Справа № 214/8326/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/8326/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16 січня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря - Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/8326/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 2-го батальйону 1-ї роти Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Зульфугарова Раміза Бекіровича про скасування постанови серії ЕАК № 1698812 від 02.11.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову поліцейського 2-го батальйону 1-ї роти Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Зульфугарова Раміза Бекіровича серії АЕК № 1698812 від 02.11.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 02.11.2019 року поліцейським патрульної поліції Зульфугаровим Р.Б. складено відносно нього постанову серії АЕК № 1698812 від 02.11.2019 року та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. Насправді він є людиною, яка дотримується правил дорожнього руху, поважає поліцію і не має жодного штрафу за порушення правил дорожнього руху. Він їхав на вул.. Спаську зі своєю сімєю по вул. 23 лютого. Перед перехрестям утворилася складна ситуацію. Приблизно за 50 метрів від перехрестя стояв екіпаж поліції, який вимірював швидкість руху. На перехресті горів червоний сигнал світлофору, дорога із трьох смуг, в першій смузі стояло маршрутне таксі, в другій смузі екіпаж Зульфугарова Р.Б. , третя смуга була порожньою. Обидві поліцейські авто стояли з працюючими проблисковими маячками, що відволікає. Він наближався до перехрестя зі швидкістю 50 км/год. у другій смузі руху. Сонце стояло так, що він не міг бачити знак 5.16 перед перехрестям. Коли він наближався до перехрестя загорілося зелене світло, маршрутне таксі у першій смузі поїхало, а поліцейське авто попереду нього ще стояло. Йому потрібно було проїхати перехрестя. Враховуючи те, що за перехрестям зупинка і маршрутка більш за все буде там зупинятися, він перестроївся в третю смугу, обїхав перешкоду, проїхав перешкоду і повернувся до другої смуги. Полійейське авто, яке він об`їхав, його наздогнало. Він зупинився згідно ПДР. Молодший лейтенант поліції Зульфугаров Р.Б. вів себе чемно, але не зробив йому попередження, а прийняв рішення про стягнення з нього штрафу, а штраф для нього це місячна плата за дитячий садок. Внаслідок того, що перед перехрестям склалася складна дорожня ситуація і він об`їхав на зелене світло стоячу поліцейську машину, просить скасувати постанову серії АЕК № 1698812 від 02.11.2019 року.

Від відповідача Зульфугарова Р.Б. на адресу суду надійшов відзив. З вищезазначеного відзиву вбачається, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог за таких підстав. Так, ними під час патрулювання 02.11.2019 року було помічено, що в м. Кривому Розі по вул. 23 Лютого водій, керуючи транспортним засобом Hyundai Matrix д.н.з. НОМЕР_1 порушив вимоги знаку 5.16, а саме з крайньої лівої смуги здійснив рух прямо, де мав повернути ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР України. Даний транспортний засіб був зупинений з дотриманням ПДР, бодікамера АЕ 00027. Далі він підійшов до автомобіля, представилися, згідно ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», позивачу було повідомлено про причину зупинки та запропоновано пред`явити водійське посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Водій сказав: «Так, я об`їхав ваш т/з та поїхав по прямій, знаку не бачив». Також водій запитав чи можливе зауваження, але йому було роз`яснено, що зауваження даною статтею не передбачено. Далі він перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права зазначені у ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Доказом скоєння правопорушення є відеозапис. Взято до уваги усні пояснення, а саме визнання останнім вчиненого правопорушення. Після з`ясування всіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії АЕК № 1698812 від 02.11.2019 року. Позивачу було роз`яснено його права, порядок та строки оскарження постанови, згідно зі ст. 287-289 КУпАП. З доводами позивача щодо незастосування стягнення у вигляді попередження не погоджується, оскільки таке стягнення санкцією ч.1 ст.122 КУпАП не передбачена. Щодо того, що перед перехрестям склалася складна дорожня ситуація, і він обїхві на зелене світло стоячу поліцейську машину, відповідач зазначає наступне. Службовий автомобіль, рухаючись по середній смузі, був зупинений перед перехрестям, так як увімкнувся червоний сигнал світлофору, але позивач об`їхав службовий автомобіль та виїхав на крайню ліву смугу для продовження руху прямо, ігноруючи дорожній знак 5.16, що також не заперечує в позовній заяві та на відео. Крім того, на даному суду відео зафіксовано, як позивач зазначає, що він завжди так їздить, а знаку не бачив.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі. До заяви позивач долучив письмові пояснення, в яких зазначив наступне. Так, за багаторічний стаж водія він не має жодного штрафу. При цьому, під час розгляду справи він знаходився у приголомшеному стані та не міг зрозуміти як він,звичайно уважний до ПДР не побачив знак. Проти того, що проїхав перехрестя у третій смузі не заперечує. В той день була дуже яскрава погода і в той час в тому напрямку Сонце стояло так, що він фізично не мав змоги побачити знак, а отже і виконати його вимоги. В такому разі відсутня суб`єктивна сторона правопорушення, вина.

