Справа № 822/992/18
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/992/18
УХВАЛА

22 січня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в складі колегії: головуючого-судді Петричковича А.І. , суддів Козачок І.С. , Шевчука О.П.

за участі:секретаря судового засідання Матвійчук А.М., заявника ОСОБА_1 представника відповідача Кравець О.І.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами по адміністративній справі № 822/992/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами від 21 грудня 2019 року, в якій просить: 1) переглянути рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 за виключними обставинами; 2) скасувати судове рішення та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати Головне управління ПФУ в Хмельницькій області, що є правонаступником управління ПФУ у м. Хмельницькому, здійснити з 01.09.2017 перерахунок його пенсії за вислугу років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 657 у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати за посадою начальника самостійного відділу Генеральної прокуратури України, без обмеження її максимального розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.09.2017.

В обґрунтування заяви зазначає, що встановлена Конституційним Судом України неконституційність частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" є підставою для перегляду рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від року 12.04.2018 (арк. спр.5-10, т.2).

Ухвалою від 26.12.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за заявою та вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Призначено судове засідання на 22.01.2020. Також замінено управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому на Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

09.01.2020 до суду поступив відзив на заяву, в якому відповідач просить відмовити у її задоволенні. Зазначає, що рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 року № 7-р(ІІ)/2019 на спірні відносини не може вплинути, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення (арк. спр. 24-26, т.2).

10.01.2020 до суду поступила відповідь на відзив, в якій позивач вказує про помилковість висновку пенсійного органу, згідно якого рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії в часі (арк. спр. 31-33, т.2).

16.01.2020 відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив, в яких зазначає, зокрема, що згідно ч. 3 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України установлено такий порядок його виконання: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення (арк. спр. 37-39, т.2).

20.01.2020 позивачем подано до суду письмове пояснення, в якому вказує, що суд, розглядаючи заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами, вправі перевірити правильність застосування у судовому рішенні норм матеріального права в редакції, яка діє після встановлення Конституційним Судом України неконституційності закону, застосованого судом при вирішенні справи (про що вказано у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 р. № 812/1266/17 та від 30.09.2019 р. № 575/208/17) (арк. спр. 42-44. т.2).

Заявник в судовому засіданні заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами підтримав, покликаючись на ті ж підстави, що вказані у його заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами не визнав з вказаних у відзиві підстав.

Суд, заслухавши пояснення заявника та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази, прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

19.02.2018 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому з заявою про проведення йому перерахунку пенсії у зв`язку з затвердженням нової схеми посадових окладів працівникам органів прокуратури (арк. спр.17, т.1).

Проте листом від 28.02.2018 №123/0-12 відповідач відмовив позивачу у здійсненні вказаного перерахунку пенсії, в зв`язку з відсутністю на те правових підстав (арк. спр.18, т.1).

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив: 1) визнати протиправними дії (рішення) управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років ОСОБА_1 , у зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати працівникам прокуратури відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 року № 657 та листа Генеральної прокуратури України від 04.12.2017 року №18-1795 вих-17; 2) зобов`язати управління Пенсійного фонду України у м. Хмельницькому здійснити з 01.09.2017 року перерахунок пенсії за вислугу років ОСОБА_1 згідно з вимогами статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру", що діяла на час призначення пенсії та відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури" від 30.08.2017 року № 657, у розмірі 90 відсотків від суми місячної заробітної плати, зазначеної у листі Генеральної прокуратури України від 04.12.2017 року № 18-1795 вих-17, без обмеження її максимального розміру, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії з 01.09.2017 року.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 по справі №822/992/18, яке залишено без змін постановою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 10.07.2018, у задоволенні позову відмовлено (арк. спр. 176-179, 235-236, т.1).

У вказаному рішенні, яке набрало законної сили, зазначено, що згідно з частиною 20 статті 86 Закону України "Про прокуратуру" №1697-VII (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України. Однак відсутність визначених Кабінетом Міністрів України умов та порядку перерахунку призначених працівникам прокуратури пенсій, призвела до того, що Пенсійний фонд України не має правових підстав та законного способу дій для реалізації своїх повноважень, що виключає можливість перерахунку зазначених пенсій.

13 грудня 2019 року Конституційним Судом України ухвалено рішення № 7-р(II)/2019, яким вирішено: 1) Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; 2) Положення частини двадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; 3. Установити такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Частиною другою статті 152 Конституції України передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.

Частиною першою статті 91 Закону України "Про Конституційний Суд України" визначено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У частині 1 ст. 361 КАС України вказано, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п.1 ч.5 ст. 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Частиною 6 ст. 361 КАС України передбачено, що при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Отже, згідно п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи може бути підставою для перегляду рішення за виключними обставинами тільки, якщо рішення суду ще не виконане.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018, що є предметом перегляду за виключними обставинами, не може вважатись невиконаним в контексті приписів п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки рішення, що набрало законної сили, яким у задоволенні позову відмовлено, не передбачає примусового виконання, так як судом відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція сформована в ухвалі Верховного Суду від 03.06.2019 у справі №818/1131/17.

Крім того, у резолютивній частині рішення від 13 грудня 2019 року Конституційним Судом України зазначено, що частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 13 грудня 2019 року.

У період до 13 грудня 2019 року частина двадцята статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII була чинною.

Відповідно до ч.1 ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, у рішенні від 09.02.1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин, Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(II)/2019 на спірні правовідносини не впливає, оскільки правовідносини у даній справі виникли до прийняття такого рішення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 19.11.2018 року в справі №755/4893/18 (755/18431/15-а) щодо перегляду судового рішення за виключними обставинами на підставі пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У спірних правовідносинах суд застосовує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду по справі №755/4893/18, оскільки такий висновок викладений саме при застосуванні норми права (пункту 1 частини 5 статті 361 КАС України).

Посилання позивача на висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 24.07.2019 по справі № 812/1266/17 та від 30.09.2019 по справі № 575/208/17 (арк. спр. 45-50, т.2) є помилковими, оскільки стосуються інших правовідносин, так як висновок касаційного суду стосується стадії касаційного перегляду цим судом, який не може перевіряти, чи правильно суди попередніх інстанцій застосували положення, зокрема, матеріального права, в редакції, яка діє на дату касаційного перегляду судових рішень, і констатовано, що рішення Конституційного Суду України може слугувати підставою для перегляду судових рішень у цих у справах у зв`язку з виключними обставинами. Тобто, на думку суду першої інстанції, наведений висновок не спростовує висновки Верховного Суду у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а).

Отже, визнання неконституційними певних положень чинного законодавства в подальшому, не може мати наслідком визнання протиправним рішення відповідача, яке було прийняте до визнання таких норм неконституційними, оскільки відповідач не мав підстав не враховувати чинні на час прийняття відповідного рішення норми законодавства.

Таким чином, з урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної у справі №755/4893/18 (755/18431/15-а), суд приходить до висновку про те, що підстави для перегляду за виключними обставинами та скасування рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2018 року у справі №822/992/18 - відсутні, тому заява про перегляд вказаного судового рішення за виключними обставинами задоволенню не підлягає.

Відповідно до частини 1 статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Також, оскільки заява не підлягає задоволенню, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 248, 361, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами, залишити без задоволення.

Судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 23 січня 2020 року

Головуючий суддя А.І. Петричкович І.С. Козачок О.П. Шевчук