1,0491 га у Дніпровському районі міста Києва за місцем розташування вул. Марини Раскової (Євгенія Сверстюка), 52-В (обліковий номер 63:018:0043) для будівництва житлового будинку.

Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю введено в експлуатацію житловий будинок по вулиці М. Раскової, б. 52-В (без вбудованих приміщень) на підставі акту №229 від 11.12.2003 року про приймання в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта (т. 1, а.с. 47-49).

15.07.2016 року зареєстровано Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» () за місцезнаходженням: м. Київ, вул. М. Раскової, б. 52-В.

Відповідно до акту приймання-передачі багатоквартирного будинку по вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-В (до перейменування вул. М. Раскової) від 01.11.2016 року все майно належне співвласникам передано в управління Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» (т. 1, а.с. 50-51).

Надалі, 14.03.2017 року позивач звернувся до Київської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки по вулиці Євгенія Сверстюка, б. 52-В, площею 1,0491 га для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з наземним паркінгом (справа №К-29483) (т. 1, а.с. 54).

Проектом рішення ПР-13379 Київської міської ради від 03.05.2017 року Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки обліковий код в міському земельному кадастрі 63:018:0050 на вулиці Є. Сверстюка, б. 52-В орієнтовною площею 1,10 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади м. Києва) в постійне користування для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з наземним паркінгом згідно план-схемою (додаток до рішення) (справа К-29483) (т. 1, а.с. 62). Площа земельної ділянки 63:018:0050 включає в себе земельні ділянки з обліковим кодом 63:018:0043, 63:18:0076 та 63:018:0078 згідно даних Міського земельного кадастру.

Судом встановлено, що між ОСББ «Русанівська затока» та КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» укладено договір №225 від 05.05.2017 року на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Є. Сверстюка, 52-В для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з наземним паркінгом. Повідомленням до Київської міської ради від 13.05.2017 (вх. №08/8414) позивачем отримано у відповідності до вимог статті 123 Земельного кодексу України мовчазну згоду на розроблення документації із землеустрою.

Листом від 14.02.2019 року №07-02/188-3КП «Київський міський центр земельного кадастру та приватизації землі» повідомило Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» про неможливість виконання договору №225 від 05.05.2017 року та розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки на вул. Є. Сверстюка, б. 52-В у Дніпровському районі міста Києва для обслуговування багатоквартирного житлового будинку у зв'язку з наявністю зареєстрованої в Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:018:0047.

Між тим, в ході розгляду справи встановлено, що рішенням Київської міської ради від 18.04.2013 року №246/9303 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» на вул. Марини Раскової, 52-В у Дніпровському районі м. Києва орієнтовною площею 0, 34 га, в постійне користування для влаштування, експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки з об'єктами транспортної інфраструктури згідно з планом-схемою (додаток до рішення) (справа К-20079) за обліковим кодом 63:018:047к.

18.11.2013 року Головним управлінням Держземагенства у м. Києві на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,34 га з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В.

31.07.2018 року позивачем подано до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві заяву вих. №0108/18-ДК про скасування державної реєстрації земельної ділянки (кадастровий номер :63:018:0047) (т. 1, а.с. 71-74).

За наслідком розгляду поданої ОСББ «Русанівська затока» заяви, листом від 31.08.2018 року №19-26-0.22-4910/2-18 відповідач повідомив про відсутність станом на час надання відповіді підстав для скасування державної реєстрації земельної ділянки з кадастровим номером :63:018:0047, в порядку передбаченому пунктом 114 Порядку (т. 1, а.с. 75-76).

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, що діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру визначає Закон України «Про державний земельний кадастр» від 07.07.2011 року №3613-VI (далі - №3613-VI).

Положеннями статті 1 Закону №3613-VI визначено, що державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, а державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

В свою чергу, кадастровий номер земельної ділянки - індивідуальна, що не повторюється на всій території України, послідовність цифр та знаків, яка присвоюється земельній ділянці під час її державної реєстрації і зберігається за нею протягом усього часу існування.

Згідно частини 1 статті 9 Закону №3613-VI внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Надання відомостей з Державного земельного кадастру у визначених частиною першою статті 38 цього Закону випадках може здійснюватися також адміністраторами центрів надання адміністративних послуг у порядку, встановленому Законом України "Про адміністративні послуги", або уповноваженими посадовими особами виконавчих органів місцевого самоврядування, які успішно пройшли стажування у сфері земельних відносин та відповідають кваліфікаційним вимогам, зазначеним у частині третій цієї статті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 року №1051 затверджено Порядок ведення Державного земельного кадастру, який визначає процедуру та вимоги щодо ведення Державного земельного кадастру (далі - Порядок №1051).