Відповідач Зульфугаров Р.Б. в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи. Причини неявки суду невідомі.

Згідно приписів ст. 268 КАС України, неявка учасників судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 5.16 Розділу 33 ПДР України - даний знак показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до п.п. 8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Судом встановлено, що відповідно до постанови ЕАК № 1698812 від 02.11.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.11.2019 року о 13-17 год. в м. Кривому Розі по вул. 23 Лютого 21, керуючи ТЗ Hyundai Matrix д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, а саме проїхав прямо там де мав повернути ліворуч, чим порушив п. 8.4 ПДР України (а.с.3).

Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 255 грн.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, з долученого до відзиву на адміністративний позов відеозапису (а.с 22), встановлено, що позивач, після його зупинки та повідомлення про порушення ПДР, факт вчинення правопорушення не заперечував та вказав, що дійсно здійснив переїзд перехрестя прямо з крайньої лівої смуги, при цьому дорожнього знаку 5.16, який показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них, не бачив.

З долучених відповідачем до відзиву фото з місця вчинення правопорушення вбачається наявність дорожнього знаку 5.16.

Враховуючи те, що надані відповідачем відеозапис та фото містять інформацію про обставини події, підтверджують скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, вони мають розглядатись судом як речові докази і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначені речові доказ відповідають критеріям належності та допустимості, оскільки одержані з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містять інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду відеозапис та фото є належними та допустимими доказами, що свідчать про порушення позивачем вимог п. 8.4 ПДР України.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частина 1 статті 122 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, на якого покладено обов`язок доводити правомірність прийнятого ними рішення, доведено факт вчинення позивачем правопорушення, та підстави для застосування адміністративного стягнення.

В свою чергу, звернення позивача до суду з цим позовом, суд розцінює, як намагання останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та не має на меті відновити порушені права.

При цьому, посилання позивача на те, що він не бачив дорожнього знаку 5.16, із-за керма керованого ним автомобіля, суд вважає необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до пунктів «б» та «д» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Тобто, позивач керуючи автомобілем був зобов`язаний був стежити за дорожньою обстановкою та, як наслідок, розраховувати можливість здійснення проїзду прямо чи розвороту з відповідної смуги руху та без створення своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Більше того, в своєму позові позивач не оспорює факт порушення ним дорожнього знаку 5.16 ПДР, а лише посилається на те, що не бачив його.

Наведені в пояснення х позивач доводи про відсутність в його діях суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП так як він не бачив дорожнього знаку суд вважає безпідставними, адже суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає як в наявності умислу так і необережності.

Суд також критично відноситься до доводів позивача стосовно того, що причиною порушення ПДР слугувала складна дорожня ситуація, яка склалася у позивача при переїзді перехрестя, що не спростовує доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Доводи позивача про незаконність накладеного на нього стягнення у вигляді штрафу також є безпідставними, оскільки санкція ч.1 ст.122 КУпАП передбачає або накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Інші види адміністративних стягнень санкцією зазначеної статті не передбачені.

Доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем правопорушення чи допущення відповідачем процесуальних порушень під час складання постанови про адміністративне правопорушення, судом не встановлено, а ті обставини, з яких позивач просить скасувати постанову, не є підставою для її скасування.

Отже, позивач не врахував дорожню обстановку та порушив вимоги ПДР, постанова серії ЕАК № 1698812 від 02.11.2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності прийнята правомірно.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП ст.ст. 2-10, 72-77, 241-244,246, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 2-го батальйону 1-ї роти Полку ПП в м. Кривому Розі УПП в Дніпропетровській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Зульфугарова Раміза Бекіровича про скасування постанови серії ЕАК № 1698812 від 02.11.2019 року у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 122 КУпАП - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Поліцейський взводу №1 роти №1 батальйону №2 полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП молодший лейтенант поліції Зульфугаров Раміз Бекірович, місце роботи: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко