Справа № 440/1475/19
Суддя: Сіренко О.І.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.Справа № 440/1475/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Сіренко О.І.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Н.І. Слободянюк, повний текст складено 18.10.19 року по справі № 440/1475/19

за позовом Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс"

до Головне управління ДПС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Державне підприємство "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс", звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, з урахуванням уточненої позовної заяви, про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Р") про визначення збільшення грошового зобов`язання за платежем "податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності" (111708,50 грн за основним платежем та 27927,10 грн за штрафними санкціями);

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Р") із збільшення податкового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" (15162,60 грн за основним платежем та 3790,60 грн за штрафними санкціями);

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Р") про визначення податкового зобов`язання за платежем "частина чистого прибутку (доходу) господарських організацій (державних унітарних підприємств)" в сумі 381670,90 грн за основним платежем та 95417,00 грн за штрафними санкціями;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Д") про визначення збільшення грошового зобов`язання з податків і зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені (2152,30 грн за основним платежем, 629,90 грн за штрафними санкціями та 841,25 грн пені відповідно до пп.129.13 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України);

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Д") про визначення збільшення суми грошового зобов`язання з податків і зборів, в тому числі з податку на доходи фізичних осіб, пені (25829,90 грн за основним платежем, 6457,48 грн за штрафними санкціями та 10096,03 грн пені відповідно до пп.129.13 п.129.1 ст.129 Податкового кодексу України);

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Н") про застосування штрафних санкцій в розмірі 10% в сумі 1743,78 грн за порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 201 та згідно із ст. 120 Податкового кодексу України, затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 17250,51 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Н") про застосування штрафних санкцій в розмірі 50% в сумі 7581,28 грн за відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом 2 пункту 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, на суму ПДВ 15162,55 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "ПС") про застосування штрафних санкцій в сумі 510,00 грн за платежем "податок на доходи фізичних осіб, що підлягає сплаті податковими агентами з доходів платника податку у вигляді заробітної плати";

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "ПС") про застосування штрафних санкцій в сумі 510,00 грн за платежем "адмін. штрафи та інші санкції (надходження коштів, контроль за справлянням яких закріплено за ГУ ДФС)";

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "С") про застосування штрафних санкцій та/або пені, в тому числі за порушення строку розрахунку в сфері ЗЕД на суму 58264,30 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 21544,05 грн за затримку на 13 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг)" в сумі 215440,50 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1197,88 грн за затримку на 32 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5989,40 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 243,81 грн за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 2438,10 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1183,88 грн за затримку на календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання юсових ресурсів в частиш деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5919,40 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2741,80 грн за затримку на 41 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 13709,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 842,80 грн за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 8428,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2202,20 грн за затримку на 86 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 11011,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 907,20 грн за затримку на 13 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 9072,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 23,16 грн за затримку на 66 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості" в сумі 115,80 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 8999,65 грн за затримку на 2 календарних дні сплати грошового зобов`язання за платежем "частина чистого прибутку (доходу) господарських операцій (державних унітарних підприємств)" в сумі 89996,50 грн;

- рішення № від 13 лютого 2019 року про застосування штрафних санкцій в сумі 22,56 грн за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 42,12 грн;

- підпункту 2 пункту 1 (стор. 11 Акту) "списання витрат без первинних бухгалтерських документів" щодо завищення значення інших операційних витрат за 2016 рік на загальну суму 620286,00 грн;

- пункту 2 "списання витрат на утримання, ремонт та експлуатацію легкових автомобілів за договорами оренди, які не посвідчені нотаріально" щодо завищення витрат на загальну суму 118258 грн. (стор. 12-15 Акту перевірки);

- підпункту 3.1.1.2 2 " висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток" щодо його заниження за період з 01 січня 2015 року по 29 грудня 2018 року на загальну суму 126922 грн., крім того завищення від`ємного значення об`єкту оподаткування по податку на прибуток за 1 квартал 2017 року на 25892,00 грн;