Відповідно до пункту 109 Порядку №1051 до повноважень Державного кадастрового реєстратора територіальних органів Держземагентства у районах, містах республіканського (Автономної Республіки Крим) та обласного значення належать: 1) внесення або надання відмови у внесенні до Державного земельного кадастру відомостей (змін до них) про землі та земельні ділянки (їх частини), розташовані в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення; 2) здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; 3) формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення зберігання поземельних книг; 4) присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; 5) здійснення реєстрації: заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; заяв про надання відомостей з Державного земельного кадастру; повідомлень про виявлення помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про виправлення технічних помилок, допущених під час ведення Державного земельного кадастру; заяв про внесення виправлених відомостей до Державного земельного кадастру; 6) проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства; 7) узагальнення відомостей про землі в межах району, міста республіканського (Автономної Республіки Крим) чи обласного значення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру; 8) надання відомостей з Державного земельного кадастру щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту, та відмови у їх наданні, витягів з Державного земельного кадастру про будь-яку земельну ділянку в межах державного кордону; 9) виправлення помилок у Державному земельному кадастрі, допущених у відомостях щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; 10) оприлюднення за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру на офіційному веб-сайті Держземагентства: відомостей щодо об'єктів, зазначених у підпункті 1 цього пункту; дати та номера реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру та заяв про відкликання заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, їх стислого змісту та інформації про результати розгляду.

Внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, в розрізі пункту 69 Порядку №1051 здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених Законом України "Про Державний земельний кадастр".

Згідно частин 1, 2, 3, 4, 5 статті 79-1 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів.

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі (ч. 10 ст. 79-1 ЗК України).

Частиною 1 статті 186-1 ЗК України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Відповідно до положень частини 1 статті 24 Закону №3613-VI визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин (ч. 2 ст. 24 Закону №3613-VI).

Згідно частини 3 статті 24 Закону №3613-VI державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за заявою: особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи; власника земельної ділянки, користувача земельної ділянки державної чи комунальної власності (у разі поділу чи об'єднання раніше сформованих земельних ділянок) або уповноваженої ними особи; органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування (у разі формування земельних ділянок відповідно державної чи комунальної власності).

Аналогічні положення закріплені в пункті 109 Порядку №1051.

Як вже було зазначено судом вище, 18.11.2013 року Головним управлінням Держземагенства у м. Києві на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,34 га. з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В.

Разом з цим, сторонами в ході розгляду справи не заперечувались обставини не здійснення КП «Київтранспарксервіс» державної реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В.

В той же час, положеннями частини 10 статті 24 Закону №3613-VI (у редакції чинній станом на час звернення позивача із завою про скасування державної реєстрації земельної ділянки) визначено, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі: поділу чи об'єднання земельних ділянок; якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

Аналогічні правові норми закріплені в пункту 114 Порядку №1051.

Між тим, згідно з пунктом 57 Порядку 1051 поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156-2 цього Порядку.

Аналіз зазначеного дає суду підстави дійти висновку, що державна реєстрація земельної ділянки скасовується Державним кадастровим реєстратором, який здійснює таку реєстрацію, у разі якщо протягом одного року з дня здійснення державної реєстрації земельної ділянки речове право на неї не зареєстровано з вини заявника.

В такому випадку закривається і Поземельна книга.

Тобто, ключовою підставою для вчинення державним реєстратором дій щодо скасування реєстрації в Державному земельному кадастрі рішення про реєстрацію земельної ділянки є наявність обставини не вчинення протягом одного року з дня такої реєстрації дій суб'єктом щодо реєстрації речового права на зареєстровану в Державному земельному кадастрі земельну ділянку. При цьому, не здійснення реєстрації речового права на зареєстровану земельну ділянку в Державному земельному кадастрі має бути обумовлено виною безпосередньо заявника - суб'єкта реєстрації земельної ділянки.

Суд звертає увагу, що жодних рішень в частині встановлення вини третьої особи щодо не здійснення реєстрації речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В матеріли адміністративної справи не містять.

Крім того, позовні вимоги щодо зобов'язання Головне управління Держгеокадастру у м. Києві скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 0,34 га за адресою: м. Києві, вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-в з кадастровим номером :63:018:0047, закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв'язку із здійсненням державної реєстрації у Державному земельному кадастром земельної ділянки площею 0,34 га за адресою: м. Києві, вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-в з кадастровим номером :63:018:0047, за відсутності скасування в судовому порядку рішення Головного управління Держземагенства у м. Києві від 18.11.2013 року, яким зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,34 га. з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В за Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», а також за умови відсутності належних та достатніх доказів вини КП «Київтранспарксервіс» щодо не здійснення реєстрації речового права на зазначену ділянку, на думку суду, є прямим та безпосереднім втручанням в дискреційні повноваження Державних кадастрових реєстраторів територіальних органів Держгеокадастру.

