Справа № 400/1836/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 р. Справа № 400/1836/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Приватного підприємства «Кімбурнпродрезерв», вул. Очаківська, 35, корпус А, с. Козирка, Очаківський район, Миколаївська область, 57525
до відповідача:Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, вул. Миру, 5, с. Радсад,Миколаївський район, Миколаївська область, 57160
про:визнання протиправними та скасування рішень від 17.01.2015 р. №4 та від 23.01.2017 р. №01,
ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «Кімбурнпродрезерв» (далі позивач, ПП «Кімбурнпродрезерв») звернулось до суду з адміністративним позовом до Козирської сільської ради (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Козирської сільської ради від 17.01.2015 року № 4 «Про місцеві податки і збори на 2015 рік»;

- визнати протиправним та скасувати Рішення Козирської сільської ради від 23.01.2017 року № 01 «Про внесення змін до ставок місцевих податків на 2017 рік».

Свої вимоги позивач обґрунтував наступним: у 2017 році Головне управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області (далі ГУ ДФС у Миколаївській області) провело перевірку ПП «Кімбурнпродрезерв», за наслідками якої позивачу нараховане грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (Акт ГУ ДФС у Миколаївській області від 20.11.2017 року № 1594/14-29-14-05/35279408). Підставою для нарахування податку стали спірні рішення відповідача, які встановлювали ставки цього податку у відповідних роках. Позивач зазначає, що всі рішення встановлювали ставки податку на поточний рік, тоді як за приписами Податкового кодексу України (далі ПК України), такі рішення відповідач повинен був прийняти та оприлюднити до 15 липня року, який передує наступному року. Тобто ставки податку на 2015 рік повинні бути встановлені та оприлюднені Сільрадою до 15.07.2014 року (п. 4.1.9., 12.3.4., 12.4.3., 12.5. ПК України).

Аналогічним чином повинні були встановлюватись ставки податку і на 2016 2017 роки. Позивач наголошує на тому, що такі дії Козирської сільської ради порушують принцип стабільності податкових правовідносин, відповідно до якого зміни до будь-яких елементів податків повинні вноситись не пізніше ніж за 6 місяців до початку нового бюджетного року. Також позивач зазначає, що відповідачем порушено принцип законності, відповідно до якого суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Ухвалою від 20.06.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 05.08.2019 року суд замінив первісного відповідача у справі № 400/1836/19 Козирську сільську раду на належного Радсадівську сільську раду Миколаївського району Миколаївської області (далі Радсадівська СР, відповідач). Розгляд справи розпочато спочатку.

20.09.2019 року від Радсадівської СР надійшли заперечення на позовну заяву, в яких відповідач адміністративний позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні. В своїх запереченнях Радсадівська РС зазначила, що Козирська сільська рада, приймаючи оспорювані рішення, діяла на підставі Законів України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 та «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року.

Тому, приймаючи оспорювані рішення, відповідач діяв у відповідності до вимог законодавства, зокрема ПК України, яким зупинена дія норм, які покладали на нього обов`язок встановлювати ставки місцевих податків до початку бюджетного року.

Ухвалою від 03.01.2020 року суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

17.01.2015 року Козирська сільська рада прийняла рішення № 4 «Про місцеві податки і збори на 2015 рік», яким затверджені ставки місцевих податків на 2015 рік, в тому числі і податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

23.01.2017 року Козирська сільська рада прийняла рішення № 1 «Про внесення змін до ставок місцевих податків на 2017 рік», яким у Положенні про податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки змінено розмір відповідного податку.

На підставі п. 2 рішення Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 12.01.2019 року № 13 «Про початок реорганізації Козирської сільської ради та Кіровської сільської ради шляхом приєднання до Радсадівської сільської ради» Радсадівська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Козирської сільської ради.

Як вбачається з акту про результати документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Кімбурнпродрезерв» від 20.11.2017 року № 1594/14-29-14-05/35279408, ГУ ДФС у Миколаївській області встановлено порушення позивачем вимог ПК України щодо нарахування і сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період з 01.01.2015 року по 30.09.2017 року, на суму 1066953,74 грн. Як слідує з акту перевірки, підставою для донарахування позивачу цього податку стали оспорювані Рішення Козирської сільської ради від 17.01.2015 року № 4 та від 23.01.2017 року № 1.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Пункт 3.1. ст. 3 ПК України передбачає, що податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

Згідно до п. 4.1.9 ст. 4 ПК України, податкове законодавство України ґрунтується зокрема на принципі стабільності зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки. Податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року.

