Справа № 520/8725/19
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 р. Справа № 520/8725/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Бенедик А.П. , Гуцала М.І. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 по справі № 520/8725/19

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
29.08.2019, ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якій просив суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із переведенням зі смт. Десна Чернігівської області до іншого населеного пункту - м.Чугуїв Харківської області та призначення на військову посаду 03.05.2017;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із переведенням зі смт. Десна Чернігівської області до іншого населеного пункту - м. Чугуїв Харківської області та призначення на військову посаду 03.05.2017;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019;

визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік;

зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу підйомної допомоги в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із переведенням зі смт. Десна Чернігівської області до іншого населеного пункту - м. Чугуїв Харківської області та призначення на військову посаду з 03.05.2017.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу підйомну допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення у зв`язку із переведенням зі смт. Десна Чернігівської області до іншого населеного пункту - м. Чугуїв Харківської області та призначення на військову посаду з 03.05.2017.

Визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019.

Зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позову про визання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, та прийняти нове судове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення правового спору в цій частині.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 30.01.2017 між позивачем та Міністерством оборони України в особі командира військової частини польова пошта НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_2 було укладено контракт про проходженнями громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу.

Наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 №97 від 03.05.2017 військовослужбовця військової служби за контрактом старшину І статті ОСОБА_1 , призначеного наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.04.2017 №84-Р командиром відділення, з 03.05.2017 зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта НОМЕР_2 смт. Десна Чернігівської області на всі види забезпечення та призначено наказом командира військової частини польова пошта НОМЕР_3 (по особовому складу) від 03.05.2017 №77-РС на посаду старшого водія оператора І взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

22.02.2019 позивач звертався до командира військової частини НОМЕР_1 з рапортами про виплату підйомної допомоги та матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 28.02.2019 №1-РС позивач звільнений з військової служби в запас та виключений зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення з 28.02.2019.

Після отримання наказу про звільнення позивач дізнався, що при звільненні йому не було виплачено підйомну допомогу, у зв`язку з переїздом на нове місце проходження служби, індексацію грошового забезпечення та матеріальну допомогу на вирішення соціально-побутових питань.

Суд першої інстанції, під час часткового задоволення позову, дійшов до висновку про:

наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахуванні та невиплати позивачу підйомної допомоги та зобов`язання нарахувати і виплатити підйому допомогу в розмірі місячного грошового забезпечення;

наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахуванні та невиплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019 та зобов`язання нарахувати і виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 03.05.2017 по 28.02.2019;

відмову в задоволенні позову в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язання нарахувати і виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

При вирішення справи суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції здійснює апеляційний перегляд в межах доводів апеляційної скарги позивача на частину судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язання відповідача вчинити такі дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з абз. 5 ст. 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30.08.2017 № 704 (далі - Постанова № 704) грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, Службою зовнішньої розвідки, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з пп. 3 п. 5 Постанови № 704 надано право керівникам державних органів у межах асигнувань, що виділяються на їх утримання, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового і начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення, та допомогу для оздоровлення в розмірі місячного грошового забезпечення.

Видатки, пов`язані з реалізацією цієї постанови, здійснюються в межах асигнувань на грошове забезпечення, передбачених у державному бюджеті для утримання державних органів. Умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України (п.п. 7, 8 Постанови № 704).

На виконання Постанови № 704 наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджено «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (далі - Порядок № 260). Цей наказ набирає чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з дня набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 4 розд. І Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядового, сержантського та старшинського складу (крім військово-службовців строкової служби), включає, серед іншого, одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби.

Згідно з абз. 3 п. 7 розд. І Порядку № 260 військовослужбовцям, які виключаються зі списків особового складу військової частини, грошове забезпечення виплачується до дня виключення включно. В наказах про виключення зі списків особового складу обов`язково зазначається про виплату одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 9 розд. ХХIV Порядку № 260 встнаовлено, що виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.