Суд наголошує, що фактично на даний час існує два рішення органу місцевого самоврядування щодо частини спірної ділянки, зокрема: 1) рішення Київської міської ради від 18.04.2013 року №246/9303 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» на вул. Марини Раскової, 52-В у Дніпровському районі м. Києва орієнтовною площею 0, 34 га, в постійне користування для влаштування, експлуатації та обслуговування відкритої автостоянки з об'єктами транспортної інфраструктури згідно з планом-схемою (додаток до рішення) (справа К-20079) за обліковим кодом 63:018:047к та 2) проект рішення ПР-13379 Київської міської ради від 03.05.2017 року про надання дозволу Об'єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» щодо відведення земельної ділянки обліковий код в міському земельному кадастрі 63:018:0050 на вулиці Є. Сверстюка, б. 52-В орієнтовною площею 1,10 га (земельна ділянка комунальної власності територіальної громади м. Києва) в постійне користування для обслуговування багатоквартирного житлового будинку з наземним паркінгом згідно план-схемою (додаток до рішення) (справа К-29483).

Варто також зазначити, що рішення Головного управління Держземагенства у м. Києві від 18.11.2013 року, яким зареєстровано в Державному земельному кадастрі земельну ділянку площею 0,34 га з кадастровим номером :63:018:0047, яка розташована за адресою м. Київ, вул. Марини Раскової, б. 52-В, було прийнято на підставі Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки Комунальному підприємству «Київтранспарксервіс» з урахуванням висновку до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який в судовому порядку протиправним не визнався. Докази щодо вказаного в матеріалах справи відсутні.

З вказаного слідує, що між зазначеними суб'єктами (позивачем та третьою особою) має місце спір про право користування земельною ділянкою по вулиці Євгенія Сверстюка, б. 52-В (вул. Марини Раскової) у Дніпровському районі міста Києва, без вирішення якого не можливий ефективний захист порушених прав та охоронюваних законом інтересів суб'єктів даних цивільно-правових відносин правовідносин.

Разом з цим, суд акцентує увагу, що фактично відповідачем не допущено бездіяльності щодо скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:018:0047 по вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-В у Дніпровському районі м. Києва, оскільки листом від 31.08.2018 року №19-26-0.22-4910/2-18 по суті відмовлено ОСББ «Русанівська затока» у вчиненні дій щодо скасування державної реєстрації у Державному земельному кадастрі земельної ділянки кадастровий номер :63:018:0047 по вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-В у Дніпровському районі м. Києва.

Таким чином, за підсумком наведеного суд приходить до висновку про обрання позивачем неналежного способу захисту права, що, в свою чергу виключає наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Тобто, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб'єктів владних повноважень має здійснювати судом в межах закону, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин.

В даному випадку, суд позбавлений можливості вирішити питання щодо спору про право, оскільки такий спір виходить поза межі предметної підсудності адміністративних судів.

При цьому, лише за наслідком вирішення спору право, що виникло, з урахуванням встановлених судом в ході розгляду справи між Об'єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» та Комунальним підприємством «Київтранспарксервіс», права та охоронювані інтереси позивача, у випадку їх порушення, можуть бути захищені в судовому порядку.

Таким чином, інші доводи позивача, в тому числі, щодо порушення третьою особою пункту 3.9 Порядку набуття права на землю із земель комунальної власності у місті Києві, затвердженого рішенням Київської міської ради 20.04.2017 року №241/2463, за відсутності встановлення обставин, про які вказано судом вище, не можуть бути покладені в основу рішення про задоволення позовних вимог, а відтак не враховуються при вирішенні даного спору по суті.

Відповідно до частини 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до висновку відсутність підстав для задоволення адміністративного позову в цілому.

Частиною 1 статті 143 КАС України встановлено, що суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Приймаючи до уваги те, що адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 2, 5, 73, 77-78, 139, 143, 243-246, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Русанівська затока» (02002, м. Київ, вул. Євгенія Сверстюка, б. 52-В, ) до Головного управління Держгеокадастру у м. Києві (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, б. 69, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Комунального підприємства «Київтранспарксервіс» (01030, м. Київ, вул. Леонтовича, б. 6, ) відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева