Справа № 813/1632/18
Суддя: Олендер І.Я.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2020 року

Київ

справа №813/1632/18

адміністративне провадження №К/9901/34915/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Олендера І.Я.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

перевіривши касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі №813/1632/18 (857/11119/19) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» звернулося до суду з адміністративними позовом до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 позов задоволено.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2019 визнав неповажними причини пропуску Офісом великих платників податків ДФС строку на апеляційне оскарження та відмовив у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі №813/1632/18 (857/11119/19).

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, Офіс великих платників податків ДФС 13.12.2019, тобто в межах строку на касаційне оскарження, звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду. В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права. Зокрема, податковий орган вказує на незаконність прийняття рішення суду апеляційної інстанції, яке перешкоджає подальшому провадженню у справі, зважаючи на відсутність законних підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження. Відповідач вважає, що своєчасне подання апеляційної скарги при первинному зверненні до суду є підставною для поновлення пропущеного строку повторно поданої апеляційної скарги з подальшим відкриттям провадження у справі. Недостатність бюджетних асигнувань необхідних для сплати судового збору та тривалість проведення процедури безспірного списання коштів за виконавчими провадженнями відносно Офісу великих платників податків ДФС є обставинами, які не залежать від волі податкового органу, та свідчать про наявність підстав для визнання поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. На думку відповідача, порушення порядку здійснення процесуальної дії апеляційного оскарження, за умови сплати судового у розмірі визначеному законом, не повинно впливати на доступ до правосуддя суб`єкту владних повноважень.

Ухвалою Верховного Суду від 19.12.2019 касаційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (ненадання документа про сплату судового збору), та встановлено заявнику строк на усунення виявлених судом недоліків терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Вказану ухвалу вручено представнику заявника 24.12.2019, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

На виконання вимог ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху на адресу суду надійшло клопотання Офісу великих платників податків ДФС з долученням доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги у даній справі (платіжне доручення №548 від 21.12.2019).

При вирішенні питання щодо відкриття касаційного провадження у справі за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС, судом з`ясовано наступні обставини.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 18.10.2018 позовні вимоги задовольнив. Визнав протиправним та скасував податкове повідомлення-рішення від 15.01.2018 №00004348. Вирішив питання щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, Офіс великих платників податків ДФС оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018 вказану апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України (ненадання документа про сплату судового збору). Цією ж ухвалою визначено строк, терміном у десять днів з моменту отримання копії даної ухвали, протягом якого особа має право усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 28.12.2018 задовольнив заяву Офісу великих платників податків ДФС про продовження строку на усунення недоліків апеляційної скарги визначених ухвалою про залишення апеляційної скарги без руху та продовжив відповідачу строк терміном у десять днів з дня отримання копії даної ухвали.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 05.02.2019 відмовив у задоволенні клопотання Офісу великих платників податків ДФС про відстрочення сплати судового збору, а апеляційну скаргу, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, повернув заявнику з огляду на невиконання останнім вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.12.2018, які стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Офіс великих платників податків ДФС вдруге 17.10.2019 оскаржив його в апеляційному порядку. Одночасно до апеляційної скарги відповідачем було долучено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18.10.2018 у справі №813/1632/18 (857/11119/19).

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 апеляційну скаргу було залишено без руху з мотивів її невідповідності вимогам статті 298 КАС України, у зв`язку з тим, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного статтею 295 КАС України строку на апеляційне оскарження, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку; пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України, у зв`язку з ненаданням документа про сплату судового збору. Цією ж ухвалою заявнику визначено строк на усунення виявлених судом недоліків, терміном у десять днів з дня вручення копії даної ухвали, протягом якого особа має право надати суду: 1) обґрунтоване клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження, вказавши підстави та надавши відповідні докази, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції зі скаргою у строк визначений законом; 2) докази сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30.10.2019 про залишення апеляційної скарги без руху відповідачем на адресу суду було скеровано оригінал платіжного доручення про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у даній справі та клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження відповідач вказав, що несвоєчасне подання апеляційної скарги при повторному зверненні до суду відбулося з незалежних від його волі обставин, які пов`язані з недостатністю на рахунку податкового органу бюджетних асигнувань необхідних для сплати судового збору та тривалістю проведення процедури безспірного списання коштів за виконавчими провадженнями відносно Офісу великих платників податків ДФС (2018 рік, січень-вересень 2019 року). У підтвердження вказаних обставин скаржником надано суду копії доповідних записок про необхідність оплати судового збору за жовтень 2018 року та січень 2019 року, копії листів Управління Державної казначейської служби України у Печерському районі за 2018 рік та січень-травень 2019 року. Одночасно відповідач зауважив, що своєчасне подання апеляційної скарги при первинному зверненні до суду та усунення недоліків апеляційної скарги, які стали підставою для її повернення заявнику (надання документа про сплату судового збору) є підставною для поновлення пропущеного строку повторно поданої апеляційної скарги з подальшим відкриттям провадження у справі.

