Справа № 400/2369/19
Суддя: Лебедєва Г. В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. № 400/2369/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лебедєвої Г.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Голови ліквідаційної комісії управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (надалі - відповідач) з позовними вимогами про зобов`язання ліквідаційну комісію видати речове майно, яке не видали ОСОБА_2 за період несення ним служби якщо не має можливості надати речове майно тоді стягнути у грошовом) еквіваленті вартість зазначеного майна. Розрахунок зробити використовуючи вище зазначені пункти 4.3 та 4.4. якщо пункти 4.3 та(або) 4.4. не має можливості виконати, тоді для розрахунків використовувати додатки 8 та 9; стягнення з ліквідаційної комісії моральну шкоду у розмірі 40000 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у період з 04.08.2008 року по 06.11.2015 р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ. Закон України "Про міліцію", чинний на час проходження позивачем служби, передбачав забезпечення міліціонерів форменим одягом, але за весь час проходження служби позивача речовим майном не забезпечували. Позивач вважає, що така бездіяльність відповідача щодо не забезпечення його речовим майном під час несення служби порушує його права, у зв`язку з чим звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 06.08.2019 року, судом на підставі положень ч.1 ст.169 КАС України позовну заяву залишено без руху, та позивачу наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання до суду належним чином оформленої позовної заяви (та її копії для відповідача) із зазначенням в її прохальній частині способу захисту свого права у відповідності до вимог статті 5 КАС України.

23 серпня 2019 року за вх. №13296 через канцелярію суду від позивача до суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви разом із копією уточненого адміністративного позову для суду та відповідача з позовними вимогами: примусити ліквідаційну комісію управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області видати в натурі речове майно ОСОБА_1 під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8.

Ухвалою від 09.09.2019 року суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

30 вересня 2019 року за вх. №15326 через канцелярію суду від позивача до суду надійшла заява щодо усунення недоліків позовної заяви разом із копією уточненого адміністративного позову для суду та відповідача з позовними вимогами про визнання бездіяльності УМВС України в Миколаївській області протиправною та зобов`язати відповідача видати в натурі речове майно ОСОБА_1 під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8.

Ухвалою від 02.10.2019 року суд продовжив позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 17.10.2019 року.

17.10.2019 року на виконаня ухвали суду від 02.10.2019 року позивачем до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду надано належним чином оформлену позовну заяву (та її копію для відповідача) із зазначенням в її прохальній частині способу захисту свого права у відповідності до вимог статті 5 КАС України, а саме: визнати бездіяльність УМВС України в Миколаївській області щодо не забезпечення речовим майном позивача під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8 протиправною; зобов`язати відповідача видати в натурі речове майно ОСОБА_1 під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8.

Ухвалою від 21.10.2019 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/2369/19 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 20.11.2019 року на 10 годину 30 хвилин.

21.11.2019 року за вх. № 19362 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що на даний час Закон України «Про міліцію» та нормативні акти МВС, які регламентують організацію забезпечення форменим одягом міліції, серед яких Положення про забезпечення речовим майном органів внутрішніх справ та військовослужбовців внутрішніх військ МВС України від 28.04.2015 №491 «Про затвердження норм забезпечення форменим одягом (у мирний час) осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають спеціальні звання міліції», на яке посилається позивач, втратили чинність. Зазначив, що видача позивачу в натурі речового майна, а це в даному випадку є формений одяг співробітника міліції, то формений одяг згідно законодавства, має право отримувати та носити тільки співробітники міліції. Носіння форменого одягу не маючи на це права, є кримінальним правопорушенням (ст.353 КК України). Позивач на даний час не є співробітником міліції, крім того сам орган в стадії ліквідації.

Ухвалою суду від 20.11.2019 року позовну заяву на підставі ч. 13 ст. 171 КАС України було залишено без руху та позивачу було надано п`ятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали усунути недоліки поданого адміністративного позову шляхом надання суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

Ухвалою від 13.12.2019 року суд продовжив розгляд справи № 400/2369/19 в порядку спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 19 грудня 2019 р.р. - 10:00 год.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 19.12.2019 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки суд не сповістив. Заяв чи клопотань до суду не надходило.

Представник відповідача в судове засідання, призначене на 19.12.2019 року, не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності в порядку письмового провадження.

Суд клопотання представника відповідача задовольнив та на підставі частини 9 статті 205 КАС України, суд здійснив розгляд справи у письмовому провадженні.

08.01.2020 року за вх. № 269 до канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від відповідача надійшли доповнення до відзиву на позовну заяву, відпвідно до якої зазначив, що частиною 2 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 року № 2011 встановлено, що військовослужбовці одержують за рахунок держаи грошове забезпечення, а також речове майно і продовольчі пайки або бажанням військовослужбовця грошову компенсацію замість них. Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" від 17 лютого 2000 року № 1459 призупинено дію частини другої статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців членів їх сімей". Вказаний Закон набрав чинності з 11 березня 2000 року. Отже, з часу набрання чинності Законом України "Про деякі заходи щодо економії бюджетних коштів" фінансування на утримання підрозділів органів внутрішніх справ області надходить через органи Держказначейства за кодами економічної класифікації витрат бюджету з наступним контролем за його цільовим використанням. Кошти на придбання форменого одягу для осіб рядового чи начальницького складу ОВС не виділяються. Наказ МВС України від 05.12.2003 року № 1489 "Про затверджені Положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України", на який посилається позивач, скасований, наказом МВС України від 22.07.2010 року № 325 "Про скасування наказу МВС України від 05.03.2003 року № 1489". Тобто, на момент прийняття на службу позивача в 2008 році вже не діяли нормативно-правові акти, на які посилається позивач, а право на матеріальне забезпечення, було врегульоване наказом МВС № 1265 від 30.12.2005 року «Про затвердження Положення про забезпечені речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України». В подальшому вказаний наказ не пройшов реєстрацію у Міністерстві юстиції України, в зв`язку з чим був скасований Наказом МВС України від 22.07.2010 року № 325 "Про скасування наказу МВС від 05.12.2003 року № 1489". Тобто, з 22.07.2010 року по 28.04.2015 року урегулювання правових підстав видачі речового майна були відсутні.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

В період з 04.08.2008 року по 06.11.2015 р. ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ.

