Справа № 640/24860/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 січня 2020 року м. Київ № 640/24860/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Катющенко В.П., вивчивши позовну заяву і додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Верховної Ради України, Голови ВРУ Разумкова Дмитра Олександровича, Голови Комітету ВРУ з питань аграрної та земельної політики Сольського Миколи Тарасовича про заборону вчиняти дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом, у якому просить суд:

- заборонити Голові Верховної Ради України Разумкову Дмитру Олександровичу, Голові Комітету ВРУ з питань аграрної та земельної політики Сольському Миколі Тарасовичу подавати депутатам на обговорення, а депутатам обговорювати і голосувати закони про продаж земель сільськогосподарського і несільськогосподарського призначення;

- визнати взагалі продаж землі на Україні антиконституційною нормою;

- визнати, що народ не давав згоди на продаж земель;

- земля не може бути товаром, бути в обігу і т.д. товаром може бути лише продукт праці людей;

- продаж земель, що мав і має місце, визнати незаконним.

Ухвалою суду від 19.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків заяви протягом п`яти днів з моменту отримання ухвали, шляхом подання до суду:

- позовної заяви, оформленої з отриманням вимог статей 5, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документа про сплату судового збору відповідно до кількості заявлених позовних вимог на рахунок Окружного адміністративного суду міста Києва за наступними платіжними реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському р-ні м. Києва, код отримувача (код ЄДРПОУ) - 38004897, рахунок отримувача -4021, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача - 899998.

13.01.2020 до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява, у якій останній просить суд:

- визнати, що територія України, її природні ресурси і земля належать українському народу як ресурсний фундамент його життя. Для узаконення цієї власності визнати судом внесення в паспорт чи свідоцтво про народження кожному мешканцю України розмір земельно-приватизаційного показника і визначити його оцінку в еквіваленті золота й усіх дорогоцінних металів і каменів;

- заборонити Голові Верховної Ради України Разумкову Дмитру Олександровичу , Голові Комітету ВРУ з питань аграрної та земельної політики Сольському Миколі Тарасовичу подавати депутатам на обговорення, а депутатам обговорювати і голосувати закони про продаж земель сільськогосподарського і несільськогосподарського призначення; оформляти і підписувати відповідні документи;

- визнати взагалі продаж землі на Україні антиконституційною нормою;

- визнати, що народ не давав згоди на продаж і обіг земель;

- земля не може бути товаром, бути в обігу і т.д. товаром може бути лише продукт праці людей на землі;

- продаж земель, що мав і має місце, визнати незаконним.

Вивчивши заяву позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З аналізу наведеної правової норми вбачається, що Кодексом адміністративного судочинства України встановлено способи захисту порушених прав осіб, що звертаються до суду з позовом.

Згідно з пунктами 4, 5 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України в позовній заяві зазначаються:

зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Суд звертає увагу на те, що під змістом позовних вимог розуміються запропоновані позивачем зі встановлених законом способи захисту свого публічного права, свободи чи інтересу, а обставинами, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, є конкретні юридичні факти, з настанням яких суб`єкти публічного права вступають між собою у спірні правовідносини. При цьому, позовні вимоги і обставини в їх обґрунтування мають викладатися лаконічно, чітко, зрозуміло, з використанням прийнятої юридичної термінології.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що зміст позовних вимог ОСОБА_1 не узгоджується з наведеними вище вимогами Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк запропонований позивачем спосіб захисту публічного права та інтересу не відповідає вимогам частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, пунктами 2, 8, 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в позовній заяві зазначаються:

повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Поряд з цим, уточнена позовна заява не відповідає наведеним вимогам, встановленим частиною п`ятою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, позивачем не надано документа про сплату судового збору, проте в уточненій позовній заяві останній просить суд звільнити його від сплати судового збору:

як пенсіонера, що має незадовільний майновий стан;

як громадянина, який у випадках, передбачених законодавством, звертається до суду з заявами щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

Відповідно до частини другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначаються Законом України "Про судовий збір".

За змістом статті 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи ненадання позивачем жодного доказу на підтвердження обставин, з наявністю яких законодавством передбачена можливість звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання.

Також, при вирішенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд враховує, що позивач особисто звернувся до суду з даним позовом, а не в інтересах інших осіб.

За наведених обставин та враховуючи те, що позивачем не подано до суду позовної заяви, оформленої з отриманням вимог статей 5, 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України та документа про сплату судового збору, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 вимоги ухвали суду від 19.12.2019 не виконано, недоліки позовної заяви у встановлений судом спосіб не усунуто.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з частиною восьмою статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 169, 241, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 - повернути позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини сьомої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду про повернення позовної заяви може бути оскаржена. Згідно частини першої статті 295 та частини першої статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII.

Суддя В.П. Катющенко