Справа № 540/2396/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2396/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Василяки Д.К.,

при секретарі: Кукульник Я.В., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Хамідової Е.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до прокуратури Рівненської області про визнання протиправним і скасування наказу,

встановив:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до прокуратури Рівненської області про визнання протиправним і скасування наказу від 20.03.2017 р. № 153 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності".

Позов обґрунтував тим, що його незаконно і безпідставно притягнуто до дисциплінарної відповідальності за незабезпечення належного процесуального керівництва на стадії досудового розслідування двох кримінальних проваджень. Так, постанови слідчих від 17.12.2016 р. і від 26.12.2016 р., якими незаконно змінено кваліфікацію злочинів та закрито кримінальні провадження, протягом січня 2016 року до позивача, як процесуального керівника, не надходили, а з 01.02.2017 р. по 03.03.2017 р. він перебував у відпустці. Після виходу з якої дізнався про скасування вказаних постанов його керівником. На думку позивача, він не допускав протиправною бездіяльності, оскільки в силу частини шостої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) мав право скасувати постанови слідчого протягом двадцяти днів з моменту їх отримання. Отже, за відсутності відповідних постанов позивач не міг перевірити їх законність і обґрунтованість та прийняти відповідне рішення.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року, залишену без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 року, адміністративний позов залишено без задоволення.

Постановою Верховного Суду від 25.09.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.05.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 27.06.2017 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

13.11.2019 року адміністративна справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №540/2396/19 передана на розгляд головуючому судді Василяці Д.К.

15.11.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначене підготовче провадження на 29.11.2019 року.

29.11.2019 року протокольною ухвалою в підготовчому засіданні оголошено перерву для надання відзиву та додаткових доказів по справі до 24.12.2019 року.

10.12.2019 року від відповідача на адресу суду надійшов відзив, в якому відповідач зазначає про правомірність притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки позивач як процесуальний керівник не забезпечив контроль за всебічним, повним та неупередженим розслідуванням кримінальних правопорушень в окремих кримінальних провадженнях, внаслідок чого допущено приховування тяжких злочинів проти власності шляхом зміни їх кваліфікації за менш тяжкими правопорушеннями та подальше закриття проваджень, а доводи останнього щодо відсутності в його діях протиправної бездіяльності у зв`язку з не надходженням йому копій постанов слідчого про закриття кримінального провадження спростовується вимогами розділу VI Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань, затвердженого наказом Генеральної прокуратури України від 06.04.2016 р. № 139 (далі - Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань), статей 9, 36 КПК України та пункту 1.3 наказу Генерального прокурора України від 19.12.2012 р. № 4гн.

Ухвалою від 17.12.2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи в режимі відеоконференції в приміщені Печерського районного суду міста Києва.

24.12.2019 року протокольною ухвалою в підготовчому засіданні оголошено перерву до 14.01.2020 року у зв`язку із технічною неможливістю Печерського районного суду м.Києва проведення засідання в режимі відеоконференції.

14.01.2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті в той же день.

Сторони в судове засідання з`явились.

Позивач в судовому засіданні на задоволенні позовних вимог наполягав, з підстав викладених у позові.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві.

Заслухавши вступне слово сторін по справі, дослідивши наявні документи та матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до наступного: у слідчому відділі Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області розслідувались кримінальні провадження № 0002235 за фактом пограбування ОСОБА_2 (ч. 1 ст. 186 КК України), а також № 0004984 за фактом пограбування ОСОБА_3 (ч. 2 ст. 186 КК України). Процесуальне керівництво у вказаних кримінальних провадженнях здійснював прокурор Рівненської місцевої прокуратури ОСОБА_1

Постановами слідчих СВ Рівненського ВП ГУ НП в Рівненській області від 17.12.2016 р. і від 26.12.2016 р. у кримінальних провадженнях, відповідно № 0004984 і № 0002235 змінено кваліфікацію злочинів на ч. 1 ст. 185 КК України та закрито кримінальні провадження у зв`язку із відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення.

Постановами від 24.02.2017 р. і 28.02.2017 р. перший заступник керівника Рівненської місцевої прокуратури скасував вказані постанови слідчих про закриття кримінальних проваджень та змінив правову кваліфікацію на первинну.

