Справа № 160/8105/19
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

23 січня 2020 р. Справа № 160/8105/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку письмового провадження у м. Дніпрі клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій, -

в с т а н о в и в:

21.08.2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області при проведенні перевірки габаритно-вагового контролю та складання акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2019р. №0013898 з додатком - Розрахунком плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Є.О. від 22 серпня 2019 року позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання дій протиправними залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви до 11 вересня 2019 року шляхом подання до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду відповідно до ст. ст. 118, 122 КАС України.

09.09.2019 року від позивача до канцелярії Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої було долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Є.О. від 11 вересня 2019 року у задоволенні клопотання Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду з цією позовною заявою та поновлення строку звернення до адміністративного суду відмовлено, а позовну заяву повернуто позивачу.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради задоволено, ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2019р. у справі №160/8105/19 скасовано та направлено цю справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

19.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду на виконання вимог ст.326 КАС України повернуто після апеляційного розгляду справу №160/8105/19.

20.11.2019 року суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О. надала заяву про самовідвід в адміністративній справі №160/8105/19, зазначивши в обґрунтування, що головуючий у справі №160/8105/19 суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукова Є.О. вже висловила свою позицію відносно заявленої позовної заяви Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради у справі №160/8105/19 щодо не надання доказів поважності пропуску строку звернення до суду відповідно до ст. ст. 118, 122 КАС України, тому, на підставі зазначених вище обставин, щоб під час розгляду даної справи з боку сторін у справі не виникли сумніви в неупередженості та об`єктивності судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Жукової Є.О., остання заявила самовідвід.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року заяву про самовідвід головуючого судді Жукової Є.О. у справі №160/8105/19 задоволено, а вказану справу передано для здійснення розподілу між суддями в порядку, встановленому ч.1 ст.31 КАС України.

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справ №1257д від 20.11.2019р. керівника апарату Дніпропетровського окружного адміністративного суду Чуфарової Н.А. у зв`язку із винесенням Дніпропетровським окружним адміністративним судом ухвали від 20.11.2019р. про самовідвід судді Жукової Є.О., відповідно до підпункту 2.3.49. пункту 2.3.50. пункту 2.3. Положення про автоматизовану систему документообігу суду було призначено повторний автоматизований розподіл справи №160/8105/19 за допомогою автоматизованої системи документообігу.

Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями адміністративну справу №160/8105/19 розподілено судді Туровій О.М.

Ухвалою судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Турової О.М. від 25.11.2019р. прийнято позовну заяву Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №160/8105/19 за цією позовною заявою, призначено вказану справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами з 26.12.2019 року, а також встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

20.12.2019р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшло клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі №160/8501/19, яке обґрунтоване тим, що фактично позовні вимоги стосуються визнання протиправним та скасування розрахунку плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу, а також акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2019р. №0013898, додатковим до якого є вищевказаний розрахунок плати за проїзд, водночас, ці вимоги не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України, що підтверджено позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.01.2019р. у справі №803/3/18.

Правом на подання відзиву на позов відповідач не скористався.

Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно з ч.1 ст.258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 243 КАС України встановлено, що судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 243, 250, 257, 258, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи та заявлене клопотання, проаналізувавши зміст норм процесуального права, що регулюють це питання, суд доходить висновку про його задоволення, з огляду на таке.

Так, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 12 жовтня 1978 року у справі «Zand v. Austria» вказав, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття «суд, встановлений законом» у частині першій статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з <…> питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів <…>». З огляду на це не вважається «судом, встановленим законом» орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Отже, суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні частини першої статті 6 Конвенції.

При цьому згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

За змістом п.2 ч.1 ст.4 КАС України публічно-правовий спір це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій, чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні брати за основу суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що позивач на власний розсуд визначає, чи порушені його права та охоронювані законом інтереси рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, проте, ці рішення, дії чи бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

Як зазначалося вище, позивачем заявлено позовні вимоги про визнання протиправними дій Управління Укртрансбезпеки в Запорізькій області (структурного підрозділу Державної служби України з безпеки на транспорті, який не є юридичною особою) при проведенні перевірки габаритно-вагового контролю та складанні акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2019р. №0013898 з додатком - розрахунком плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу.

Зі змісту позовної заяви слідує, що вказані вимоги ґрунтуються на незгоді позивача з висновками, викладеними в акті про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2019р. №0013898, а також з розрахунком плати за проїзд великовагового та (або) великогабаритного транспортного засобу, який є додатком до цього акта.

При цьому складання акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів та додатка до цього акта (розрахунку плати за проїзд) відбувається в межах реалізації повноважень, наданих п.6 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної служби з безпеки на транспорті та її територіальними органами, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013р. №422.

Акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення, на підставі якого приймається відповідне рішення про притягнення до відповідальності, а тому й оцінка акта, в тому числі й оцінка дій службових осіб Державної служби з безпеки на транспорті щодо його складання і викладення у ньому висновків перевірки, може бути надана судом при вирішенні спору щодо оскарження рішення, прийнятого на підставі такого акта.

У даному випадку будь-яких рішень, прийнятих на підставі акта про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 17.01.2019р. №0013898, позивачем не оскаржується.

В свою чергу, за своєю правовою природою оскаржуваний акт та розрахунок не є рішеннями суб`єкта владних повноважень у розумінні ст.19 КАС України, оскільки не зумовлюють виникнення будь-яких прав і обов`язків для позивача, а тому висновки акта та розрахунок плати за проїзд не можуть бути предметом спору.

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.

При цьому суд зазначає, що поняття «спір, який не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

З огляду на викладене, такі вимоги не підлягають розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і взагалі не підлягають судовому розгляду.

Аналогічних висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в рішенні від 30 січня 2019 року у справі №803/3/18 та Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 15 травня 2019 року у справі №807/1277/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Приписами ч.2 ст.238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету. Ухвала суду про закриття провадження у справі може бути оскаржена.

Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд доходить висновку про задоволення клопотання відповідача та закриття провадження у цій справі.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.258 КАС України - не пізніше закінчення строків розгляду справи, а саме: суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.238, ст. ст. 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

Клопотання Державної служби України з безпеки на транспорті про закриття провадження у справі за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій - задовольнити.

Провадження у справі №160/8105/19 за позовною заявою Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними дій - закрити.

Роз`яснити позивачу, що повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав відповідно до приписів ч.2 ст.239 КАС України не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені 294-297 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 23 січня 2020 року.

Суддя О.М. Турова