Відповідно до абз. 1, 3 п. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Згідно з п. 1 наказу Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік" №30 від 25.01.2019 (далі - Наказ № 30) першому заступнику Міністра оборони України, заступникам Міністра оборони України, заступнику Міністра оборони України з питань європейської інтеграції, державному секретарю Міністерства оборони України, начальнику Генерального штабу - Головнокомандувачу Збройних Сил України, Голові Державної спеціальної служби транспорту, командувачу об`єднаного оперативного штабу Збройних Сил України, командувачам видів Збройних Сил України, командувачу Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, командувачу Сил спеціальних операцій України, командувачу Сил логістики Збройних Сил України, керівникам структурних підрозділів Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України, начальнику Головного управління оперативного забезпечення Збройних Сил України, начальнику Озброєння Збройних Сил України, начальнику Тилу Збройних Сил України, начальнику Національного університету оборони України імені Івана Черняховського, командирам (начальникам) з`єднань, військових частин, військових навчальних закладів та установ (в межах повноважень), наказано, зокрема, утримувати чисельність військовослужбовців, працівників і здійснювати фактичні видатки на грошове забезпечення, заробітну плату, включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисі на ці цілі.

Пунктами 5, 7 Наказу № 30 встановлено, що витрати на грошове забезпечення військовослужбовців у 2019 році здійснювати за нормами, установленими нормативно-правовими актами та рішеннями Міністра оборони України, у межах виділених асигнувань на грошове забезпечення та дотримуватися такої послідовності щодо здійснення виплат: розрахунки зі звільненими військовослужбовцями; щомісячне грошове забезпечення військовослужбовцям, винагорода за безпосередню участь у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, інших заходах в умовах особливого періоду; грошова допомога для оздоровлення; інші одноразові додаткові види грошового забезпечення, індексація грошового забезпечення.

Одноразові додаткові види грошового забезпечення виплачувати в розмірах, визначених нормативно-правовими актами. Матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань (далі - матеріальна допомога) виплачувати військовослужбовцям у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення (без урахування винагород). Накази про виплату матеріальної допомоги видавати виключно в межах доведених граничних обсягів видатків та отриманих асигнувань на її виплату з урахуванням порядку, передбаченого пунктом 5 цього наказу, після розгляду заяв військовослужбовців. У заявах про виплату матеріальної допомоги зазначаються конкретні причини (важкий стан здоров`я військовослужбовця або членів його сім`ї, смерть рідних по крові або шлюбу, пожежа або стихійне лихо та з інших соціально-побутових питань), які стали підставою для порушення клопотання, та розмір потреби.

За обставинами справи, 22.02.2019 позивач подав до командира військової частини НОМЕР_1 рапорт про виплату матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань у зв`язку із хворобою (а.с. 23).

До вказаного рапорту позивачем було додано свідоцтво про хворобу № 231 (а.с. 24), яке стало підставою для порушення клопотання.

Колегія суддів зауважує на тому, що відповідачем вказаний рапорт не розглянуто, відповіді позивачу не надано, доказів зворотнього матеріали справи не містять.

У відзиві на адміністративний позов відповідачем зазначено, що поданий позивачем рапорт про призначення матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань був розглянутий командиром частини, за наслідками якого рішення не прийнято у зв`язку з не доведенням обсягів.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідач, на підтвердження своїх доводів, не надав до матеріалів справи свого рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність щодо нерозгляду рапорту позивача від 22.02.2019 про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

При цьому, колегія суддів вважає, що належним способом відновлення порушеного права позивача є зобов`язання відповідача розглянути рапорт від 22.02.2019 про виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч. 1, абз 1 ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308 КАС України).

Колегія суддів, вважає можливим вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав позивача та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нерозгляду рапорту позивача від 22.02.2019 про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язати відповідача розглянути даний рапорт, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України.

На підставі ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на викладені вище обставини, колегія суддів дійшла до висновку про те, що суд першої інстанції, в частині відмови у задоволенні позову про визнання протиправними дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язання вчинити ці дії, ухвалив судове рішення з порушенням норм матеріального права, а саме: наказу Міністерства оборони України "Про бюджетну політику Міністерства оборони України на 2019 рік" № 30 від 25.01.2019, та зробив висновки, які не відповідають обставинам справи, тому судове рішення підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 по справі № 520/8725/19 - скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визання протиправними дій Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік та зобов`язання виплатити таку допомогу, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позову.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорту ОСОБА_1 від 22.02.2019 про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 22.02.2019 про нарахування та виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2019 рік, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.11.2019 по справі № 520/8725/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді А.П. Бенедик М.І. Гуцал