Справа № 761/2210/14-а
Суддя: Мальцев Д. О.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 761/2210/14-а
Провадження № 2-а/761/49/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі головуючого судді Мальцева Д.О. розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) в особі свого представника звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив визнати рішення, дії, бездіяльність відповідача щодо несвоєчасної та неповної виплати пенсії позивачу незаконними та неправомірними; зобов`язати відповідача для відшкодування шкоди позивачу здійснити перерахунок виплаченої пенсії, починаючи з 01.10.2011 та доплатити пенсію до розмірів: з 01.10.2011 по 30.06.2012 до 2417, 20 грн. в місяць, з 01.07.2012 по 31.08.2012 до 2651, 57 грн. в місяць, з 01.09.2012 по 31.12.2012 до 2938, 22 грн. в місяць, з 01.01.2013 по 30.11.2013 до 3124, 80 грн. в місяць, з 01.12.2013 до суми не меншої ніж 3124, 80 грн. в місяць та проводити позивачу щомісячно виплату пенсії за вислугу років без дискримінації за ознакою місця проживання у відповідності із законодавством України щодо умов, норм, перерахунку і порядку пенсійного забезпечення громадян України, які перебували на військовій службі, через банківський (поточний, пенсійний, картковий та інший) рахунок у будь-якому банку, діяльність якого не заборонено законодавством України, з правом закриття та відкриття нових рахунків, зміни реквізитів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач під час виконання постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012, яка набрала законної сили 20.08.2013 по справі № 2610/1176/2012 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві про зобов`язання вчинити дії щодо виплати пенсії на визначений банківський рахунок пенсіонеру, який проживає за кордоном, нараховував пенсію в розмірі меншому, ніж визначено чинним законодавством. Зокрема, перед виїздом на ПМП до держави Ізраїль, позивач отримував пенсію в розмірі 2417, 20 грн. В свою чергу відповідач виплатив позивачу пенсію за період з 01.10.2011 по 30.11.2013 в сумі 62 108, 80 грн. з розрахунку 2388, 80 грн. в місяць. Таким чином, відповідач не врахував вимоги положень Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою установлені з 01.07.2012 підвищення до пенсій у розмірі 11 %, з 01.09.2012 до 23 %, з 01.01.2013 до 35 % та положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Також вказує, що під час телефонної розмови з працівником Пенсійного фонду, позивачу протиправно було відмовлено в зміні реквізитів рахунку, на який позивач мав намір отримувати в подальшому пенсійні виплати.

Такі дії відповідача вважає протиправними та такими, що порушую конституційне право позивача на отримання пенсії у встановленому законом розмірі та порядку, а тому звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач до суду відзив не надав, разом з тим в матеріалах справи містяться письмові заперечення відповідача, подані 17.10.2014, згідно яких останній заперечує проти позовних вимог, просив відмовити в їх задоволенні. Вказав, що позивач не звертався до відповідача за перерахунком пенсії, не подавав довідку для проведення підвищення пенсійних виплат та на момент проведення підвищень згідно Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року, на обліку у відповідача не перебував. За таких обставин, у відповідача були відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії позивачу.

18.04.2014 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Гуменюк А.І. відкрито провадження по справі.

17.10.2014 від представника відповідача надійшли письмові заперечення проти позову.

29.07.2015 постановою Шевченківського районного суду м. Києва позовні вимоги задоволено частково, визнано дії відповідача неправомірними та зобов`язано провести перерахунок пенсії виходячи з розміру пенсії 2 417, 00 грн. з виплатою різниці невиплаченої пенсії. В іншій частині відмовлено.

27.01.2016 постановою Київського апеляційного адміністративного суду постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015 в частині задоволення позову скасовано та відмовлено в задоволенні позовних вимог. В частині відмови в задоволенні позову постанову залишено без змін.

17.04.2018 постановою Верховного суду скасовано постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016 та постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015,справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

01.06.2018 ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Мальцева Д.О. справу прийнято до свого провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

07.11.2018 матеріали справи направлено Верховного суду відповідно до листа від 25.10.2018

13.03.2019 ухвалою Верховного суду в постанові Верховного суду від 17.04.2018 виправлено описку.

05.04.2019 матеріали адміністративної справи повернулись до Шевченківського районного суду м. Києва.

Пунктом 2 частини першої статті 263 КАС України визначено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг.

Справу розглянуто після отримання судом інформації щодо повідомлення належним чином сторін про відкриття спрощеного позовного провадження у справі, та закінчення строків, встановлених судом для відповідача для подання відзиву на позов.

Судом, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та пояснень сторін, встановлено наступні фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі заяви позивача від 04.11.2004 призначено останньому пенсію за вислугу років згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В подальшому виплату пенсії позивачу припинено із 01.10.2011 відповідно до його заяви від 29.03.2011, при цьому виплачено пенсію за шість місяців за період із 01.04.2011 по 30.09.2011.

Як вбачається із матеріалів справи, постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012 у справі №2610/1176/2012, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 20.08.2013, відповідача зобов`язано проводити позивачу щомісячну виплату пенсії за вислугу років, починаючи із 01.10.2011, через установу банку: транзитний рахунок в ПАТ «Банк Кіпру» № 13, МФО 320940, , призначення платежу: поповнення карткового рахунку № НОМЕР_1 .

Часові обмеження такої виплати не встановлювались, оскільки пенсія є довічною виплатою.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 51, 54 та тексті свого рішення у справі "Пічкур проти України" (№ 10441/06) право на отримання пенсії не може бути залежним від місця проживання заявника. Різниця в поводженні, є порушенням статі 14 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, згідно з якою користування правами та свободами, визнаними в Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, якою передбачено право кожної фізичної або юридичної особи мирно володіти своїм майном та закріплено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

За постановою суду від 22.03.2012 Шевченківським районним судом м. Києва 01.10.2013 видано виконавчий лист № 2610/1176/2012, за яким державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП № 40312812.

На виконання постанови суду від 22.03.2012 позивачу проведено виплату пенсії за період з 01.10.2011 по 30.11.2013 у розмірі 62108,80 грн. із розрахунку по 2 388,80 грн. в місяць.

24.12.2013 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 40312812 з тих підстав, що рішення суду виконано фактично.

Позивач не погодився із зазначеною виплатою, оскільки на його думку її було здійснено без врахування норм чинного на час виплати законодавства.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначає, що відповідач не врахував вимоги положень Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою установлені з 01.07.2012 підвищення до пенсій у розмірі 11 %, з 01.09.2012 до 23 %, з 01.01.2013 до 35 % та положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Як було встановлено в судовому засіданні, перед виїздом на постійне місце проживання до іншої держави, позивач отримував пенсію в розмірі 2417, 20 грн., в той час коли проводилась виплата грошових коштів в сумі 62108,80 грн. була проведена відповідачем виходячи із розрахунку 2 388,80 грн. та без урахування вимог Постанови КМУ від 23.04.2012 р. № 355.

Відповідно до листа Київського міського військового комісаріату № 2734 від 31.03.2015 року, станом на 01.04.2012 року та по теперішній час від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві списків на гр. ОСОБА_1 для збільшення розміру пенсії, з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року № 355, не надходили. Виходячи із зазначеного вище, військовий комісаріат не мав підстав для надання до Головного управління Пенсійного фонду України в. м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення на ім`я ОСОБА_1 , з урахуванням зазначеної вище постанови. Крім того, цим же листом повідомлено, що 01 березня 2011 року Позивач був знятий із обліку у Київському міському військовому комісаріаті, у зв`язку із переїздом на постійне місце проживання до країни Ізраїль та на даний час на обліку не перебуває, а його особово-пенсійна справа ФА 137613 знаходиться в архіві Київського міського військового комісаріату, як припинена.

Так, згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262-ХІІ) (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин).

Вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Частиною 3-4 ст. 63 Закону №2262-ХІІ встановлено, що перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Крім того, відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 року «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» встановлено, що з 1 липня 2012 р. підвищення до пенсій, призначених до зазначеної дати відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», крім пенсій, призначених військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, у розмірі 11 відсотків пенсій, обчислених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону, збільшивши його з 1 вересня 2012 р. до 23 відсотків та з 1 січня 2013 р. до 35 відсотків.

Пунктом 2 вищезазначеної Постанови доручено Міністерству оборони, Міністерству внутрішніх справ, Міністерству інфраструктури, Міністерству надзвичайних ситуацій, Службі безпеки, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Державної прикордонної служби, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній пенітенціарній службі, Державній податковій службі, Управлінню державної охорони після набрання чинності цією постановою забезпечити оформлення та подання до органів Пенсійного фонду України довідок про розмір грошового забезпечення, визначеного відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2007 року № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб».

Відповідно до п.п. 1-3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

На підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям. Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку.

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно із додатком 2 та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 N 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до п. 24 Порядку про виникнення підстав для проведення перерахунку пенсій згідно зі статтею 63 Закону ( 2262-12 ) уповноважені структурні підрозділи зобов`язані у п`ятиденний строк після прийняття відповідного нормативно-правового акта, на підставі якого змінюється хоча б один з видів грошового забезпечення для відповідних категорій осіб, або у зв`язку з уведенням для зазначених категорій військовослужбовців нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, повідомити про це орган, що призначає пенсії.

Органи, що призначають пенсії, протягом п`яти робочих днів після надходження такого повідомлення подають до відповідних уповноважених структурних підрозділів списки осіб, яким необхідно провести перерахунок пенсії.