Відповідно до атестату № 3 на предмети речового майна, ОСОБА_1 не забезпечувався жодним речовим майном.

Згідно наказу УМВС України в Миколаївській області від 06.11.2015 року № 57 о/с ОСОБА_1 звільнено з ОВС у запас Збройних Сил України за ст. 64 п. "г" (через скорочення штатів).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся із адміністративним позовом до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області, в якому просив суд стягнути з відповідача кошти, які витрачені позивачем на формений одяг, для проходження служби, в розмірі 280,0 грн.; кошти перерахувати на особистий рахунок позивача протягом 10 днів з моменту набрання рішенням суду законної сили; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 131,50 грн., за копіювання додатків до позовної заяви в розмірі 46,50 грн., за відправлення на адресу відповідача кореспонденції в розмірі 23,0 грн., і 62,0 грн. за отримання диску аудиозапису судового засідання.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі № 400/2641/18, яке набрало законної сили, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Голови ліквідаційної комісії УМВС України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів в розмірі 280,0 грн. відмовлено.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо видачі речового майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати бездіяльність УМВС України в Миколаївській області щодо не забезпечення речовим майном позивача під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8 протиправною.

Відповідно до вимог статті 16 Закону України «Про міліцію» (чинному під час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) працівники міліції мають єдиний формений одяг, зразки якого затверджуються Кабінетом Міністрів України, що видається безплатно, і візнаки.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України "Про міліцію" порядок та умови проходження служби в міліції регламентуються Положенням про проходження служби особовим складом органів внутрішніх справ, затверджуваним Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 12 Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМУ від 29.07.91 року № 114 ( в редакції чинній під час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) передбачено, що особи рядового і начальницького складу орган внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормам і встановленими законодавством.

На час виникнення спірних правовідносин забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ здійснювалося у відповідності до Положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України, затвердженого наказом МВС України від 05 грудня 2003 року № 1489.

Однак, при вирішенні цієї справи суд, керуючись статтею 7 КАС України, не застосовує згаданий нормативно-правовий акт, що пояснюється наступним.

Відповідно до частини 2 статті 7 КАС України при вирішенні справи суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до наказу МВС України від 22 липня 2010 року № 325 «Про скасування наказу МВС від 05.12.2003 № 1489» скасовано наказ МВС України від 05 грудня 2003 року № 1489 «Про затвердження Положення про забезпечення речовим майном осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і військовослужбовців внутрішніх військ МВС України»(із змінами) як такий, що не подавався на державну реєстрацію у відповідності до вимог Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493 «Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731.

Відтак, за умови відсутності його реєстрації наказ МВС України від 05 грудня 2003 року № 1489 не відповідав вимогам Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493.

Крім того, згідно зі статтею 3 цього Указу Президента України згаданий наказ МВС України не набрав чинності, що унеможливлює його застосування судом при вирішенні даної справи.

Таким чином, суд доходить висновку про відсутність протиправної бездіяльності УМВС України в Миколаївській області щодо не застосування до позивача наказу МВС № 1489, оскільки наказ МВС України від 05 грудня 2003 року № 1489 не відповідав вимогам Указу Президента України від 03 жовтня 1992 року № 493 та не набрав чинності.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача видати в натурі речове майно ОСОБА_1 під час несення служби у період дії наказу МВС № 1489 згідно додатку 8, суд зазначає наступне.

Пунктом 12Положення про проходження служби рядовим начальницьким складом ОВС, затвердженого постановою КМУ від 29.07.91 року № 114 ( в редакції чинній під час проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ) передбачено, що особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ одержують грошове і речове забезпечення за нормами, встановленими законодавством.

Пунктом 71 Положення про проходження служби передбачено, що особам середнього, старшого і вищого начальницького складу, крім осіб середнього і старшого начальницького складу міліції, які бездоганно прослужили в органах внутрішніх справ, Збройних Силах СРСР і органах Комітету державної безпеки СРСР 20 і більше років (у пільговому обчисленні), а тим, які мають особливі заслуги, незалежно від вислуги років, при звільненні в запас або відставку наказами начальників, які здійснюють звільнення, може надаватися право носіння встановленої форми одягу.

Однак, вказаним Положенням не передбачено можливості видачі форменого одягу особам, які звільняються з органів внутрішніх справ.

При цьому зі змісту наказу наказу УМВС України в Миколаївській області від 06.11.2015 року № 57 о/с про звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ вбачається, що право носіння форменого одягу після звільнення йому не надавалось.

Відтак, законодавчо визначені підстави для видачі позивачу форменого одягу після звільнення з органів внутрішніх справ відсутні, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Судові витрати покласти на позивача.

Керуючись статтями 77, 78, 139, 159, 162, 241, 243, 244, 245, 246, 250, 260-263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Голови ліквідаційної комісії управління міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 401083835) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 21.01.2020 року.

Суддя Г.В. Лебедєва