Справа № 520/13759/19
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

23 січня 2020 р. № 520/13759/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Бадюкова Ю.В., розглянувши в приміщенні суду в м. Харкові в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "ХАРНЕТКАМ" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Харківській області), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "ХАРНЕТКАМ" (далі по тексту - третя особа, ТОВ ВК "ХАРНЕТКАМ"), в якому просить суд:

- визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не поновленні та невиплаті з 01.07.2018 року ОСОБА_1 пенсії - протиправною, та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2018 року.

Ухвалою суду від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами розгляду судових справ відповідачем протиправно припинено та не поновлено виплату пенсії з 01.07.2018 року.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, визначений чинним законодавством.

Представник третьої особи правом надати пояснення не скористався.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст. 229 КАС України.

Так, з огляду на те, що згідно положень ст. 258 КАС України передбачено, що даний предмет спору віднесено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, враховуючи, що відповідача повідомлено належним чином про наявність позову щодо оскарження його рішення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 263 КАСУ справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням по справі № 520/111/19 встановлені наступні обставини.

ОСОБА_1 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за наявності страхового стажу 17 років 3 місяці 21 день, в тому числі пільгового стажу роботи за Списком №1 - 9 років 0 місяців 5 днів.

Рішенням УПФУ в Жовтневому районі м. Харкова від 17.09.2010 виплату пенсії ОСОБА_1 по списку №1 з 01.10.2010 припинено.

10.03.2017 представник позивача звернувся в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова, в якій просив зарахувати стаж роботи ОСОБА_1 з 04.01.1988 по 08.01.1997 до Списку № 1 - 07 років 03 місяці 1 день та включити пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 - 07 років 03 місяці 1 день до загального стажу, нарахувати і виплатити їй пенсію з дня її призупинення - 01.10.2010.

Листом від 22.03.2017 № 21/Ж-10/31 управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова повідомило представника позивача про неможливість зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 04.01.1988 по 08.01.1997 та поновити їй виплату пенсії на підставі наданих довідок, виданих ТОВ ВФ "Харнеткам" №5 від 29.02.2016, № 6 від 29.02.2016, № 7 від 29.02.2016, оскільки вони оформлені не за встановленою формою та в них відсутні підстави для їх видачі.

Постановою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017 по справі № 639/2469/17, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 19.10.2017, адміністративний позов ОСОБА_1 до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання незаконною відмови суб`єкта владних повноважень зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано дії Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії - протиправними. Зобов`язано Шевченківське об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова розглянути заяву в інтересах ОСОБА_1 про зарахування до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії з прийняттям рішення за результатами її розгляду про поновлення виплати ОСОБА_1 пільгової пенсії з 01.10.2010 за Списком № 1 згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішенням Комісії з розгляду спірних питань при призначенні (перерахунку) пенсій Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, яке відбулось 10.11.2017, протокол № 32, комісія вирішила поновити з 01.10.2010 ОСОБА_1 пільгову пенсію за Списком №1, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №1 період роботи заявниці з 04.01.1988 по 08.01.1997.

На підставі зазначеного рішення Комісії, оформленого протоколом № 32 від 10.11.2017, відповідачем прийнято розпорядження №2155 від 17.11.2017 про призначення пенсії за віком (робота за списком № 1) з 01.10.2010.

Розпорядженням начальника відділу УПФУ без номеру та без дати закрито особовий рахунок та припинено виплату позивачу пенсії згідно рішення апеляційного суду з 01.07.2018.

Розпорядженням відповідача №196708 від 02.07.2018 позивачу "відмовлено пенсію згідно з Законом України".

Суд зазначає, що питання виплати пенсій врегульовано ст. 47 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за якою пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч.1 ст. 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Зазначений перелік підстав для припинення виплати пенсії розширеному тлумаченню не підлягає.

Згідно з частиною другою статті 49 України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Матеріалами справи підтверджено, що виплата пенсії позивачу припинена з 01 липня 2018 року.

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження наявності підстав для припинення позивачеві виплати пенсії, визначених ст.49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 639/2469/17 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "ХАРНЕТКАМ" на постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017 по справі № 639/2469/17 задоволено. Постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017 по справі № 639/2469/17 скасовано в частині зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії з 01.10.2010 за Списком №1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". В іншій частині постанову Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.06.2017 по справі № 639/2469/17 залишено без змін.

У зазначеній Постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 639/2469/17 колегія суддів зазначила, що: "матеріалами справи підтверджується пільговий стаж роботи позивача за період роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, а отже на момент звернення з заявою до відповідача у позивача виникло право на поновлення виплати пільгової пенсії".

Також, судова колегія зазначила, що: "рішення суду першої інстанції в частині зобов`язання Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова прийняти рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії з 01.10.2010 за Списком №1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є формою втручання в дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню."

Отже, вказане рішення апеляційного суду по справі № 639/2469/17 не містить висновків про непідтвердження пільгового стажу роботи позивача за період з 04.01.1988 по 08.01.1997, а навпаки, підтверджує право позивача на поновлення виплати пільгової пенсії на момент звернення із заявою від 10.03.2017.

Резолютивна частина рішення суду від 23.05.2018 по справі № 639/2469/17 також не обґрунтовує правомірності дій відповідача з приводу припинення виплати пенсії. Так, за результатами апеляційного перегляду залишено в силі рішення суду першої інстанції в частині визнання дій Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі м. Харкова щодо відмови зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи ОСОБА_1 з 04.01.1988 по 08.01.1997, поновлення виплати пільгової пенсії - протиправними.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року по справі №520/111/19 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 4 під., 6 пов., м. Харків,61022, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ТОВ "Харнеткам" (, 61157, м. Харків, пров. Монгольський, б. 6), про визнання дій та бездіяльності протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано дії Шевченківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо закриття особового рахунку та припинення виплати позивачу пенсії з 01.07.2018 протиправними. В задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено (а.с.85-87).

Втім, дослідивши постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 639/2469/17, судом встановлено, що жодних зобов`язань відносно припинення виплати пенсії ОСОБА_1 резолютивна частина не містить, що свідчить про безпідставність прийнятого Розпорядженням начальника відділу УПФУ без номеру та без дати, яким закрито особовий рахунок та припинено виплату позивачу пенсії з посиланням на рішення апеляційного суду з 01.07.2018.

Враховуючи обставини встановлені рішенням по справі №520/111/19 від 10 травня 2019 року та керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України суд з метою ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне відновити порушене відповідачем право позивача на пенсійне забезпечення, в даному випадку належним способом захисту прав позивача є скасування Розпорядження начальника відділу УПФУ без номеру та без дати, яким закрито особовий рахунок та припинено виплату позивачу пенсії згідно рішення апеляційного суду з 01.07.2018.

Листом від 21 жовтня 2019 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та до Пенсійного фонду України з вимогою, окрім іншого, поновити виплату ОСОБА_1 пільгової пенсії за Списком №1 (а.с.100-103).

Листом від 21 листопада 2019 року № 6314/02.21-20 позивача повідомлено про те, що у рішенні ХОАС від 10.05.2019 року не надані зобов`язання до Шевченківського ОУПФУ м. Харкова щодо поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с.106).

Враховуючи викладене задоволенню підлягає вимога позивача про визнання бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у не поновленні та невиплаті з 01.07.2018 року ОСОБА_1 пенсії - протиправною.

Щодо позовної вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2018 року, суд зазначає наступне.

У постанові Верховного суду від 06.03.2019 року по справі № 1640/2594/18 судом зазначено, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.

У разі наявності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту є втручанням у дискреційні повноваження.

Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Відповідно до пункту 4 частини першої 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Частиною четвертою статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

З документів, наявних у матеріалах справи судом встановлено, що у суб`єкта владних повноважень була можливість прийняти обґрунтоване та законне рішення щодо поновлення та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01 липня 2018 року, з урахуванням висновків викладених у постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 23.05.2018 по справі № 639/2469/17 та рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 по справі 520/111/19.

Втім, відповідного рішення про поновлення виплати пенсії відповідачем не прийнято.

Враховуючи викладене суд вважає за необхідне для повного та всебічного захисту прав позивача задовольнити позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2018 року.

Щодо клопотання позивача про витребування від відповідача копії рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року по справі №2040/5144/18 для долучення до матеріалів справи, суд зазначає наступне.

Суд відзначає, що згідно приписів ч.ч. 1,4 ст. 79 КАСУ учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк. Учасник справи також повинен надати докази, які підтверджують, що він здійснив усі залежні від нього дії, спрямовані на отримання відповідного доказу.

Згідно ч. 10 ст. 79 КАСУ докази, які не додані до позовної заяви чи до відзиву на неї, якщо інше не визначено цим Кодексом, подаються через канцелярію суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або в судовому засіданні з клопотанням про їх приєднання до матеріалів справи.

Згідно приписів ч. 2 ст. 80 КАСУ у клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;

4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Дослідивши подану заяву вимогам, встановленим ч. 2 ст. 80 КАСУ, суд відзначає про її невідповідність вказаним приписам.

Зокрема, заява позивача не містить обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

У зв`язку з викладеним подане позивачем клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю виробнича фірма "ХАРНЕТКАМ" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити у повному обсязі.

Скасувати Розпорядження начальника відділу УПФУ без номеру та без дати, яким закрито особовий рахунок та припинено виплату ОСОБА_1 пенсії згідно рішення апеляційного суду з 01.07.2018.

Визнати бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ), яка полягає у не поновленні та невиплаті з 01.07.2018 року ОСОБА_1 пенсії - протиправною.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) поновити та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) пенсію з 01.07.2018 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, 61022, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) у розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 23.01.2020 р.

Суддя Бадюков Ю.В.