Справа № 160/64/19
Суддя: Щербак А.А.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

22 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/64/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Щербака А.А. (доповідач),
суддів: Баранник Н.П., Малиш Н.І.,
розглянувши в м. Дніпро в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року (суддя Горбалінський В.В.) в адміністративній справі №160/64/19 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини в/ч НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Військова прокуратура сил антитерористичної операції Донецького гарнізону про стягнення грошового забезпечення військовослужбовця,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив визнати бездіяльність відповідача по невиплаті позивачу грошового забезпечення військовослужбовця протиправною та стягнути з відповідача на користь позивача невиплачене військовослужбовцю ОСОБА_1 грошове забезпечення за період проходження ним військової служби з 13.10.2016 по 22.12.2016 у військовій частині НОМЕР_1 польова пошта В 2970 у розмірі 6787 грн. 09 коп., яке складається з преміальних виплат за участь в АТО у сумі 2787,09 грн., преміальних виплат від Міністерства оборони України у розмірі 3000 грн., виплати яких здійснювалися військовослужбовцям відповідача у грудні 2016 року, преміальних виплат від Президента України у сумі 1000 грн., які здійснювалися у грудні 2016 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивачем подана апеляційна скарга в якій він просить оскаржене рішення скасувати, позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачу, як учаснику антитерористичної операції не нараховувалися преміальні виплати за участь в АТО, хоча він у цей час проходив службу у складі 54 бригади, в місті Бахмут, яке віднесено, відповідно до п.3 Розпорядження КМУ від 02.12.2015 року № 1275-р, до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася АТО.

В силу пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на військовій службі з 04.07.2016.

Приймаючи участь в антитерористичній операції у складі 17 Окремої Танкової Бригади став свідком злочину. Військова прокуратура сил АТО за постановою про забезпечення заходів безпеки до осіб які беруть участь у кримінальному провадженні від 20 вересня 2016 року вжила заходів шляхом переведення солдата ОСОБА_1 до іншої військової частини в межах міста Бахмут на час проведення досудового слідства.

Виконання вказаної постанови було доручено відділенню Військової служби правопорядку в м. Бахмут.

Так, згідно наказу командира військової частини - польова пошта В 3675 від 13.10.2016 року та відповідного Припису від 13.10.2016 року №93 солдата ОСОБА_1 було переведено для подальшого проходження військової служби до відповідача військової частини польова пошта НОМЕР_2 в місто Бахмут Донецької області.

Відповідно до зазначеного вище наказу позивач перебував у військовій частині польова пошта НОМЕР_2 в місті Бахмут Донецької області у період з 13.10.2016 року по 22.12.2016 року.

Позивач зазначає, що у вказаний період військовослужбовцям нараховувалися премії за участь в АТО під час перебування та виконання завдань на території АТО, проте ці грошові кошти не були виплачені позивачу, що, на його думку, є порушенням його майнових прав та інтересів.

За фактом порушення своїх законних прав позивач звернувся до військового прокурора Донецького гарнізону.

Так, на ім`я командира в/ч ПП В 2970 було надано лист за яким військовий прокурор зазначив, що позивача було переведено за постановою прокурора від 20.09.2016 року з 17 ОТБр. до 54 ОМБр., як свідка по кримінальному провадженню. На підставі зазначеного прокурор пропонує продовжити термін перебування солдата на посаді у в/ч пп В 2970 до прийняття процесуального рішення, забезпечити виплату грошового забезпечення з 12.10.2016 року та знаходження на території м. Бахмут Донецької області в інтересах слідства.

22.12.2016 року командуванням військової частини ПП НОМЕР_2 позивачу було надано лист, в якому зазначено, що позивач був лише прикомандирований і не був зарахований до особового складу бригади військової частини ПП НОМЕР_2 .

Позивач не погоджуючись з таким діями відповідача звернувся до суду з позовною заявою.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами, суд першої дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з п. 3 Розділу І Інструкції про розміри і порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах, в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 лютого 2016 року № 67 (далі - Інструкція), виплата винагороди військовослужбовцям здійснюється за місцем проходження служби на підставі наказів командирів органів військового управління та військових частин. Командирам військових частин - на підставі наказів вищих командирів (начальників, керівників).

Розміри винагород у наказах зазначаються в гривнях.

Відповідно до п.2 Розділу ІІ Інструкції, винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, в заходах ЗНБО чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів.

Розмір винагороди визначається залежно від місць виконання завдань на підставі: даних обліку військовослужбовців, які виконують завдання на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони, на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ), бойові завдання в акваторії Азовського моря, беруть участь у заходах з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою або виконують завдання в інших місцях дислокації в межах визначеного району проведення воєнного конфлікту, заходів ЗНБО чи АТО; переліку військових частин та/або їх підрозділів, які виконують завдання на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони; документів органів військового управління (штабу операції ОС чи штабу АТО, штабів оперативно-тактичних угруповань), військових частин про періоди виконання окремими військовослужбовцями завдань на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону оборони, на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) або в інших місцях дислокації в межах визначеного району проведення воєнного конфлікту, заходів ЗНБО чи АТО.

Згідно з пунктами 4-6 Розділу ІІ Інструкції, військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО чи в АТО, якщо вони одночасно: залучені до проведення заходів ЗНБО чи в АТО; перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України); перебувають у районі проведення заходів ЗНБО чи АТО.

Підтвердженням залучення до участі в заходах ЗНБО чи в АТО є витяг із наказу органу військового управління (штабу операції ОС чи штабу АТО, штабу оперативно-тактичного угруповання) про включення військовослужбовця до складу (виключення зі складу) сил та засобів, що беруть безпосередню участь в заходах ЗНБО чи в АТО (крім військовослужбовців Головного управління розвідки Міністерства оборони України, які ведуть оперативну (військову, спеціальну) розвідку на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) та не перебувають у підпорядкуванні керівництва штабу операції ОС чи штабу АТО, облік яких здійснюється окремо).

Безпосередня участь військовослужбовців у здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі проведення заходів ЗНБО чи в АТО здійснюється на підставі розпорядчих документів органів військового управління.

До здійснення заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні можуть залучатися військові частини та підрозділи Збройних Сил України за рішенням Генерального штабу Збройних Сил України.

Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні в районі проведення заходів ЗНБО чи в АТО є наказ штабу операції ОС чи штабу АТО (штабів оперативно-тактичних угруповань) про їх залучення.

Наказ про виплату винагороди видається за місцем проходження військової служби військовослужбовцями.

Судом першої інстанції правильно вказано, що в матеріалах справи відсутні накази про виплату винагород або накази про участь позивача у заходах АТО чи в заходах із ЗНБО, а тому у суду відсутні підстави дійти висновку про бездіяльність щодо невиплати ОСОБА_1 відповідного грошового забезпечення.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що судом першої інстанції не надано належної оцінки протиправних дій військової частини щодо невиконання наказу командування в зоні АТО про переведення до них солдата ОСОБА_2 в частині, не зарахувавши до особового складу бригади військовослужбовця за контрактом, колегія суддів зазначає наступне. Позивачем до суду не було заявлено вимоги про визнання протиправною бездіяльності військової частини щодо невиконання наказу командування в зоні АТО про переведення до них солдата ОСОБА_2 , тому суд першої інстанції не досліджував правомірність дій відповідача в цій частини.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 липня 2019 в адміністративній справі № 160/64/19 за позовом позовом ОСОБА_1 до Військової частини в/ч НОМЕР_1 польової пошти НОМЕР_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Військова прокуратура сил антитерористичної операції Донецького гарнізону про стягнення грошового забезпечення військовослужбовця - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова у повному обсязі складена 22січня 2020 року.

Головуючий - суддя А.А. Щербак

суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш