Справа № 520/9978/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

21 січня 2020 р. № 520/9978/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зоркіної Ю.В, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій протиправними та скасування вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просить суд: визнати протиправним дії Головного управління ДФС у Харківській області щодо винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 102216-57 від 10.07.2019 року та скасувати вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф - 102216-57 від 10.07.2019 року; стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 2689,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області.

Ухвалою суду від 19.11.2019 замінено Головне управління ДФС у Харківській області на Головне управління ДПС у Харківській області.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що штраф та пеню нараховано на суму незаконно визначеної недоїмки, а отже вимога підлягає скасуванню.

Відповідач адміністративний позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що платником податку порушено терміни сплати єдиного внеску, а отже вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ № Ф-102216-57 від 10.07.2019 на загальну суму 7026.36 грн. є правомірною та не підлягає скасуванню.

Дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

З 08.11.2005 позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, з 01.01.2012 знаходиться на спрощеній системі оподаткування за другою групою та ставкою єдиного податку 10% (а.с.11-12).

25 січня 2017 року позивачем отримано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 16.01.2017 року № Ф-7867-17 про наявність недоїмки зі сплати ЄСВ за четвертий квартал 2015 року.

21.11.2017 року позивач звернувся до Головного управління ДФС у Харківській області із заявою про виявлення подвійного нарахування ЄСВ та вимогою привести у відповідність картку особового рахунку ЄСВ і зняття нарахування пені (а. с. 15). Як зазначає позивач у позовній заяві, жодних дій відповідачем щодо розгляду зазначеної заяви здійснено не було, та як наслідок позивач сплатив недоїмку.

В подальшому Головним управлінням ДПС у Харківській області згідно інтегрованої картки платника встановлено борг у сумі 7026.36 грн., який виник на підставі Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 04.02.2019 р. та проведених нарахувань ЄСВ.

Внаслідок наведеного Головним управлінням ДПС у Харківській області сформована та направлена на адресу позивача вимога про сплату боргу (недоїмки) по ЄСВ № Ф-102216-57 від 10.07.2019 року на загальну суму 7026.36 грн., в тому числі штраф 2603.66 грн., пеня 4422.70 грн.. Вказана вимога отримана позивачем особисто 31.08.2019 року (а. с. 36).

Вважаючи вищезазначену вимогу незаконною, позивач звернувся з позовом до суду.

По суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон України №2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України №2464-VI недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 4 частини 1 статті 4 Закону України №2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Згідно з ч.11 ст.9, ч.1, 2,3 ст.25 Закону України №2464-VI у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом. Рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Згідно з ч.4 ст.25 Закону України №2464-VI орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі якщо платник єдиного внеску протягом 10 календарних днів з дня надходження (отримання) вимоги про сплату боргу (недоїмки) не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгодженої в результаті оскарження суми боргу (недоїмки) (з дня отримання відповідного рішення органу доходів і зборів або суду), після спливу останнього дня відповідного строку така вимога вважається узгодженою (набирає чинності).

Судовим розглядом встановлено, що вимога про сплату недоїмки від 16.01.2017 Ф-7867-17 позивачем не оскаржена, за вказаною вимогою сплачено ЄСВ, а отже вона в силу положень ч.4 ст.25 Закону України № 2464-VI є узгодженою.

Пунктом 3 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що затверджений Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 № 449 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (далі - Інструкція), передбачено, що органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Пунктом 4 Розділу VI Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів. Суми штрафів та нарахованої пені включаються до вимоги про сплату боргу (недоїмки), якщо їх застосування пов`язано з виникненням та сплатою недоїмки.

Як встановлено судом, вимога про сплату боргу (недоїмки) від 10.07.2019 № Ф-102216-57 винесена на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів, тобто на підставі даних інтегрованої картки платника податків.

З інтегрованої картки платника податків судом встановлено, що станом на 30.06.2019 за позивачем обліковується борг по сплаті боргу (недоїмки) на загальну суму 7026.36 грн. (а.с.37-44), який виник на підставі Рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску № від 04.02.2019 р.

Доказів оскарження або скасування вказаного рішення суб`єкта владних повноважень, як передумови винесення вимоги про сплату визначених вказаним рішенням сум штрафу та пені, позивачем суду не надано, як не виявлено і судом в порядку ч.4 ст.9 КАС України.

Оскільки, оскаржувана вимога винесена відповідачем внаслідок несплати штрафних санкцій та пені, визначених рішенням № від 04.02.2019, яке є чинним на момент розгляду справи, суд не вбачає підстав для визнання неправомірними дій податкового органу по формуванню вимоги про сплату боргу від 10.07.2019 Ф-102216-57 та скасуванню зазначеного рішення.

Згідно частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Зоркіна Ю.В.