- пункту 3.1.1.4 "частина чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями", де встановлене заниження частини чистого прибутку (доходу), що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01 січня 2015 року по 29 грудня 2018 року на загальну суму 419414,00 грн та завищення показник декларації чистий прибуток (доход), що відраховується до державного бюджету в розмірі 159609,80 грн, в тому числі за 1 квартал 2017 року в розмірі 159609,80 грн (стор. 17-18 Акту перевірки);

- пункту 3.1.2.1 "податкові зобов`язання" пп.3.2.1. "Податок на додану вартість" щодо заниження: податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 22291,47 грн (стор. 19 Акту перевірки);

- підпункту 3.1.2.3. "висновок щодо повноти декларування податку на додану вартість, правомірності декларування сум податку, що підлягають бюджетному відшкодуванню" (стор. 21-22 Акту перевірки);

- підпункту 3.1.4.2.1. "відображення в податковій звітності сум доходів, нарахованих (сплачених) на користь платників податків-фізичних осіб і сум утриманого з них податку (стор. 24 Акту перевірки);

- підпункту 3.1.4.2.2. "визначення бази оподаткування, повнота нарахування, утримання та своєчасність сплати (перерахування) до бюджету податку на доходи фізичних осіб (стор. 25-28 Акту перевірки);

- підпункту 3.1.4.4. "правильність нарахування, обчислення та сплати військового збору" (стор. 30-31 Акту перевірки);

- пункту 3.1.6. "дотримання законодавства щодо обчислення рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування" (стор. 31-32 Акту перевірки);

- пункту 17 розділу 4 "висновки" акта перевірки.

22 квітня 2019 року ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду роз`єднано поєднані в одне провадження позовні вимоги у справі № 440/1308/19 шляхом виділення у самостійне провадження позовних вимог Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування:

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1197,88 грн за затримку на 32 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5989,40 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 243,81 грн за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 2438,10 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1183,88 грн за затримку на 41 календарний день сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання юсових ресурсів в частиш деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5919,40 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2741,80 грн за затримку на 41 календарний день сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 13709,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 842,80 грн за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 8428,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2202,20 грн за затримку на 86 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 11011,00 грн;

- податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 907,20 грн за затримку на 13 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 9072,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив про помилковість висновків відповідача щодо порушення позивачем норм Податкового кодексу України при веденні податкового обліку.

08 жовтня 2019 року рішенням Полтавського окружного адміністративного суду Адміністративний позов Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року та № від 13 лютого 2019 року.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Полтавській області № від 13 лютого 2019 року та № від 13 лютого 2019 року відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Полтавській області на користь Державного підприємства "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" витрати зі сплати судового збору у сумі 168,35 грн.

Відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції. Стверджує, що позивачем несвоєчасно перераховано до бюджету рентну плату за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування, задекларовану позивачем у розрахунках №№ , , , , , , , у зв`язку з чим до позивача правомірно застосовані штрафні санкції відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Вказав на те, що позивачем сплата проводилася на рахунки місцевого бюджету, тоді як необхідно було сплачувати на рахунки державного бюджету. Таким чином, вважає правомірними скасовані судом першої інстанції податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області від 13 лютого 2019 року №, №, №, № та №. Отже, посилаючись на викладені доводи вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню у повному обсязі.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Представник відповідача, наполягаючи на порушенні судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, просив скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити у повному обсязі, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

Протокольною ухвалою від 15.01.2020 року замінено відповідача ГУ ДФС у Полтавській області на належного ГУ ДПС у Полтавській області, а також відмовлено у задоволенні клопотання про заміну сторони позивача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що Державне підприємство "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" пройшло передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, набуло правового статусу юридичної особи, включено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з ідентифікаційним кодом 31758362 та знаходиться на обліку як платник податків, зборів (обов`язкових платежів) в ДПІ у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області.

У період з 10 грудня 2018 року по 29 грудня 2018 року Головним управлінням ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ДП "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" з питання дотримання вимог податкового, валютного законодавства за період з 01 січня 2015 року по 29 грудня 2018 року та законодавства про єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01 січня 2011 року по 29 грудня 2018 року.

