Справа № 761/42525/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, ухвалення додаткового рішення, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та заміни відповідача правонаступником у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконною діяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про:

- визнання незаконною бездіяльності щодо нездійснення перерахунку пенсії за період з 01.01.2016 року і виплати такої перерахованої пенсії за період, в якому вона підлягала виплаті;

- зобов`язання Відповідача відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУ МВС України в м. Києві від 29.05.2017 року №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному у цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 01.01.2016 року перерахунок та виплату (за період, у якому вона підлягала виплаті) пенсії Позивачу з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016 року, а також у подальшому, надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-розшукову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27.12.2017 року позов задоволено частково - визнано протиправною бездіяльність ГУ ПФ в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті; зобов`язано Відповідача відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУ МВС України в м. Києві від 29.05.2017 року №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 14.05.2017 року перерахунок та випалу пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 14.05.2017 року, а також у подальшому, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-службову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку його пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив:

- змінити рішення суду в частині визнання протиправною бездіяльності ГУ ПФ в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 та виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті, а саме: визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФ в м. Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року і виплати такої перерахованої пенсії за період, у якому вона підлягала виплаті;

- скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог щодо перерахунку та виплати пенсії Позивачу за період з 01.01.2016 року по 13.05.2017 року та в цій частині прийняти нове рішення, яким зобов`язати Відповідача відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУ МВС України в м. Києві від 29.05.2017 року №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному у цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 01.01.2016 року по 13.05.2017 року перерахунок та виплату пенсії Позивачу без обмеження максимального її розміру з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016 року по 13.05.2017 року, надбавки за виконання особливо-важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням поліцейського та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-розшукову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання незаконною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії - задоволено; рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 грудня 2017 року - змінено. Викладено третій абзац рішення наступним чином: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на підставі довідки ГУ МВС України в м. Києві від 29.05.2017 року №43005 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, по визначеному в цій довідці посадовому окладу, окладу за спеціальним званням, надбавкою за стаж служби в поліції, провести за період з 01.01.2016 року перерахунок та випалу пенсії ОСОБА_1 з включенням до загальної суми грошового забезпечення, з якої буде перерахована пенсія, з 01.01.2016, а також у подальшому, надбавки за виконання особливо важливих завдань у розмірі 50% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим (спеціальним) званням та надбавки за стаж служби, надбавки за оперативно-службову діяльність у розмірі 50% посадового окладу та премії у розмірі 110% по відношенню до усіх зазначених вище нарахувань за місяць, що входять до розрахунку його пенсії, без обмеження максимального розміру пенсії.» В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою, про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, ухвалення додаткового рішення, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та заміни відповідача правонаступником у справі.

Стаття 254 КАС України передбачає, що за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання. Суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження.

Отже, роз`яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, так і для тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, це стосується випадків, коли судом недотримані вимоги ясності, визначеності рішення. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Системне тлумачення положень вказаної статті дозволяє також дійти висновку, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

При цьому роз`яснено може бути виключно рішення, яке підлягає виконанню.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду України від 10 квітня 2019 року у справі №580/2414/15-а.

Дослідивши текст постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року колегія суддів дійшла висновку, що він є чітким та зрозумілим, постанова не містить положень, стосовно яких можуть виникнути суперечності щодо їх розуміння.

Колегія суддів вважає, що ОСОБА_1 не наведено, що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим, в чому полягає незрозумілість рішення, які припускаються варіанти тлумачення рішення, як це впливає на його виконання.

Заявник фактично просить роз`яснити не зміст судового рішення, а надати роз`яснення щодо порядку його виконання, що не узгоджується з положеннями ст. 254 КАС України про роз`яснення судового рішення.

Так, приписами ч. 1 ст. 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Разом з тим, зазначена стаття визначає, що прийняття судом ухвали про зобов`язання подати звіт про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, яке пов`язано з наявністю певних передумов, які можуть свідчити про ухилення відповідача від обов`язку виконати судове рішення.

Також абз. 5 ч. 4 ст. 322 КАС України, вказано, що у резолютивній частині постанови апеляційної інстанції зазначається встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіт про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі є можливим лише під час прийняття постанови у справі.

Такий контроль здійснюється шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

У разі звернення позивача із заявою про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення після прийняття постанови у справі суд ухвалою відмовляє у задоволенні такої заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2018 року зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення не встановлено, а відтак, відсутні підстави для задоволення заяви позивача.

Натомість, захист прав позивача внаслідок рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду передбачено положеннями ст. 383 КАС України.

За приписами ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Що стосується вимоги ОСОБА_1 здійснити заміну відповідача у справі.

Як свідчать матеріали справи, наразі відбувається виконання судового рішення.

У статті 1 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) вважається сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частинами першою та другою статті 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 15 Закону № 1404-VIII у разі вибуття однієї зі сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

За таких обставин, суд вважає, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні.

Керуючись ст.ст. 242, 254, 325, 328, 329 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, ухвалення додаткового рішення, встановлення судового контролю за виконанням судового рішення та заміни відповідача правонаступником - залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 20.01.2020.