У відповідності до пп. 12.3.4. п. 12.3. ст. 12 ПК України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Згідно до п. 12.4. ст. 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад та рад об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, щодо податків та зборів належать:

12.4.1. встановлення ставок місцевих податків та зборів в межах ставок, визначених цим Кодексом;

12.4.3. до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке тягне за собою зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набирає чинності з початку бюджетного періоду.

Офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті (п. 12.5. ст. 12 ПК України).

Платники місцевих податків та зборів при визначенні своїх податкових зобов`язань можуть використовувати зведену інформацію, розміщену на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику. Такі платники звільняються від відповідальності у разі, якщо у зведеній інформації, розміщеній на офіційному веб-сайті, виявлено помилку, що містить розбіжності між даними контролюючих органів та даними офіційно оприлюдненого рішення про встановлення місцевих податків та зборів. У такому разі до таких платників податку штрафні санкції та пеня, передбачені цим Кодексом за порушення податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, що спричинені такою помилкою, не застосовуються, підстав для притягнення платника податків та/або його посадових осіб до відповідальності немає.

Пунктом 4 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 року № 71-VIII рекомендовано органам місцевого самоврядування у місячний термін з дня опублікування цього Закону переглянути рішення щодо встановлення на 2015 рік податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів житлової нерухомості, а також прийняти та оприлюднити рішення щодо встановлення у 2015 році податку на майно (в частині податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки) для об`єктів нежитлової нерухомості, податку на майно (в частині транспортного податку) та акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 року № 909-VIII також передбачено, що в 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" (п. 4 Прикінцевих положень цього Закону).

Аналогічні за змістом норми містяться і в п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20.12.2016 року № 1791-VIII, а саме: установити, що в 2017 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів, які прийняті на виконання цього Закону, не застосовуються вимоги підпункту 4.1.9 пункту 4.1. та пункту 4.5. статті 4, підпункту 12.3.4. пункту 12.3., підпункту 12.4.3. пункту 12.4 та пункту 12.5. статті 12 Податкового кодексу України та Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності».

Таким чином, на період з 2015 по 2017 рік законодавець зупинив дію положень ПК України щодо прийняття органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків до 15.07.року, який передує року застосуванню цих податків.

А останнім Законом від 20.12.2016 року № 1791-VIII передбачено і зупинення дії принципу стабільності щодо встановлення місцевих податків.

Аналіз вищевказаних законів дозволяє зробити висновок, що законодавець системно і послідовно наприкінці 2015 2017 років приймав рішення про зміну правового регулювання порядку і строків ухвалення органами місцевого самоврядування рішень про встановлення місцевих податків і з цих змін в законодавстві вочевидь слідує, що вони спрямовані на надання можливості приймати такі рішення без обмежень, передбачених ПК України.

Суд звертає увагу позивача на те, що принцип стабільності податкового законодавства, який виражається в тому, що зміни до будь-яких елементів податків та зборів не можуть вноситися пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки, а податки та збори, їх ставки, а також податкові пільги не можуть змінюватися протягом бюджетного року, носить загальний декларативний характер і ПК України не передбачає правових наслідків у вигляді нечинності тих рішень, які йдуть всупереч цьому принципу.

З урахуванням наведеного, суд не вбачає порушень в діях відповідача щодо прийняття ним оскаржених позивачем рішень, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 77, 139, 241 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову приватного підприємства «Кімбурнпродрезерв» (вул. Очаківська, 35, корпус А, с. Козирка, Очаківський район, Миколаївська область, 57526, ) до Радсадівської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області (вул. Миру, 5, с. Радісний сад, Миколаївський район, Миколаївська область, 57160, ) про визнання протиправними і скасування рішення Козирської сільської ради від 17.01.2015 року № 4 «Про місцеві податки і збори на 2015 рік» та рішення Козирської сільської ради від 23.01.2017 року № 01 «Про внесення змін до ставок місцевих податків на 2017 рік» відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.01.2020 року.

Суддя О.В. Малих