За результатами перевірки складено акт № 28/16-31-14-03-14/31758362 від 09 січня 2019 року, в якому зафіксовано порушення ДП "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс", зокрема, вимог: пункту 57.3 статті 57, підпунктів 168.1.2 та 168.1.5 статті 168 Податкового кодексу України, внаслідок чого підприємством несвоєчасно перераховано до бюджету суми рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів в частині деревини, заготовленої в порядку рубок головного користування.

На підставі вказаного акта перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесені податкові повідомлення рішення:

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1197,88 грн за затримку на 31, 32 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в сумі 5989,40 грн;

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 243,81 грн за затримку на 27, 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в сумі 2438,10 грн;

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1183,88 грн за затримку на 41 календарний день сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання юсових ресурсів " в сумі 5919,40 грн;

-від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2741,80 грн за затримку на 86 календарних днів грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів в" в сумі 13709,00 грн;

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 842,80 грн за затримку на 18 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів в сумі 8428,00 грн;

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2202,20 грн за затримку на 86 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 11011,00 грн;

- від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 907,20 грн за затримку на 13 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 9072,00 грн.

Не погодившись із прийняттям вказаних податкових повідомлень-рішень, ДП "Полтавське державне лісогосподарське підприємство "Полтаваоблагроліс" звернулося до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 13 лютого 2019 року № та №, суд першої інстанції виходив з того, що податкове зобов`язання з рентної плати у сумі 8428,00 грн сплачене позивачем із затримкою на 18 календарних днів, а податкове зобов`язання у сумі 9072,00 грн на 13 календарних днів, відповідач правомірно застосував до позивача штрафні санкції у сумах 842,80 грн та 907,20 грн відповідно на підставі статті 126 Податкового кодексу України. В цій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, отже, перегляду підлягає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Полтавській області від 13 лютого 2019 року №, №, №, № та № суд першої інстанції виходив з того, що податкові зобов`язання з рентної плати відповідно до зазначених податкових повідомлень-рішень сплачені позивачем у строк, встановлений статтями 57 та 257 ПК України, а висновки контролюючого органу про затримку сплати відповідних сум є помилковими.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, унормовані Податковим кодексом України (далі - ПК України, у редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

У підпункті 9.1.6 пункту 9.1 статті 9 ПК України наведено перелік загальнодержавних податків та зборів, одним із яких з 01 січня 2015 року визначено рентну плату.

Відповідно до підпункту 14.1.217 пункту 14.1 статті 14 ПК України рентна плата - загальнодержавний податок, який справляєтьсяза користування надрами для видобування корисних копалин; за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; за користування радіочастотним ресурсом України; за спеціальне використання води; за спеціальне використання лісових ресурсів; за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Згідно з підпунктом 251.1 статті 251 ПК України рентна плата складаєтьсяз: рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин; рентної плати за користування надрами в цілях, не пов`язаних з видобуванням корисних копалин; рентної плати за користування радіочастотним ресурсом України; рентної плати за спеціальне використання води; рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів; рентної плати за транспортування нафти і нафтопродуктів магістральними нафтопроводами та нафтопродуктопроводами, транзитне транспортування трубопроводами природного газу та аміаку територією України.

Пунктом 256.1 статті 256 ПК України визначено, що платниками рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів є лісокористувачі - юридичні особи, їх філії, відділення, інші відокремлені підрозділи, що не мають статусу юридичної особи, постійні представництва нерезидентів, які отримують доходи з джерел їх походження з України або виконують агентські (представницькі) функції стосовно таких нерезидентів або їх засновників, фізичні особи (крім фізичних осіб, які мають право безоплатно без видачі спеціального дозволу використовувати лісові ресурси відповідно до лісового законодавства), а також фізичні особи - підприємці, які здійснюють спеціальне використання лісових ресурсів на підставі спеціального дозволу (лісорубного квитка або лісового квитка) або відповідно до умов договору довгострокового тимчасового користування лісами.

