Справа № 560/2655/19
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/2655/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Козачок І.С.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

21 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Граб Л.С. Іваненко Т.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання дій незаконними, скасування рішення в частині відмови в призначенні адресної допомоги, стягнення заборгованості по виплаті адресної допомоги за період з 19.04.2019 року по 25.09.2019 року та зобов`язання відповідача проводити нарахування та виплату щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеній особі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що відповідачем безпідставно відмовлено їй у призначенні щомісячної адресної грошової допомоги як внутрішньо переміщеній особі.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено частково.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Апелянт наголошує, що у спірних правовідносинах між сторонами пенсійний орган діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою від 15.10.2014 року №6825-100007 і ніким не заперечується.

Позивачу та її неповнолітній дочці у 2014 році була призначена та виплачувалась щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату комунальних послуг.

В період виплати допомоги з 21.04.2017 року по 20.10.2017 року ОСОБА_1 повідомила відповідача про своє звільнення з 31.07.2017 року з роботи у ГО "Відродження" та перебування на обліку у Хмельницькому міському центрі зайнятості. Зважаючи на те, що позивач у 2017 році не працевлаштувалась, з 20 жовтня цього року виплату допомоги було припинено.

У той же час, як вбачається з довідки ТОВ "ТД "Мілк-Сервіс" від 26.08.2019 року, ОСОБА_1 з 29.05.2018 року офіційно працевлаштована на посаді економіста з бухобліку та аналізу господарської діяльності, про що вона повідомила відповідача.

19 квітня 2019 позивач повторно звернулась до відповідача з заявою про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам.

У травні 2019 року відповідач надіслав позивачу повідомлення про надання допомоги переміщеним особам на проживання (без номера і дати), з якого вбачається, що вказана допомога призначена в розмірі 1000 грн., тобто лише на дитину - ОСОБА_3 . Вказане також підтверджується наявним в матеріалах справи рішенням відповідача про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 25.04.2019 року, з якого вбачається, що допомога дійсно призначена лише з розрахунку на одну особу - дитину позивача ОСОБА_3 в сумі 1000 грн. Також у ньому зазначено, що ОСОБА_1 не включена до розрахунку відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 212 від 31.03.2015 року, яка передбачає, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

Зазначені обставини слугували підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача є обгрунтованими. Зокрема, на переконання суду, у разі, коли з моменту припинення виплати особі адресної грошової допомоги по день нового звернення її до управління із заявою про виплату допомоги, як працевлаштованої особи, минув шестимісячний строк, тобто наступний повний строк в розумінні пункту 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою КМУ від 01.10.2014 №505 (далі - Порядок № 505), у відповідача відсутні підстави відмовляти у виплаті грошової допомоги з посиланням на пункти 3 та 7 Порядку №505. Крім того, суд зауважив, що грошова допомога на наступний строк може не призначатись тільки тим особам, які продовжують перебувати в статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, відтак у разі, якщо особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку №505, вона знову набуває право на виплату їй щомісячної адресної допомоги.

При прийнятті рішення, судом першої інстанції, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України, враховано висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, що викладені у постановах від 15.04.2019 у справі №227/513/17 та від 15.08.2019 у справі №415/4379/17.

Колегія суддів Сьомого апеляційного адміністративного суду, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд враховує наступне.

Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.

Згідно з пунктом 2 Порядку №505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) зокрема у таких розмірах:

- для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї);

- для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї) (Пункт 3 Порядку №505)

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень для сім`ї; до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

Пунктом 7 Порядку №505 передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

При цьому, у разі звільнення та подальшого не працевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення - припиняється. А виплата грошової допомоги може бути поновлена, якщо протягом місяця з місяця припинення її виплати уповноважений представник сім`ї повідомив уповноваженому органу про зміну обставин, які вплинули на припинення виплати грошової допомоги.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що у разі, коли з моменту припинення виплати особі адресної грошової допомоги по день нового звернення її до управління із заявою про виплату допомоги, як працевлаштованої особи, минув шестимісячний строк, тобто наступний повний строк в розумінні пункту 3 Порядку, у управління відсутні підстави відмовляти у виплаті грошової допомоги з посиланням на пункти 3 та 7 Порядку №505.

Також колегія суддів зауважує, що грошова допомога на наступний строк може не призначатись тільки тим особам, які продовжують перебувати в статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, відтак у разі, якщо особа працевлаштувалась і її статус не суперечить зазначеним вище пунктам Порядку №505, вона знову набуває право на виплату їй щомісячної адресної допомоги.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів приходить до висновку, що дії відповідача, в даному випадку, не відповідають критеріям, які наведені у ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому вважає обгрунтованими підстави для визнання протиправним рішення Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради від 25.04.2019 року "Про призначення допомоги переміщеним особам на проживання" в частині відмови у призначенні та виплаті ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі (для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг) за її заявою від 19 квітня 2019 року. І, як наслідок, необхідність зобов"язання відповідача прийняти рішення, яким призначити виплату ОСОБА_1 адресної допомоги, починаючи з дати її звернення, і на його підставі провести виплату коштів за весь період, передбачений законом.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових, переконливих доводів, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року відповідає.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що Хмельницького окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Граб Л.С. Іваненко Т.В.