Восьмий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 15.11.2019 визнав наведені відповідачем підстави пропуску строку апеляційного оскарження неповажними, у зв`язку з чим відмовив у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 КАС України.

Відповідно до частини третьої статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд дійшов висновку, що правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права при постановленні ухвали про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним, розумні сумніви щодо їх застосування чи тлумачення відсутні.

Відповідно до частини третьої статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження (пункт 4 частини перша статті 299 КАС України).

Враховуючи наведене, за результатами оцінки зазначених, у надісланій на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, заяві про поновлення строку апеляційного оскарження підстав, суд може визнати їх поважними та відкрити апеляційне провадження або визнати такі підстави неповажними, у зв`язку з чим відмовити у відкритті апеляційного провадження.

Як зазначено вище, суд апеляційної інстанції ухвалою від 30.10.2019 надавав відповідачу достатній строк для усунення недоліків вдруге поданої апеляційної скарги щодо надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження з наведенням поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Наведені податковим органом у клопотанні, надісланому на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, підстави пропуску строку апеляційного оскарження судом визнано неповажними, у зв`язку з чим у відкритті апеляційного провадження було відмовлено, що відповідає правильному застосуванню КАС України.

Зокрема, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд звернув увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно з частиною першої статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту 6 частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Суд апеляційної інстанції обґрунтовано зауважив, що відсутність на рахунку відповідача коштів необхідних для сплати судового збору не може були поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає апеляційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку апеляційного оскарження реалізовувати право на апеляційне оскарження судового рішення.

Органи Державної фіскальної служби, в тому числі і її територіальні підрозділи, є державними органами, що здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів.

Фінансування витрат на оплату судового збору для державних органів із державного бюджету передбачено за кодом економічної класифікації 2800 «Інші поточні платежі», розмір яких щорічно затверджується відповідним кошторисом.

Після прийняття закону про Державний бюджет України на поточний бюджетний період до затвердження в установлений законодавством термін бюджетного розпису на поточний рік в обов`язковому порядку складається тимчасовий розпис бюджету на відповідний період. Бюджетні установи складають на цей період тимчасові індивідуальні кошториси (з довідками про зміни до них у разі їх внесення).

У пункті 45 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228, зазначено, що під час складання на наступний рік розписів відповідних бюджетів, кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету та планів спеціального фонду, планів використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів) і помісячних планів використання бюджетних коштів враховуються обсяги здійснених видатків і наданих кредитів з бюджету згідно з тимчасовими розписами відповідних бюджетів та тимчасовими кошторисами, тимчасовими планами використання бюджетних коштів і тимчасовими помісячними планами використання бюджетних коштів.

У пункті 41 справи «Пономарьов проти України» Європейський Суд з прав людини зазначив, що «Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків».

Таким чином, у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів тощо. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу «належного урядування» та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.

Суд апеляційної інстанції умотувано зазначив, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Відтак, з урахуванням вищенаведеного суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що особа яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому невжиття суб`єктом владних повноважень заходів щодо виділення коштів для сплати судового збору чи перерозподілу наявних кошторисних призначень не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку для звернення до суду.

Крім того, суд окремо наголосив, що з моменту повернення апеляційної скарги заявнику поданої вперше до моменту повторного звернення з апеляційною скаргою до Львівського апеляційного адміністративного суду пройшло вісім місяців, що не свідчить про наявність у Офісу великих платників податків ДФС наміру добросовісної реалізації належного особі права на апеляційне оскарження судового рішення та забезпечення неухильного виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання апеляційної скарги.

Доводи касаційної скарги щодо встановлення судом апеляційної інстанції неправомірних обмежень у реалізації відповідачем права на апеляційне оскарження судового рішення не спростовують вищенаведених висновків про очевидне правильне застосування судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

При цьому, Верховний Суд вважає за необхідне зазначити, що звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою це право сторони, а не обов`язок, а тому, якщо особа вважає за необхідне скористатися своїм правом на апеляційне оскарження, то реалізація зазначеного права повинна відбуватися із дотриманням порядку та строків встановлених положеннями КАС України. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, Восьмий апеляційний адміністративний суд дійшов обґрунтованого висновку, що наведені апелянтом у заявленому клопотанні підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження жодним чином не обґрунтовують поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження у даній справі, що свідчить про наявність умотивованих підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 у справі №813/1632/18 (857/11119/19).

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини першої, пунктом 2 частини другої статті 333 КАС України, -

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Офісу великих платників податків ДФС на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.11.2019 у справі №813/1632/18 (857/11119/19) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Корпорація КРТ» до Офісу великих платників податків ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Направити копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

............................

І.Я. Олендер

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко

Судді Верховного Суду