Відповідно до пункту 256.2 статті 256 ПК України об`єктом оподаткування рентною платою за спеціальне використання лісових ресурсів є: деревина, заготовлена в порядку рубок головного користування; деревина, заготовлена під час проведення заходів: щодо поліпшення якісного складу лісів, їх оздоровлення, посилення захисних властивостей (у деревостанах віком понад 40 років - рубки догляду за лісом, вибіркові санітарні рубки, вибіркові лісовідновні рубки, рубки, пов`язані з реконструкцією, ландшафтні рубки і рубки переформування; незалежно від віку деревостанів - суцільні санітарні та суцільні лісовідновні рубки); з розчищення лісових ділянок, вкритих лісовою рослинністю, у зв`язку з будівництвом гідровузлів, трубопроводів, шляхів тощо; другорядні лісові матеріали (заготівля живиці, пнів, лубу та кори, деревної зелені, деревних соків та інших другорядних лісових матеріалів, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); побічні лісові користування (заготівля сіна, випасання худоби, заготівля дикорослих плодів, горіхів, грибів, ягід, лікарських рослин, збирання лісової підстилки, заготівля очерету та інших побічних лісових користувань, передбачених нормативно-правовими актами з ведення лісового господарства); використання корисних властивостей лісів для культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних, туристичних і освітньо-виховних цілей та проведення науково-дослідних робіт.

Відповідно до пункту 256.12 статті 256 ПК України порядок подання декларації, строки сплати, відповідальність платників рентної плати та контроль за її справлянням визначено статтями 257 і 258 цього Кодексу.

Пунктами 257.1, 257.2, 257.3, 257.5 статті 257 ПК України встановлено, що базовий податковий (звітний) період для рентної плати дорівнює календарному кварталу.

Платники рентної плати самостійно обчислюють суму податкових зобов`язань з рентної плати.

Платник рентної плати до закінчення визначеного розділом II цього Кодексу граничного строку подання податкових декларацій за податковий (звітний) період, визначений цією статтею, подає до відповідного контролюючого органу за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, податкову декларацію, яка містить додатки: з рентної плати за спеціальне використання лісових ресурсів - за місцезнаходженням лісової ділянки (підпункт 257.3.5).

Сума податкових зобов`язань з рентної плати, визначена у податковій декларації за податковий (звітний) період, сплачується платником до бюджету протягом 10 календарних днів після закінчення граничного строку подання такої податкової декларації з урахуванням фактично сплачених авансових внесків.

Також відповідно до пункту 54.1 статті 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 56.11 статті 56 ПК України передбачено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Пунктами 57.1, 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах: при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу; при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З приводу податкового повідомлення-рішення від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1183,88 грн за затримку на 41 календарний день сплати податкового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5919,40 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного розгляду справи, у податковій декларації з рентної плати (по Лохвиці) та додатків № 8 до неї позивачем задеклароване податкове зобов`язання з рентної плати за 1 квартал 2017 року у сумі 28 247,39 грн (7564,00 грн щодо Бодаквянської сільської ради, 1386,00 грн щодо Токарівської сільської ради, 7835,00 грн щодо Безсалівської сільської ради, 5919,39 грн щодо Ригівської сільської ради, 5543,00 грн щодо Вирішальненської сільської ради).

Граничний строк сплати податкового зобов`язання у сумі 28247,39 грн припадав на 19 травня 2017 року та податкове зобов`язання у вказаній сумі сплачене позивачем 15 травня 2017 року, що підтверджується банківською випискою за період з 15.05.2017 по 15.05.2017, а саме: 7564,00 грн (щодо Бодаквянської сільської ради), 1386,00 грн (щодо Токарівської сільської ради), 7835,00 грн (щодо Безсалівської сільської ради), 5919,39 грн (щодо Ригівської сільської ради), 5543,00 грн (щодо Вирішальненської сільської ради) (а.с. 13 т. ІІ).

При цьому, 5919,39 грн сплачено позивачем до державного бюджету, що також підтверджується банківською випискою, а тому доводи апелянта щодо сплати позивачем 5919,39 грн до місцевого бюджету (на рахунок Ригівської сільської ради) не відповідають фактичним обставинам.

Крім того, у постанові від 28 травня 2019 року у справі № 826/24675/15 (реєстраційний номер в ЄДРСР 82020177) Верховний суд сформулював правовий висновок, що здійснення помилки під час перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до державного бюджету в строк, встановлений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, має кваліфікуватися як дія, хоча й помилкова, що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України враховується судом апеляційної інстанції.

Таким чином, дії, які не містять ознак бездіяльності платника податків при сплаті узгодженої суми грошового зобов`язання, не можуть бути підставою для застосування штрафів, передбачених пунктом 126.1 статті 126 Податкового кодексу України. Для підтвердження факту несплати узгодженої суми грошового зобов`язання необхідно встановити, що у строк, передбачений пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків не вчинював дій, спрямованих на перерахування узгодженої суми грошового зобов`язання до бюджету.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що податкове зобов`язання з рентної плати у сумі 5919,39 грн сплачене позивачем у строк, встановлений статтями 57 та 257 ПК України, а тому висновок контролюючого органу про затримку сплати вказаної суми на 41 календарний день є помилковим.

Щодо податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 1197,88 грн за затримку на 31, 32 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 5989,40 грн та від 13 лютого 2019 року № (форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 243,81 грн за затримку на 28 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісових ресурсів в частині деревини, заготівлі в порядку рубок головкор" в сумі 2438,10 грн., колегія суддів вказує на таке.

Матеріалами справи підтверджено, що у податковій декларації з рентної плати (по Гадячу) та додатків № 8 до неї позивачем задеклароване податкове зобов`язання з рентної плати за 1 квартал 2017 року у сумі 50 467,24 грн (42039,24 грн щодо Римарівської сільської ради, 8428,00 грн щодо Сарівської сільської ради).

Граничний строк сплати податкового зобов`язання у сумі 50 467,24 грн припадав на 19 травня 2017 року та податкове зобов`язання у вказаній сумі сплачене позивачем 19 травня 2017 року, що підтверджується банківською випискою за період з 19.05.2017 по 19.05.2017, а саме: 42039,24 грн (щодо Римарівської сільської ради), 8428,00 грн (щодо Сарівської сільської ради) /а.с. 20-21 т. ІІ/.

При цьому 8428,00 грн (5989,40 грн+2438,10 грн) сплачено позивачем до державного бюджету, що також підтверджується банківською випискою, а тому доводи апелянта щодо сплати позивачем 8428,00 грн до місцевого бюджету (на рахунок Вельбівської сільської ради) не відповідають фактичним обставинам.

Враховуючи, що податкові зобов`язання з рентної плати у сумах 5989,40 грн та 2438,10 грн сплачені позивачем у строк, встановлений статтями 57 та 257 ПК України, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про помилковість висновків контролюючого органу про затримку сплати вказаних сум на 31, 32 та 28 календарних днів є помилковими.

З приводу податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2019 року №(форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2741,80 грн за затримку на 86 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев") в сумі 13709,00 грн та від 13 лютого 2019 року №(форма "Ш") про застосування штрафних санкцій в сумі 2202,20 грн за затримку на 86 календарних днів сплати грошового зобов`язання за платежем "рентна плата за спец. використання лісресурсів (крім рентн. плати за спец. використання лісових ресурсів в частині дерев" в сумі 11011,00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в ході апеляційного розгляду спраив, що у податковій декларації з рентної плати (по Гадячу) та додатків № 8 до неї позивачем задеклароване податкове зобов`язання з рентної плати за 2 квартал 2018 року у сумі 80151,06 грн (13708,99 грн щодо Сватківської сільської ради, 11618,99 грн щодо Лютенської сільської ради, 13378,54 грн щодо Римарівської сільської ради, 2031,39 грн щодо Сарівської сільської ради, 13504,97 грн щодо Соснівської сільської ради, 8349,49 грн щодо Лютенської сільської ради, 2101,06 грн щодо Рашівської сільської ради, 14346,00 грн щодо Краснолуцької сільської ради, 1112,62 грн щодо Сватківської сільської ради).

Граничний строк сплати податкового зобов`язання у сумі 80151,06 грн припадав на 17 серпня 2018 року та податкове зобов`язання у вказаній сумі сплачене позивачем 14 серпня 2018 року, що підтверджується банківською випискою за період з 14.08.2018 по 14.08.2018, а саме: 40736,92 грн (13708,99 грн щодо Сватківської сільської ради, 11618,99 грн щодо Лютенської сільської ради, 13378,54 грн щодо Римарівської сільської ради, 2031,39 грн щодо Сарівської сільської ради), 13504,97 грн (щодо Соснівської сільської ради), 8349,49 грн (щодо Лютенської сільської ради), 2101,06 грн (щодо Рашівської сільської ради), 14346,00 грн (щодо Краснолуцької сільської ради), 1112,62 грн (щодо Сватківської сільської ради) (а.с. 51 т. ІІ).

При цьому 40736,92 грн (13708,99 грн + 11618,99 грн + 13378,54 грн + 2031,39 грн) сплачено позивачем до державного бюджету, що також підтверджується банківською випискою, а відтак доводи податкового органу щодо несвоєчасної сплати позивачем 13709,00 грн та 11011,00 грн (з урахуванням переплати) не відповідають фактичним обставинам.

Крім того, наявна в інформаційно - аналітичних базах інформація сама по собі (без дослідження первинних документів) не доводить наявності податкових правопорушень.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 25 вересня 2019 року у справі № 810/345/15, що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

При цьому, своєчасну сплату податкових зобов`язань з рентної плати у сумах 5989,40 грн та 2438,10 грн позивачем підтверджено банківською випискою, тому висновки контролюючого органу про затримку сплати вказаних сум на 31, 32 та 28 календарних днів, які зроблені лише на підставі даних інтегрованої картки, колегія суддів вважає помилковими.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та досліджені докази, колегія суддів вважає, що відповідач при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2019 року №, №, №, № та №, діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, без дотриманням вимог ч.2 ст.2 КАС України, отже, наявні підстави для визнання протиправним та скасування вищезазначеного рішення податкового органу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії та прийняті рішення.

Колегія суддів звертає увагу на те, податковий орган, на який в силу приписів частини другої статті 77 КАС України покладений тягар доказування правомірності своїх рішень, не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності винесених податкових повідомлень-рішень від 13 лютого 2019 року №, №, №, № та №.

Посилання відповідача в апеляційній скарзі на інформаційні бази ГУ ДФС у Полтавській області, у відповідності до яких він визначає наявність порушень з боку позивача колегія суддів вважає безпідставними, з огляду на те, що вказана інформація не є належним доказом у розумінні КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 20.03.2018 р. у справі №804/939/16 (адміністративне провадження КкК/9901/376/17), що в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України, враховується судом апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів зауважує, що податкова інформація, яка міститься в інформаційно-аналітичних базах має виключно інформативний характер та не вважається належним доказом у розумінні процесуального Закону.

За змістом п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaariv. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "RuizTorijav. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог.

З приводу розподілених судом першої інстанції судових витрат, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на те, що за подання позову у цій справі (про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року, № від 13 лютого 2019 року та № від 13 лютого 2019 року) позивачем платіжним дорученням №71948977 від 20 березня 2019 року сплачено судовий збір у сумі 207,28 грн та задоволені позовні вимоги на суму 7569,57 грн із загальної суми позовних вимог у справі 9319,57 грн, то сума судового збору відповідно до задоволеної частини вимог складає 168,35 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрати зі сплати судового збору у сумі 168,35 грн.

Згідно з частиною 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 року по справі № 440/1475/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)О.І. Сіренко
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський З.О. Кононенко
Повний текст постанови складено 21.01.2020 року