Справа № 725/6413/19
Суддя: Полотнянко Ю.П.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/6413/19 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вольська-Тонієвич О.В.

Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П.

22 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Полотнянка Ю.П.

суддів: Драчук Т. О. Ватаманюка Р.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 11 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Буковинської митниці Держмитслужби про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Чернівецької митниці Державної фіскальної служби, в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС (правонаступником якої є Буковинська митниця Держмитслужби) від 15 квітня 2016 року у справі про порушення митних правил №0375/40800/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України.

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 11 грудня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову заступника начальника Чернівецької митниці ДФС (правонаступником якої є Буковинська митниця Держмитслужби) від 15 квітня 2016 року у справі про порушення митних правил №0375/40800/16 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та повернуто справу на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час, та місце апеляційного розгляду справи, повноважних представників в судове засідання не направили.

З огляду на викладене, протокольною ухвалою колегія суддів, враховуючи скорочені терміни розгляду даної категорії справ, визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, 17 березня 2016 року головним інспектором відділу аналітично-пошукової роботи УБМП Чернівецької митниці ДФС Чекманом О.В. складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил за ст.485 МК України, згідно якого 15 лютого 2013 року на митну територію у митному режимі «транзит» смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» через митний пост «Краковець» Львівської митниці громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz CКL 270 СDI НОМЕР_1 », номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 з метою особистого користування без сплати митних платежів. 21 липня 2015 року Чернівецькою митницею ДФС відносно ОСОБА_1 було порушено справу про порушення митних правил №0904/40802/15 за ознаками правопорушення, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 відчужила громадянину ОСОБА_2 вказаний вище автомобіль, що підтверджується рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 01 грудня 2014 року (справа №727/9121/14-п).

Станом на 17 березня 2016 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz CКL 270 СDI НОМЕР_1 » за межі митної території України не вивезено, він перебуває на території України без сплати митних платежів та використовується в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими надано пільги.

Вважаючи, що такі дії позивача мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, митним органом 15 квітня 2016 року прийнято оскаржувану постанову, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 145 018,74грн.

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернулася до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правильність визначення митної вартості автомобіля, уповноваженою посадовою особою митного органу, не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, що вказує на наявність підстав для повернення справи на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби для усунення недоліків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Так, Буковинська митниця Держмитслужби обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на те, що у службовій записці Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Львівської митниці ДФС від 19.05.2015 №13-70-25/39-770-ЕП надано визначений код, митну вартість транспортного засобу «Mercedes-Benz CКL 270 СDI W209, номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_4 , та розрахунок платежів, що підлягали сплаті при ввезені на митну територію України з метою вільного обігу на митній території України. Позивачем, як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано жодних документів, які спростовують визначену митним органом вартість автомобіля.

Отже, в даному випадку відповідачем оскаржується рішення суду першої інстанції в частині висновку щодо не доведення відповідачем правильності визначення митної вартості автомобіля.

Таким чином, у відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що відповідачем не доведено правильність визначення митної вартості автомобіля, уповноваженою особою митного органу не в повній мірі були виконані вимоги ст.489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, з огляду на наступне.

Згідно з ст. 458 Митного кодексу України (далі - МК України) порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями ч. 1 ст. 493 МК України визначено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта , іншими документами (ст. 495 МК України).

За приписами ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, а саме: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Як вбачається з матеріалів справи, 15 лютого 2013 року на митну територію у митному режимі «транзит» смугою руху спрощеного митного контролю «зелений коридор» через митний пост «Краковець» Львівської митниці громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено транспортний засіб марки «Mercedes-Benz CКL 270 СDI W209», номерний знак НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 з метою особистого користування без сплати митних платежів.

Станом на 17 березня 2016 року транспортний засіб марки «Mercedes-Benz CКL 270 СDI НОМЕР_1 » за межі митної території України не вивезено, він перебуває на території України без сплати митних платежів та використовується в інших цілях ніж ті, у зв`язку з якими надано пільги.

У зв`язку із цим, постановою у справі про порушення митних правил від 15 квітня 2016 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме у розмірі 145 018,74 грн.

Так, статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Матеріалами справи підтверджується та обставина, що митним органом не було встановлено відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився позивачем, тому при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення, уповноважений орган керувався службовою запискою від 19.05.2015 №13-70-15/39-770-ЕП від 19.05.2015, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає 145 018,74 грн. (а.с. 36).

Однак, слід зазначити, що відомості щодо митної вартості транспортного засобу, які вказані у службовій записці, є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів тощо.

При цьому, жодних доказів на підтвердження обґрунтованості визначеного відповідачем розміру несплачених позивачем митних платежів ні суду першої інстанції, ні колегії суддів апеляційної інстанції не надано.

Як слідує зі змісту вказаної вище службової записки, митна вартість даного транспортного засобу розрахована лише із врахуванням наступних характеристик: об`єм двигуна 2685 см.куб., потужність - 125 кВТ.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що службова записка митного органу не є належним доказом у справі про порушення митних правил, оскільки не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу.

Водночас, доводи апеляційної скарги відповідача про те, що позивачем, як особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надано жодних документів, які спростовують визначену митним органом вартість автомобіля, суд апеляційної інстанції оцінює критично, оскільки відповідач не звертався до ОСОБА_1 з вимогою надати додаткові документи для визначення вартості транспортного засобу

Більше того, обов`язок встановити дійсну вартість транспортного засобу марки «Mercedes-Benz CКL 270 СDI W209» покладається саме на відповідача, як суб`єкта, який здійснює розгляд справи про порушення митних правил при визначенні розміру штрафу за ст. 485 МК України.

Тому, слід зазначити, що Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за № 1074/8395 (далі - Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (далі - КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Положеннями п. 7.53.5 Методики дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що визначення відповідачем вартості транспортного засобу за допомогою використання Інтернет ресурсів не підтверджується матеріалами справи, оскільки останнім не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Про необхідність дослідження дотримання митними органами Методики, а саме включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта при визначенні митної вартості транспортного засобу зазначалось у висновках Верховного Суду, викладених у постановах від 20.02.2018 у справі №725/2009/17 та від 24.04.2018 у справі №331/2608/17.

Водночас, доводи апеляційної скарги взагалі не містять будь-якого обґрунтування щодо правомірності визначення відповідачем митної вартості транспортного засобу, зокрема, з урахуванням вимог п. 7.53.5 Методики, а відтак не спростовують позиції суду першої інстанції щодо визначення вартості транспортного засобу та суми митних платежів на основі припущень.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем не доведено правильність заявленої митної вартості автомобіля, а відтак не в повній мірі були виконані вимоги ст. 489 МК України та не встановлено усіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, у зв`язку із чим судом першої інстанції обґрунтовано скасовано постанову від 15 квітня 2016 року у справі про порушення митних правил №0375/40800/16, а справу про порушення митних правил відносно позивача повернуто на новий розгляд до Буковинської митниці Держмитслужби.

На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення правильно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, то підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Буковинської митниці Держмитслужби залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 11 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Полотнянко Ю.П.

Судді Драчук Т. О. Ватаманюк Р.В.