Після одержання списків осіб уповноважені структурні підрозділи зазначають у них зміни розмірів грошового забезпечення для перерахунку раніше призначених пенсій і в п`ятиденний строк після надходження передають їх до відповідних органів, що призначають пенсії.

Отже, для здійснення перерахунку та, в свою чергу, підвищення пенсії, про яке просить позивач на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 № 355, необхідною є довідка відповідного військового комісаріату про розмір грошового забезпечення військовослужбовця для перерахунку його пенсії, яка видається комісаріатом щодо осіб за списками, наданими органами Пенсійного фонду України.

При цьому, Верховний суд, скасовуючи постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 29.07.2015 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 27.01.2016, вказав, що позивач має безумовне право на отримання пенсії, призначеної згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а відтак і право на перерахунок пенсії за наявності підстав, передбачених постановою Кабінету Міністрів України № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» не залежно від факту зняття з обліку у Київському міському військовому комісаріаті та перебування матеріалів у архіві, оскільки право на пенсійне забезпечення особи після виїзду на кордон забезпечується державою.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано вимоги положень Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», відповідно до якої з 01.07.2012 було підвищено розмір пенсій до 11 %, з 01.09.2012 до 23 %, з 01.01.2013 до 35 % та положення ч. 3 ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Тому, враховуючи, що перед виїздом на постійне місце проживання до іншої держави, позивач отримував пенсію в розмірі 2417, 20 грн., виплата відповідачем пенсії позивачу за період з 01.10.2011 по 30.11.2013 в сумі 62 108, 80 грн., виходячи з розрахунку 2388, 80 грн. в місяць, зроблена останнім всупереч вимог Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 та Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

В свою чергу, відповідач не надав суду доказів в обґрунтування правомірності своїх дій щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу без врахування положень Постанови КМУ № 355 від 23.04.2012 «Про збільшення розмірів пенсії, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з розрахунку щомісячної виплати в сумі 2388, 80 грн.

Враховуючи вищевикладене, наявні правові підстави для визнання протиправними дій відповідача при проведенні нарахування та виплати позивачу пенсії, згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012 за період з 01.10.2011 р. по 30.11.2013 р., та зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок пенсії, згідно з вказаною постановою суду, за період з 01.10.2011 р. по 30.11.2013 р., виходячи з розмірів, визначених Постановою КМУ № 355 від 23.04.2012 за вказаний період, та виплати різниці недоотриманої пенсії позивачу.

Щодо вимог проводити позивачу щомісячно виплату пенсії за вислугу років без дискримінації за ознакою місця проживання у відповідності із законодавством України щодо умов, норм, перерахунку і порядку пенсійного забезпечення громадян України, які перебували на військовій службі, через банківський (поточний, пенсійний, картковий та інший) рахунок у будь-якому банку, діяльність якого не заборонено законодавством України, з правом закриття та відкриття нових рахунків, зміни реквізитів, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, організаційно-правові засади запобігання та протидії дискримінації з метою забезпечення рівних можливостей щодо реалізації прав і свобод людини та громадянина визначає Закон України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні».

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 вказаного Закону, у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: дискримінація ситуація, за якої особа та/або група осіб за їх ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, віку, інвалідності, етнічного та соціального походження, громадянства, сімейного та майнового стану, місця проживання, мовними або іншими ознаками, які були, є та можуть бути дійсними або припущеними, зазнає обмеження в визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами в будь-якій формі, встановлені цим Законом, крім випадків, коли таке обмеження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними.

Як вбачається із матеріалів справи, згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22.03.2012 адміністративний позов ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання відповідача проводити виплату пенсії останньому через установу банку на транзитний рахунок в ПАТ «Банк Кіпру» задоволено. Постанова суду набрала законної сили та є обов`язковою для виконання.

Разом з тим, за час розгляду справи, позивачем не надано до суду жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що останній зазнає обмежень в частині щодо виплати йому пенсії через банківську установу у зв`язку із проживанням за кордоном.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вказана вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Згідно п. 4 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись ст. 17, 19, 46 Конституції України, ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», ст. 2-3, 5-6, 9, 13, 72-79, 132, 139, 241-243, 245-246, 250-251, 263 293, 295, 297, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві при проведенні нарахування та виплати пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (Код ) здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) за період з 01.10.2011 по 30.06.2012 до 2417, 20 грн. в місяць, з 01.07.2012 по 31.08.2012 до 2651, 57 грн. в місяць, з 01.09.2012 по 31.12.2012 до 2938, 22 грн. в місяць, з 01.01.2013 по 30.11.2013 до 3124, 80 грн. в місяць, з 01.12.2013 до суми не меншої ніж 3124, 80 грн. та виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) різницю недоотриманої пенсії за вказані періоди.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині в і д м о в и т и .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення суду - 24.05.2019.

Суддя: