Справа № 640/25548/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Єгорової Н.М., Ісаєнко Ю.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року

у справі № 640/25548/19

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до відповідача Дарницького районного відділу держаної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві

про визнання протиправними дій та скасування постанови,-

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Дарницького районного відділу держаної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві, в якому просив суд:

- визнати дії щодо винесення старшим державним виконавцем Дарницького районного відділу держаної виконавчої служби м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві постанови про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з позивача на користь ГУ Держпраці у Київській області штрафу у розмірі 876300,00грн від 05.12.2019 року ВП ;№ 60641536 протиправними та скасувати дану постанову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду від 27 грудня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 повернуто позивачу на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України.

Не погоджуючись з ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27.12.2019 року про повернення позову, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та підлягає скасуванню, покликаючись на те, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки тому факту, що ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером, свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю КАС не передбачено.

Відповідачем надано відзив (заперечення) на апеляційну скаргу, в якому у вирішенні апеляційної скарги поклався на думку суду, крім того, заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги у відсутності представника відповідача.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до положень статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі статтями 315, 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні відомості щодо повноважень адвоката, як представника на вчинення процесуальних дій, оскільки до позову надано ордер, однак не надано копію договору та документів про наявність у представника позивача статусу адвоката.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його помилковим, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист визначеним законом шляхом.

Ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку (ч.5 ст.5 КАС України).

Відповідно до ч.2 ст.160 КАС України позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Стаття 55 КАС України передбачає право сторони, третьої особи в адміністративній справі, а також особі, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1, 2 ст. 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки.

Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Відповідно до ч.4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно з ч.1, 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з п.14 «Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів», затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року №36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Отже, ордер, який видано відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката й надання договору про правничу допомогу, його копії або витягу разом із ордером чинна редакція КАС України не вимагає.

Такий ордер відповідно до наведених вище норм ст.26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору й адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (ст.400-1 КК України).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що представник позивача - адвокат Бордунова Надія Олександрівна, разом із оригіналом ордеру на підтвердження повноважень представництва інтересів позивача у суді зобов`язана надати також оригінал або належним чином завірену копію договору про надання правової допомогу, на підставі якого було видано цей ордер.

Щодо повноважень представника позивача - адвоката Бордунової Надії Олександрівни, на представництво інтересів позивач у суді, у тому числі і підписання позовної заяви, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді; складати заяви, скарги, клопотання, інші правові документи та подавати їх у встановленому законом порядку.

Крім того, колегія суддів повторно звертає увагу на те, що відповідно до п.14 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого Рішенням Ради адвокатів України 17 грудня 2012 року № 36, ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Отже, зі змісту вказаних норм вбачається обов`язок адвоката вказувати на ордері про обмеження правомочності адвоката на представництво інтересів клієнта, а не про наявність таких правомочностей, як це було помилково вказано судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Також колегія суддів звертає увагу, що за змістом частини п`ятої статті 58 КАС в редакції Закону України від 06.07.2005 №2747-IV, яка діяла до 15.12.2017 (дата набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017 №2147-VIII), повноваження адвоката як представника можуть посвідчуватися ордером, дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги, або договором про надання правової допомоги. До ордера обов`язково додається витяг із договору, у якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій. Витяг засвідчується підписом сторін.

При цьому, приймаючи зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, законодавцем не визначено, що положення інших законів, зокрема Закону №5076-VI, повинні бути приведені у відповідність з його нормами або що вони діють в частині, яка йому не суперечить.

Таким чином, колізію між нормами статті 26 Закону №5076-VI та норми частини четвертої статті 59 КАС України слід вирішувати за принципом цільового тлумачення, зміст якого полягає в тому, що правозастосовчий орган повинен обирати норму, застосування якої призведе до більш розумного та справедливого результату.

Ці норми діють як самостійні, норми однакової юридичної сили, їх застосування повинно бути не шляхом виключення однієї норми іншою, а шляхом їх субсидіарного застосування.

Підставою для такого висновку, перш за все, є те, що ці норми стосуються такого фундаментального права особи, як права на судовий захист.

Відтак, при застосуванні норми частини четвертої статті 59 КАС України слід мати на увазі, що її змістом визначено хоч і не вичерпний, однак достатній обсяг доказів, що надаються на підтвердження повноважень адвоката як представника сторони у справі.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що надання ордеру, в підтвердження права адвоката на представництво особи в суді - є належним та достатнім доказом повноважень адвоката в даній справі.

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року №11-989заі18 та постанові Верховного Суду від 08 серпня 2019 року по справі №826/17363/18, і відповідно до вимог ч.5 ст.242 КАС України враховується судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про повернення позовної заяви на підставі п.3 ч.4 ст.169 КАС України є помилковим, оскільки представником позивача надано суду належні докази на підтвердження повноважень, зокрема підписання позовної заяви.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Зі змісту ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, оскільки доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасуванню, і направленню справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись 34, 242, 243, 246, 308, 310, 316, 321,322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 грудня 2019 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

Н.М.Єгорова