Справа № 460/4714/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

20 січня 2020 року м. Рівне №460/4714/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу, -
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу від 08.05.2019 №Ф-1310-52 на суму 5211,36грн., від 14.08.2019 № Ф-162758-52 на суму 2754,18грн.

Ухвалою суду від 02.01.2020 позовну заяву залишено без руху. Запропоновано позивачу подати заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.

На адресу суду 15.01.2020 надійшла заява від ОСОБА_1 про поновлення пропущеного процесуального строку. Заява мотивована тим, що статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Часом, коли вона дізналася про порушення своїх прав та законних інтересів, вважає момент отримання листів від податкового органу Сарненського управління ГУ ДФС у Рівненській області (01.07.2019 та 24.09. 2019 ). З настання вказаних подій не минуло 1095 днів, а тому зазначає, що строк звернення до адміністративного суду, з огляду на вимоги Податкового Кодексу України, який є спеціальним законом у правовідносинах із платниками податків, не пропущено. Враховуючи вищенаведене, просила суд визнати поважними причини пропуску процесуального строку та поновити пропущений процесуальний строк звернення до Рівненського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу від 08.05.2019 №Ф-1310-52 на суму 5211,36грн., від 14.08.2019 № Ф-162758-52 на суму 2754,18грн.; прийняти позовну заяву до розгляду.

Перевіривши наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду доводи, та наявні докази у матеріалах справи, суд вважає, що позовну заяву слід повернути позивачу, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Абзацом 1 частини 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, початок перебігу строку звернення до адміністративного суду законодавець пов`язує з днем, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені ст.123 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, предметом оскарження у вказаній адміністративній справі є визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок), за положеннями пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Дія Закону № 2464-VI поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (частина перша статті 2 цього Закону).

В силу вимог пункту 4 частини першої статті 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску має право: оскаржувати в установленому законом порядку рішення органу доходів і зборів та Пенсійного фонду та дії, бездіяльність його посадових осіб.

Згідно з абз. 3, 4 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом доходів і зборів шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.

Згідно абз.9 частини четвертої статті 25 Закону № 2464-VI у разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом доходів і зборів, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти календарних днів з дня надходження узгодженої вимоги, орган доходів і зборів надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки.

Отже вказаними положеннями визначений порядок дій платника в частині непогодження із отриманою вимогою, яким є адміністративний чи судовий вид оскарження.

Як встановлено судом та зазначено позивачем, спірні вимоги від 08.05.2019 №Ф-1310-52 та від 14.08.2019 № Ф-162758-52 нею отримані 01.07.2019 та 24.09.2019 відповідно, натомість до адміністративного суду позов ОСОБА_1 надійшов лише 28.12.2019.

Таким чином, звернувшись до суду лише 28.12.2019 з позовом про скасування податкових вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 08.05.2019 №Ф-1310-52 та від 14.08.2019 № Ф-162758-52, позивач пропустила 10-денний строк звернення до суду, який встановлений Законом № 2464-VI. При цьому, позивачем у клопотанні про поновлення строку не наведено обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку.

В обґрунтування заяви про поновлення строку звернення до суду позивач послалася на норми Податкового кодексу України, а саме зазначила, що статтею 102 Податкового кодексу України врегульовано питання застосування строків давності визначення податкових зобов`язань, які становлять 1095 днів. Пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що з урахуванням строків давності платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення.

Разом з тим, суд зазначає, що у відповідності до пункту 1.3 статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює питання погашення податкових зобов`язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», з банків, на які поширюються норми Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та погашення зобов`язань зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, зборів на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій.

Відтак, суд дійшов висновку, що при оскарженні рішення податкового органу, прийнятого в межах Закону № 2464-VI, строк звернення до адміністративного суду визначений приписами пункту 56.18 статті 56, статті 102 ПК України не застосовується, на що також вказував Верховний Суд в постановах від 31 січня 2019 року у справі №802/983/18-а, від 17 липня 2019 року у справі №0740/1050/18, від 08 серпня 2019 року у справі № 480/106/19.

Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановити факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду, а у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо зазначені підстави його пропуску визнані судом неповажними, суд повертає позовну заяву.

Суд зазначає, що інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними, а після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Вирішення судом питання про наявність або відсутність підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними у конкретній справі залежить від вказаних у позовній заяві або у заяві про поновлення строку звернення до суду причин, які мають бути підтверджені належними та допустимими доказами, доданими до відповідних заяв.

Поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV, рішення Європейського суду з прав людини підлягають застосуванню судами як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, заява №28090/95, п.45).

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними (рішення від 25.01.2000, п. 33).

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду, викладені в заяві, є неповажними, тому позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправним та скасування вимог про сплату боргу слід повернути позивачеві.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Керуючись статтями 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Зозуля Д.П.