Справа № 280/5380/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Справа № 280/5380/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

04 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Запорізькій області (далі-позивач) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача податковий борг в загальному розмірі 69832,70 грн.

Ухвалою суду від 11.11.2019 вищевказану позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 25.11.2019 відкрито спрощене провадження у справі, а розгляд справи призначено без виклику сторін.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що за ФОП ОСОБА_1 станом на момент звернення до суду з позовною заявою обліковується податковий борг в розмірі 69832,70 грн. Вказує, що відповідачу у встановленому порядку направлено вимогу про сплату боргу, проте, у добровільному порядку відповідачем податковий борг не погашено.

Від відповідача до суду надійшла заява, в якій відповідач позов визнала частково, крім заборгованості з акцизного податку, оскільки заборгованість з зазначеного податку була сплачена до подання позовної заяви. В іншій частині проти задоволення позовних вимог відповідач не заперечила, проте просила розстрочити виконання рішення суду строком на 60 місяців, оскільки на даний час існують обставини, які перешкоджають виконанню податкового обов`язку, а саме відсутність доходів від підприємницької діяльності, триваюче захворювання, пожежа у житловому будинку, тощо.

З матеріалів справи встановлено, що податковий борг зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв в розмірі 68820,00 грн. та з акцизного податку в розмірі 1012,70 грн., виник з таких підстав.

Судом встановлено, що 01.03.2019 контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 07.02.2019 №0045/08/01/40/, прийнято податкові повідомлення - рішення:

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 510,00 грн.;

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 6800,00 грн.;

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 10000,00 грн.;

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн.

Крім того, 01.03.2019 контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 07.02.2019 №0046/08/01/40/, прийнято податкові повідомлення - рішення:

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 510,00 грн.;

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн.;

№, яким до відповідача застосовано штрафні санкції на суму 17000,00 грн.

Також, судом встановлено, що 05.06.2019 контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 15.05.2019 №906/08-01-55-07/, контролюючим органом винесено податкове повідомлення - рішення №, яким на відповідача накладено штраф в розмірі 1020,00 грн. за платежем «акцизний податок».

Вищевказані податкові повідомлення - рішення направлені відповідачу засобами поштового зв`язку та отримані відповідачем, доказів оскарження вищевказаних рішень матеріали адміністративної справи не містять.

Крім того, судом встановлено, що відповідачем на виконання вимог податкового законодавства України подано податкову декларацію з акцизного податку за червень 2018 року, в якій самостійно визначено до сплати податкове зобов`язання на суму 50,00 грн.

Відповідно до п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно п.57.1 ст.57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з п.57.3 ст.57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.58.2 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно з п.58.3 ст.58 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Доказів оскарження відповідачем податкових повідомлень - рішень, якими визначено грошове зобов`язання, матеріали адміністративної справи не містять.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума податкового зобов`язання визначена в податкових повідомленнях - рішеннях, є узгодженою та у встановлений законом строк не сплачена.

Підпунктом 16.1.4 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи. Згідно пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1 ст.20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Згідно з п.95.1 ст.95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Пунктом 95.2 ст.95 Податкового кодексу України передбачено, що стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги. Відповідно до п.95.3 ст.95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що позивачу у встановленому порядку було засобами поштового зв`язку направлено податкову вимогу від 24.04.2019 №9998-55, яка отримана відповідачем 27.04.2019.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність податкового боргу в розмірі 68820,00 грн. зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну, а відтак і про наявність підстав для задоволення позовних вимог в зазначеній частині.

Разом з тим, судом встановлено, що податковий борг з акцизного податку відповідачем було погашено в добровільному порядку, що підтверджується квитанцією від 17.10.2019 №0.0., за якою сплачено грошові кошти в розмірі 1400,00 грн.

Зазначене зумовлює висновок суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині стягнення акцизного податку.

Згідно зі статтею 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до приписів п.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин сплачена позивачем сума судового збору з відповідача не стягується, оскільки позивачем виступає суб`єкт владних повноважень.

Щодо розстрочення виконання рішення суду, суд зазначає таке.

Відповідно до п.2 ч.6 ст.246 КАС України, у разі необхідності у резолютивній частині також вказується про: надання відстрочення чи розстрочення виконання рішення.

Згідно частини 3 статті 378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Частиною 4 статті 378 КАС України передбачено, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Суд зазначає, що відповідачем до матеріалів адміністративної справи надано докази незадовільного майнового стану, що перешкоджає відповідачу виконати податковий обов`язок одним платежем, докази відсутності у відповідача значних доходів від підприємницької діяльності, тощо.

Також, відповідачем надано до матеріалів справи виписки з медичної карти, які свідчать про наявність у відповідача розладів здоров`я, що в свою чергу також потребує додаткових фінансових витрат.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність підстав для розстрочення виконання рішення суду.

Разом з тим, суд під час вирішення питання про розстрочення виконання рішення суду враховує положення частини 5 статті 378 КАС України, відповідно до якої, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Отже, КАС України визначає можливість розстрочення виконання судового рішення не більше ніж на один рік, а тому вимога відповідача про розстрочення рішення суду на 60 місяців (5 років) задоволенню не підлягає, оскільки суперечить положенням КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 166, ) до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 податковий борг зі сплати адміністративних штрафів та штрафних санкцій за порушення закону у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в розмірі 68820,00 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок) на р/р UA1008055, отримувач УК у Василівському районі/Приморська/21081500, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код отримувача 38025519, МФО 899998.

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Розстрочити виконання рішення суду строком на 12 (дванадцять) місяців, зі сплатою Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 податкового боргу в розмірі 68820,00 грн. (шістдесят вісім тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок) наступним чином: рівними частками (платежами) по 5735,00 грн. (п`ять тисяч сімсот тридцять п`ять гривень 00 копійок) щомісяця протягом дванадцяти місяців, до 25 числа кожного місяця, починаючи з місяця набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В. Новікова