Справа № 200/14430/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р. Справа№200/14430/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), з позовними вимогами:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови листом №553/С-01-01-03 від 26.09.2019 р. у зарахуванні до загального страхового стажу періодів навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.1985 р. по 07.10.1987 р. та проведення перерахунку пенсії з врахуванням вказаних періодів;

- зобов`язати відповідача зарахувати до його загального страхового стажу періодів навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.1985 р. по 07.10.1987 р., та провести перерахунок пенсії з врахуванням вказаних періодів з дати її призначення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що з 03.02.2018 року він перебуває на обліку у Волноваському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області, як отримувач пенсії за віком.

Позивач зазначає, що у вересні 2019 року дізнався, що до його загального страхового стажу не зараховано: час навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково час навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.1985 р. по 07.10.1987 р.

11.09.2019 р. позивач звернувся із заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, у якій просив зарахувати до його страхового стажу періоди навчання та провести перерахунок пенсії.

Листом №553/С-01-01-03 від 26.09.2019р. відповідач відмовив йому у заявлених вимогах.

Позивач вважає дану відмову незаконною, а дії відповідача, які виразилися у незарахуванні періодів навчання до загального страхового стажу та непроведення перерахунку пенсії незаконними.

Ухвалою від 17 грудня 2019 року про відкриття провадження у даній справі, було встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання вказаної ухвали.

Вказану ухвалу відповідачем отримано 20 грудня 2019 р., що підтверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Отже, відповідач був зобов`язаний надати суду відзив на позов не пізніше 04 січня 2020 року.

Проте, станом на 16 січня 2020 року, відповідач відзив на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини 4 статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідачем не повідомлено суду причин неподання відзиву на позов.

Таким чином, неподання Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області відзиву на позов без поважних причин, суд кваліфікує як визнання позову у даній справі, що відповідно до ч.4 ст. 189 КАС України є підставою для суду ухвалити рішення про задоволення позову повністю або у відповідній частині вимог.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі № 200/14430/19-а за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу у порядку спрощеного провадження, на підставі наявних у суду матеріалів.

Повно і всебічно з`ясувавши обставини даної справи та дослідивши докази, які у ній містяться, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 8-10).

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою, у якій просив зробити перерахунок його пенсії, з урахуванням додатково страхового стажу 5 років 11 місяців та 8 днів (а.с. 11).

Листом від 26 вересня 2019 року № 553/С-01-01-03 відповідачем було повідомлено позивача, про те, що у його трудовій книжці міститься запис про навчання в Докучаєвському гірничому технікумі в період з 01.09.1973 року по 01.07.1977 рік.

У вказаному листі зазначено про те, що до запису внесено дані про номер диплому, проте, відсутні відомості про дату видачі диплому.

Враховуючи наведене, зарахувати період навчання в Докучаєвському гірничому технікумі немає підстав (а.с.12).

Також зазначено про те, що періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ними, зокрема, є час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, військова служба, навчання (за денною формою) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, професійно-технічних навчальних закладах тощо.

Страховий стаж, набутий до 01.01.2004, підтверджується трудовою книжкою та документами, визначеними постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Законом України «Про пенсійне забезпечення» не передбачено зарахування до трудового стажу періоду навчання в заочних та вечірніх вищих і середніх спеціальних навчальних закладах.

Відповідно до диплому ТВ №902039 в період з 01.09.1985 року по 18.06.1990 року позивач навчався у Донецькому державному університеті.

Відповідно до записів у трудовій книжці, починаючи з 08.10.1987 року позивач працював юрисконсультом

Враховуючи наведене зарахувати період навчання в Донецькому державному університеті можливо за умови, які зазначено вище.

Таким чином, вказаний лист, фактично є відмовою відповідача у задоволенні заяви позивача про перерахунок його пенсії та зарахування до його стажу певних періодів роботи.

Позивачу не зараховано у загальний трудовий стаж період навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частину періоду навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.1985 р. по 07.10.1987 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.

Закон України Про пенсійне забезпечення №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначаються періоди, з яких складається страховий стаж.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування).

Відповідач у вказаному листі - відмові посилається на те, що: періоди трудової діяльності до 01.01.2004, які зараховуються до страхового стажу, визначені ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ними, зокрема, є час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею трирічного віку, військова служба, навчання (за денною формою) у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, професійно-технічних навчальних закладах тощо.

Проте, суд зазначає, що вказане формулювання є спотворенням змісту норми закону.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до п. д ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується також: навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, вказана норма не містить жодних посилань на те, що до стажу роботи можуть зараховуватись лише періоди навчання особи за денною формою.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Також, відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 № 58 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція №58), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за № 110, та зазначено, що з прийняттям цього наказу Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 №162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.85 №252), із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.90 N 412, не застосовується.

Відповідно до п.1.1 Інструкції №58 трудові книжки ведуться на студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем „кваліфікований робітник, „молодший спеціаліст, „бакалавр, „спеціаліст та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності.

Абзацем 1 п. 2.2. Інструкції № 58 встановлено, що заповнення трудової книжки вперше проводиться власником або уповноваженим ним органом не пізніше тижневого строку з дня прийняття працівника на роботу або прийняття студента вищого, учня професійно-технічного навчального закладу, що здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем "кваліфікований робітник", "молодший спеціаліст", "бакалавр", "спеціаліст" та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, на стажування.

Пункт 2.4 вказаної інструкції встановлює, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Згідно з п. 2.16 Інструкції № 58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів.

Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Період роботи зазначених студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів у студентських таборах, при проходженні виробничої практики і при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики і при проходженні стажування підтверджується відповідною довідкою із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади та часу роботи.

На підставі цих довідок навчальні заклади (наукові установи) забезпечують занесення до трудових книжок студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів відомостей про роботу та стажування згідно з одержаними даними.

Довідки зберігаються в особистих справах зазначених осіб, як документи суворої звітності.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 позивач:

- 01.09.1973 року по 01.07.1977 року навчався у Докучаєвському гірничому технікумі;

- 22.08.1985 року звільнений за власним бажанням у зв`язку зі вступом до Донецького державного університету. Запис № 10;

- 08.10.1987 року прийнятий до ПАТ «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» з неповним робочим тижнем в якості юрисконсульта. Запис № 11 (а.с.13-16).

Крім того, позивач до матеріалів справи надав довідку № 100 від 22.11.1976 року про проходження виробничої практики на Камиш-Буринському залізорудному комбінаті (а.с.18).

Суд зазначає, що ведення трудових книжок працівників підприємства (студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів), усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу (час навчання), переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), оскільки записи до трудової книжки вносяться виключно власником або уповноваженим ним органом, наявність неправильно занесених записів до трудової книжки, не може ставитись у провину власнику трудової книжки та створювати для неї негативні наслідки у вигляді незарахування певних періодів роботи до стажу.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача відповідач послався, серед іншого, на відсутність у трудовій книжці позивача відомостей про дату видачі диплому Докучаєвським гірничим технікумом.

Проте, суд зазначає про те, що трудова книжка позивача містить відповідний запис, що дозволяє з нього встановити період навчання позивача у Докучаєвському гірничому технікумі - 01.09.1973 року по 01.07.1977 року.

Відтак, суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивача вказаного у його трудовій книжці, з підстав того, що вона не містить необхідної інформації.

Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника (студента, учня, аспіранта, клінічного ординатора) здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник (студент, учень, аспірант, клінічний ординатор) не може нести і негативних наслідків за порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи (навчання), а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Щодо часткового зарахування навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.85 р. по 07.10.1987 р., суд зазначає наступне.

Згідно з п.8 Порядку, час навчання у вищих учбових, професіональних, учбово-виховних закладах, учбових закладах підвищення кваліфікації і перепідготовки кадрів, у аспірантурі, докторантурі й криничній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, які видані на підставі архівних даних і які містять відомості про період навчання.

При відсутності у таких документах відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в учбовому закладі у відповідні роки при умови, якщо у цих документах є дані про закінчення повного навчального періоду чи окремих їх етапів.

Згідно запису у трудовій книжці за № 10, позивача 22 серпня 1985 року було звільнено з роботи за власним бажанням, у зв`язку зі вступом на навчання до Донецького державного університету.

Судом встановлено, що відповідний запис про навчання у трудовій книжці позивача відсутній, проте, на підтвердження факту навчання позивача в матеріалах справи міститься копія диплому серії ТВ № НОМЕР_4 , який підтверджує те, що у період з 01.09.1985 року по 18.06.1990 рік, позивач навчався у Донецькому державному університеті.

Крім того, згідно довідки Приватного акціонерного товариства «Великоанадольський вогнетривкий комбінат» від 20.11.2019 року № 1718 судом встановлено, що ОСОБА_1 , під час навчання у Донецькому державному університеті на денній формі навчання з 01.09.1985 року по 18.06.1990 роки, дійсно працював на Великоанадольському вогнетривкому комбінаті з 08.10.1987 року з неповним робочим тижнем в якості юрисконсульта, згідно наказу від 15 жовтня 1987 року № 77-к.

Після закінчення навчання та отримання диплому від 21 червня 1990 року ТВ № 902039, переведено на посаду юрисконсульта з повним робочим тижнем з 01 жовтня 1990 року (а.с.20).

Отже, позивачем, відповідно до п. 8 Порядку доведено факт навчання з 01.09.1985 року по 07.10.1987 року на денному відділенні у Донецькому державному університеті.

Також суд звертає увагу на те, що не зазначення у трудовій книжці інформації про навчання, саме по собі не спростовує факт навчання або роботи у відповідний період у певному місці, якщо з інших відомостей та доказів видно, що особа дійсно проходила таке навчання або працювала.

Таким чином, суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті, оскільки наявними у справі доказами достовірно підтверджений період навчання позивача з 01.09.1973 року по 01.07.1977 року на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі та з 01.09.1985 року по 07.10.1987 року навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті.

Відповідно до ч. 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Відповідно до ст. 19 Конституції України Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність його дій щодо відмову позивачу у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періодів навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.1985 р. по 07.10.1987 р. та проведення перерахунку пенсії з врахуванням вказаних періодів.

На підставі вищевикладеного суд приходить висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Про судовий збір, статтями 2, 9, 77, 133, 139, 241-246, 262, 263, 291, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови листом №553/С-01-01-03 від 26.09.2019р. у зарахуванні до загального страхового стажу ОСОБА_1 періодів навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.85 р. по 07.10.1987 р. та проведення перерахунку пенсії з врахуванням вказаних періодів.

Зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700) зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) періоди його навчання на денному відділенні у Докучаєвському гірничому технікумі з 01.09.1973 р. по 01.07.1977 р. та частково часу навчання на денному відділенні у Донецькому державному університеті з 01.09.85 р. по 07.10.1987р. та провести перерахунок його пенсії з врахуванням вказаних періодів, з дати її призначення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: вул. Обручева, буд. 17, м. Волноваха, Донецька область, 85700) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення складене у повному обсязі 16 січня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч