Справа № 260/1701/19
Суддя: Маєцька Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2020 року м. Ужгород№ 260/1701/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Маєцької Н.Д.

при секретарі судового засідання Кустрьо В.М.,

представника позивача Гончаров В.В.,

представника відповідача 2 Польніков О.В.,

відповідач 1 не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Інспектора прикордонного контролю майстра 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон Івана Миколайовича, Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про визнання нечинним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч.3 ст.243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 16 січня 2020 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 21 січня 2020 року.

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ), в особі представника Гончарова В.В. звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою Інспектора прикордонного контролю майстер 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон Івана Миколайовича (далі відповідач 1, інспектор прикордонного контролю Тімон І.М.), Чопського прикордонного загону (далі відповідач 2, Чопський прикордонний загін), якою просить: визнати нечинним та скасувати рішення Інспектора прикордонного контролю майстер 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон Івана від 16 листопада 2019 року про відмову ОСОБА_1 в перетинанні кордону України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 листопада 2019 року позивач мав намір виїхати з України через міжнародний пункт пропуску у м. Чоп. Однак, рішенням інспектора прикордонного контролю - майстра 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон І.М. рішенням від 16 листопада 2019 року відмовлено в перетинанні державного кордону України. Підставою для відмови у перетинанні державного кордону України вказана вказано наявність ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року за цивільною справою № 7,якою позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України. Позивач зазначає, що вказаної в рішенні про відмову в перетинанні кордону ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області та ухвали про обмеження виїзду з України не існує. У зв`язку з цим, позивач вважає оскаржене рішення необґрунтованим та протиправним, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, що наведені у позовній заяві та відповіді на відзив, просив суд їх задовольнити.

Відповідач 1 відзив на позовну заяву не подав, в судове засідання не з`явився, однак 19 грудня 2019 року надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними.

Відповідач 2 надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову в зв`язку з тим, що враховуючи наявність в оперативній базі даних системи "Гарт-1/П" (СПЗ 1.2 БД "Боржники") інформації про тимчасове обмеження у праві виїзду позивачу з України (постанови Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області ), посадові особи Чопського прикордонного загону прийняли правомірне рішення про відмову в перетинанні державного кордону України. У зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 16 листопада 2019 року ОСОБА_1 перетинав державний кордон в пункті пропуску "Чоп-Загонь" в напрямку виїзд з України в Угорську Республіку.

Рішенням інспектора прикордонного контролю майстра 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон Івана Миколайовича "Про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку" від 16 листопада 2019 року відмовлено у перетинанні державного кордону на виїзд з України громадянину України ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю в базі даних Державної прикордонної служби України відомостей, що зазначену особу ухвалою Кузницовського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року за цивільною справою № 7 тимчасово обмежено у праві виїзду з України, у зв`язку з наявністю однієї з підстав, визначених ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду Україну громадян".

За приписами ч. 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначені Законом України "Про прикордонний контроль" від 05.11.2009 № 1710-VI (далі - Закон №1710).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону № 1710 прикордонний контроль - державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Частиною 3 статті 2 Закону № 1710 передбачено, що прикордонний контроль включає: перевірку документів; огляд осіб, транспортних засобів, вантажів; виконання доручень правоохоронних органів України; перевірку виконання іноземцями, особами без громадянства умов перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну, виїзду з України та транзитного проїзду територією України; реєстрацію іноземців, осіб без громадянства та їх паспортних документів у пунктах пропуску через державний кордон; перевірку автомобільних транспортних засобів з метою виявлення викрадених.

Відповідно до ч. 5 ст. 2 Закону № 1710 прикордонний контроль забезпечується шляхом: 1) установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням; 2) застосування технічних засобів прикордонного контролю, використання службових собак та інших тварин; 3) створення і використання баз даних про осіб, які перетнули державний кордон, вчинили правопорушення, яким не дозволяється в`їзд в Україну або яким тимчасово обмежено право виїзду з України, про недійсні, викрадені і втрачені паспортні документи, а також інших передбачених законом баз даних; 4) спостереження за транспортними засобами і в разі потреби їх супроводження; 5) здійснення адміністративно-правових, а також оперативно-розшукових заходів; 6) організації і забезпечення взаємодії з підприємствами, установами та організаціями, діяльність яких пов`язана з міжнародним сполученням; 7) координації дій контрольних органів і служб.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону № 1710 під час прикордонного контролю посадові та службові особи Державної прикордонної служби України здійснюють свої повноваження в межах, передбачених Конституцією України, цим Законом, Законом України "Про Державну прикордонну службу України", іншими актами законодавства України, а також міжнародними договорами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 6 Закону № 1710 перетинання особами, транспортними засобами державного кордону і переміщення через нього вантажів здійснюються лише за умови проходження прикордонного контролю та з дозволу уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України, а у випадках, визначених цим Законом, - посадових осіб Державної прикордонної служби України, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону № 1710 паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При цьому з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону.

Згідно з ч. 2 ст. 7 Закону № 1710 у ході перевірки документів уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України використовують технічні засоби контролю для пошуку ознак підробки у документах, здійснюють пошук необхідної інформації у базах даних Державної прикордонної служби України, а також за результатами оцінки ризиків проводять опитування осіб, які прямують через державний кордон.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України " право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Спільним наказом Міністерства юстиції України та Міністерства внутрішніх справ України № 256/5/65 від 30.01.2018 року «Про затвердження Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державши прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження» встановлено, що уповноважений орган Держприкордонслужби на запити державних, приватних виконавців забезпечує передачу до Системи, відповідей про перетинання боржником державного кордону України (Розділ 2 пункт 2 Наказу).

Відповідно до п. 3 розділу IV Наказу № 256/5/65 вмотивована постанова державного виконавця про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України за виконавчими документами про стягнення аліментів направляється до виконання після закінчення строку, визначеного частиною п`ятою статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон), для оскарження рішення, дій виконавця, якщо рішення, дії виконавця не було оскаржено.

Після реєстрації в Системі постанови державного виконавця та супровідного листа на адресу уповноваженого органу Держприкордонслужби з використанням кваліфікованого електронного підпису зазначена інформація передається за допомогою Системи до бази даних уповноваженого органу Держприкордонслужби для опрацювання.

Таким чином інформація про боржників, які не виконали зобов`язання або боржників, які погасили зобов`язання передається уповноваженим органом ДВС до уповноваженого органу ДПСУ, який в свою чергу вносить відомості до бази даних.

Як вбачається з оскарженого рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, підставою для відмови позивачу у перетинанні державного кордону зазначено ухвалу Кузницовського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року за цивільною справою № 7.

В той же час, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивача тимчасово обмежено у праві виїзду з України на підставі постанови державного виконавця Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області № 7 від 14 листопада 2019 року. Представник позивача в судовому засіданні підтвердив факт обізнаності позивача про вказану постанову № 7.

Крім того, судом встановлено, що в Єдиному реєстрі боржників наявні відомості щодо позивача, який має заборгованість зі сплати аліментів.

Пунктом 5 Розділу 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України № 535 від 23.06.2017 «Про затвердження Порядку дій уповноважених службових осіб Державної прикордонної служби України в разі виявлення в пунктах пропуску через державний кордон України та контрольних пунктах в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї осіб, стосовно яких надано доручення, та порядку взаємодії органів охорони державного кордону з уповноваженими державними органами, які надали доручення» (далі Порядок № 535) встановлено, що залежно від виду доручень під час уведення інформації до відповідної оперативної бази даних системи "Гарт-1" їм присвоюються: індекс "Н" - доручення щодо заборони виїзду з України осіб, яких за рішенням слідчого судді, суду тимчасово обмежено в праві виїзду з України, у тому числі тих, до яких застосовано запобіжний захід, передбачений Кримінальним процесуальним кодексом України, за умови якого передбачено таке обмеження.

Відповідно до п. 6 розділу 1 Порядку № 535 перевірка наявності чи відсутності інформації за оперативними базами даних системи "Гарт-1" здійснюється уповноваженою службовою особою Держприкордонслужби, яка в установленому порядку призначена і несе службу в прикордонному наряді "Перевірка документів", з використанням автоматизованих робочих місць "Інспектор" (далі - АРМ "Інспектор") програмно-технічних комплексів автоматизації прикордонного контролю "Гарт-1/П" системи "Гарт-1" під час прикордонного контролю.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Порядку № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або в`їжджає на тимчасово окуповану територію України чи виїжджає з неї, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи "Гарт-1", на АРМ "Інспектор" програмно-технічного комплексу автоматизації прикордонного контролю "Гарт-1/П" системи "Гарт-1" відображається повідомлення про такий збіг із зазначенням інформації про особу та індексу доручення.

Згідно з п. 1 розділу 2 Порядку № 535 у разі збігу інформації про особу, яка перетинає державний кордон або виїжджає з тимчасово окупованої території України, з інформацією, що зберігається в оперативних базах даних системи "Гарт-1" за індексом "Д", уповноважені службові особи Держприкордонслужби виконують такі дії:

1) інспектор прикордонної служби, що здійснює перевірку паспортних документів:

- доповідає старшому зміни прикордонних нарядів або старшому прикордонних нарядів у пункті пропуску (далі - старший прикордонних нарядів) про виявлення особи, якій заборонено в`їзд в Україну;

- передає старшому прикордонних нарядів паспортний документ особи та не пропускає її через державний кордон або через межу тимчасово окупованої території України;

2) старший прикордонних нарядів:

- повторно перевіряє наявність в оперативній базі даних системи "Гарт-1" інформації про заборону в`їзду в Україну виявленій особі;

- невідкладно, але не пізніше п`яти хвилин з моменту виконання доручення, інформує про це чергового Головного центру;

- відмовляє такій особі у перетинанні державного кордону або у виїзді з тимчасово окупованої території України, про що виносить рішення про відмову в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному статтею 14 Закону України "Про прикордонний контроль", або рішення про відмову особі у в`їзді на тимчасово окуповану територію України або виїзді з неї, форму якого наведено в додатку 4 до Порядку в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 червня 2015 року N 367 (зі змінами);

- повертає паспортний документ особі, якій відмовлено в перетинанні державного кордону або якій відмовлено у виїзді з тимчасово окупованої території України;

- про прийняте рішення та вжиті заходи доповідає начальникові відділу управління службою (далі - ВУС) органу охорони державного кордону;

3) начальник зміни ВУС органу охорони державного кордону про факт виконання доручення:

доповідає начальникові зміни ВУС регіонального управління та начальникові органу охорони державного кордону;

4) начальник зміни ВУС регіонального управління про факт виконання доручення доповідає начальникові зміни Головного центру управління службою (далі - ГЦУС) Адміністрації Держприкордонслужби та начальникові штабу регіонального управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону № 1710 іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України", відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Позивач отримав примірник рішення про відмову в перетинанні державного кордону України, що підтверджується його підписом на оскарженому рішенні.

Судом встановлено, що під час здійснення прикордонного контролю відповідачем 1 встановлено наявність в оперативній базі даних системи "Гарт-1/П" (СПЗ 1.2Б БД "Боржники") інформації про тимчасове обмеження у праві виїзду з України позивачу у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" на підставі постанови державного виконавця № 7.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить висновку, що відповідачем 1 дотримано алгоритм дій, передбачений Порядком № 535 та правомірно прийнято оскаржене рішення про відмову в перетині державного кордону, оскільки наявність інформації в базі даних про заборону виїзду з України є підставою для прийняття рішення про відмову в перетинанні державного кордону.

З приводу посилань позивача на те, що в оскарженому рішенні про відмову в перетинанні державного кордону підставою відмови зазначено ухвалу Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 листопада 2019 року № 7, якої не існує, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджується, що тимчасове обмеження права позивача у виїзді за кордон накладено постановою державного виконавця Вараського міського відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області № 7 від 14 листопада 2019 року. Відтак, помилкове зазначення в рішенні про відмову у перетинанні державного кордону ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області замість постанови державного виконавця не спростовує наявність тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України позивача та не може бути безумовною підставою для скасування оскарженого рішення.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до пунктів 7-9 Положення про інформаційно-телекомунікаційну систему прикордонного контролю «Гарт-1» Державної прикордонної служби України, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.09.2008 № 810, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 07.11.2008 за № 1086/15777 власником системи «Гарт-1» та інформації, що в ній обробляється, є Адміністрація Держприкордонслужби. Користувачами системи «Гарт-1» є посадові та службові особи підрозділів і органів Державної прикордонної служби України, яким в установленому законодавством порядку надано право доступу до обробки інформації в цій системі. Право розпоряджатися системою «Гарт-1» надається розпоряднику системи - начальнику зв`язку Державної прикордонної служби України.

Тобто, відповідачі є тільки користувачами інформації, наявній в системі «Гарт-1» та інформацію, що міститься в базі даних не вносять, а тому вимога щодо скасування рішення про відмову в перетині державного кордону України іноземцю або особі без громадянства є безпідставною.

З приводу посилань представника позивача на те, що рішення про відмову в перетинанні державного кордону прийняте відповідачем -1 з перевищенням повноважень, оскільки він не перебував у статусі старшого прикордонного нарядів, суд зазначає наступне.

Наказом Адміністрації державної прикордонної служби України від 14 грудня 2010 року № 967 "Про затвердження форм рішень про відмову в перетинанні державного кордону України" затверджено, зокрема форму рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку. Відповідно до вказаної форми рішення, в ньому зазначається посада та найменування підрозділу охорони державного кордону, органу охорони державного кордону, військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, особи яка приймає рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку.

Як вбачається із оскарженого рішення про відмову в перетинанні державного кордону громадянину України від 16 листопада 2019 року воно прийняте ІПК майстром 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшим прапорщиком Тімон І. Таким чином, у вказаному рішенні зазначено посада, військове звання та прізвище, ім`я по батькові, особи яка приймала рішення.

Крім того, суд зазначає, що наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року № 1261 затверджено Інструкцію про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України (далі Інструкція № 1261)

Відповідно пп. 1 п. 1 до Розділу ІІ Інструкції № 1261 кожний прикордонний наряд, до складу якого входять два і більше прикордонників, очолює старший прикордонного наряду (далі - старший наряду).

Відповідно до пп. 3 п. 1 розділу ІІ Інструкції № 1261 прикордонник, призначений старшим наряду, з часу оголошення про це йому особою, яка віддавала наказ на охорону державного кордону, і до доповіді про виконання поставленого завдання, здачі озброєння, боєприпасів та предметів екіпіровки є прямим начальником для особового складу прикордонного наряду.

Згідно з пп. 1 п. 2 розділу ІІ Інструкції № 1261 час несення служби прикордонним нарядом рахується з моменту отримання наказу на охорону державного кордону до доповіді старшому зміни прикордонних нарядів (начальнику підрозділу охорони кордону або визначеній ним особі) про прибуття з ділянки відповідальності та результати несення служби.

Відповідно до пп. 3 п. 2 розділу 2 Інструкції № 1261 наказ на охорону державного кордону віддається прикордонним нарядам усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Суд не бере до уваги наданий представником відповідача -2 рапорт від 13 січня 2020 року на підтвердження виконання ОСОБА_3 наказу про охорону державного кордону України в прикордонному наряді - старший зміни прикордонних нарядів, оскільки він не є належним та допустимим доказом в розумінні вимог статей 73, 74 Кодексу адміністративного судочинства України, так як викладена в ньому інформація стосується 13 листопада 2019 року, в той час, як позивач перетинав державний кордон 16 листопада 2019 року та відповідно, відповідачем -1 прийнято рішення про відмову в перетинанні державного кордону 16 листопада 2019 року. Крім того, у вказаному рапорті відсутня інформація щодо прізвища посадової особи, яка виконувала наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді старший зміни прикордонних нарядів.

В той же час, представник відповідача -2 в судовому засіданні підтвердив, що 16 листопада 2019 року ОСОБА_3 виконував наказ на охорону державного кордону України в прикордонному наряді "старший зміни прикордонних нарядів" на міжнародному пункті пропуску "Чоп (Тиса)".

Враховуючи вищенаведене суд, доходить висновків про необґрунтованість доводів позивача про те, що відповідачем-1 перевищено повноваження під час винесення оскарженого рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, який досяг 16-річного віку від 16 листопада 2019 року.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачами доведено правомірність оскарженого рішення про відмову в перетинанні державного кордону України громадянину України, у зв`язку з чим позовні вимоги є необґрунтованими, суперечать вимогам закону та не відповідають обставинам справи, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні належними та допустимими доказами та у задоволенні позову необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 5, 9, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Інспектора прикордонного контролю майстра 3 групи ІПК відділення інспекторів прикордонної служби "Тиса" тип А відділу прикордонної служби "Тиса" І категорії (тип Б) Чопського прикордонного загону старшого прапорщика Тімон Івана Миколайовича (Закарпатська область, м. Чоп, вул. Головна, буд. 55 а), Чопського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (Закарпатська область, м. Чоп, вул. Головна, буд. 55 а, ) про визнання нечинним та скасування рішення відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

СуддяН.Д. Маєцька