Наказом прокурора Рівненської області від 20.03.2017 р. № 153 на підставі пункту 1 частини першої статті 43 і пункту 5-1 Перехідних положень Закону України "Про прокуратуру", пункту 1 статті 9, статтями 10 та 11 Дисциплінарним статутом прокуратури України за неналежне виконання службових обов`язків, суттєві порушення при здійсненні процесуального керівництва на стадії досудового розслідування у кримінальних провадженнях №№ 0002235 і 0004984 прокурору Рівненської місцевої прокуратури юристу 2 класу ОСОБА_1 оголошено догану.

Позивач не погоджуючись з вказаними діями відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав та просить визнати протиправним та скасувати наказ прокурора Рівненської області № 153 від 20.03.2017 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності».

З урахуванням викладеного, суд зазначає, що у пункті 5 частини першої статті 3 КПК України визначено, що досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений, зокрема:

2) мати повний доступ до матеріалів, документів та інших відомостей, що стосуються досудового розслідування;

3) доручати органу досудового розслідування проведення досудового розслідування;

4) доручати слідчому, органу досудового розслідування проведення у встановлений прокурором строк слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій або давати вказівки щодо їх проведення чи брати участь у них, а в необхідних випадках - особисто проводити слідчі (розшукові) та процесуальні дії в порядку, визначеному цим Кодексом;

5) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій відповідним оперативним підрозділам;

7) скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих;

8) ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення досудового розслідування та призначення іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу, або у випадку неефективного досудового розслідування;

9) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження та продовження строків досудового розслідування за наявності підстав, передбачених цим Кодексом;

10) погоджувати або відмовляти у погодженні клопотань слідчого до слідчого судді про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, інших процесуальних дій у випадках, передбачених цим Кодексом, чи самостійно подавати слідчому судді такі клопотання;

21) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом.

Відповідно до ч.4 ст. 284 КПК України слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження, зокрема, з підстави, передбаченої пунктом 2 частини першої цієї статті (відсутність в діянні складу кримінального правопорушення), якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

Згідно з пунктом 7 частини другої статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений скасовувати незаконні та необґрунтовані постанови слідчих.

Частиною шостою статті 284 КПК України встановлено, що копія постанови слідчого про закриття кримінального провадження надсилається заявнику, потерпілому, прокурору. Прокурор протягом двадцяти днів з моменту отримання копії постанови має право її скасувати у зв`язку з незаконністю чи необґрунтованістю.

Так, п.1.3 Наказу Генерального прокурора України №4гн від 19 грудня 2012 року "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні" першому заступнику та заступникам Генерального прокурора України, керівникам прокуратур усіх рівнів і галузевих підрозділів апаратів, прокурорам - процесуальним керівникам досудового розслідування забезпечити: швидке, всебічне, повне та неупереджене розслідування кримінальних правопорушень, обов`язкову участь прокурорів - процесуальних керівників досудового розслідування в їх судовому розгляді (у визначених законом випадках), поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів учасників кримінального провадження.

За змістом пунктів 6 і 6.2 наказу Генерального прокурора України від 19.12.2012 р. № 4гн "Про організацію діяльності прокурорів у кримінальному провадженні" прокурорам усіх рівнів наказано вживати заходів до покращання якості досудового розслідування та невідкладно скасовувати незаконні постанови про закриття кримінальних проваджень.

Крім того, відповідно до р. IV Положення про порядок ведення ЄРДР, затвердженого Наказом Генерального прокурора України №139 від 06 квітня 2016 року, прокурори, керівники органів досудового розслідування усіх рівнів забезпечують у відомствах контроль за своєчасним, повним та достовірним внесенням інформації до Реєстру у строки, визначені КПК України та зазначеним Положенням. Прокурори, які здійснюють нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва, перед внесенням до Реєстру, відповідно до ч.3 ст. 283 КПК України, даних про результати досудового розслідування особисто перевіряють правильність та повноту відомостей про кримінальне правопорушення, осіб, які їх учинили, та рух кримінальних проваджень.

Відповідно до статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Виходячи з цього та зважаючи на приписи частини шостої статті 284 КПК України, позивач мав право скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження не пізніше двадцяти днів з моменту отримання копії постанови.

Так, з урахуванням вищевказаних норм, судом встановлено наступне: ОСОБА_1 копії постанов слідчих від 17.12.2016 р. № 00004984, від 26.12.2016 р. № 00002235 не отримував, про що свідчить журнал реєстрації вхідної кореспонденції Рівненської місцевої прокуратури. Однак встановлено дату та час коли постанови слідчих про закриття кримінальних проваджень № 00002235 та № 00004984 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, зокрема 26.12.2016 року о 17:24 годині та 17.12.2016 року о 13:19 годині, що спростовує посилання позивача щодо неможливості надати оцінку постановам слідчих та в свою чергу перевірити їх законність та обґрунтованість.

Також, судом встановлено, що відповідно до Постанов Рівненської місцевої прокуратури від 10.04.2016 року та 19.07.2016 року ОСОБА_1 призначено прокурором, який здійснюватиме нагляд за додержанням законів під час провадження досудового розслідування у формі процесуального керівництва по кримінальним провадженням № 0004984 та № 0002235.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи позивача, що останній не мав можливості відслідкувати зміну відміток у ЄДРДР по двом кримінальним провадженням, у зв`язку із великим навантаженням, а саме 526 кримінальних проваджень, а також з причин перебування у відпустці, так як постанови слідчих № 0002235, 0004984 внесені у ЄДРДР 17.12.2016 року та 26.12.2016 року, а відпустка, відповідно до наказу № 37 від 27.01.2017 року надана з 01.02.2017 року по 02.03.2017 року. Тобто позивач мав можливість здійснити відповідні дії щодо їх перевірки до 01.02.2017 однак таких дій не вчинив, що дозволяє зробити висновок про наявність невиправданої затримки з боку позивача у вчиненні відповідної процесуальної дії.

Крім того, з пояснень позивача наданих в судовому засідання, судом встановлено, що позивач письмових вказівок слідчим не надавав, а обмежувався усними завданнями, що свідчить про вірність висновків працівників прокуратури, щодо допущення позивачем порушень вимог кримінального процесуального законодавства та наказу Генерального прокурора України № 4гн-2012, що в сукупності дає підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ст. 43 ЗУ "Про прокуратуру" прокурора може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності у порядку дисциплінарного провадження з таких підстав:

1) невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків;

2) необґрунтоване зволікання з розглядом звернення;

3) розголошення таємниці, що охороняється законом, яка стала відомою прокуророві під час виконання повноважень;

4) порушення встановленого законом порядку подання декларації про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру;

5) вчинення дій, що порочать звання прокурора і можуть викликати сумнів у його об`єктивності, неупередженості та незалежності, у чесності та непідкупності органів прокуратури;

6) систематичне (два і більше разів протягом одного року) або одноразове грубе порушення правил прокурорської етики;

7) порушення правил внутрішнього службового розпорядку;

8) втручання чи будь-який інший вплив прокурора у випадках чи порядку, не передбачених законодавством, у службову діяльність іншого прокурора, службових, посадових осіб чи суддів, у тому числі шляхом публічних висловлювань стосовно їх рішень, дій чи бездіяльності, за відсутності при цьому ознак адміністративного чи кримінального правопорушення;

9) публічне висловлювання, яке є порушенням презумпції невинуватості.

Відповідно до ст. 49 ЗУ "Про прокуратуру" на прокурора можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення:

1) догана;

2) заборона на строк до одного року на переведення до органу прокуратури вищого рівня чи на призначення на вищу посаду в органі прокуратури, в якому прокурор обіймає посаду (крім Генерального прокурора);

3) звільнення з посади в органах прокуратури.

З урахуванням, вищезазначених норм, досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст. 74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст. 77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст. 90 КАС України).

Суд вважає, що в даному випадку відповідачем надано достатньо належних та допустимих доказів щодо правомірності своїх дій.

В судовому засіданні 14.01.2020 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Прокуратури Рівненської області (33000, м.Рівне, вул. 16-го Липня, 52, ) про визнання протиправним і скасування наказу - відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції,який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 20 січня 2020 р.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 106020000