Справа № 360/4467/19
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року справа №360/4467/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника позивача Щеглова Дмитра Сергійовича на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року (повне судове рішення складено 14 листопада 2019 року у м. Сєвєродонецьку) у справі № 360/4467/19 (суддя в І інстанції Свергун І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області (далі - Управліня), в якому просив суд: визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає у припиненні пенсійних виплат позивачу; зобов`язати Управління поновити пенсійні виплатити позивачу, починаючи з травня 2018 року.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що законних підстав для припинення виплати пенсії позивачу не було, а дії відповідача не відповідають вимогам закону та нормам міжнародного права, що стало підставою для звернення позивача до суду.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Управління від 05 травня 2018 року про призупинення виплати пенсії позивачу з 01 травня 2018 року.

Зобов`язано відповідача відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 01 травня 2018 року.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління до Державного бюджету України судовий збір у сумі 768,40 грн.

Частково не погодившись з таким судовим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просив суд скасувати рішення місцевого суду в частині відмови у встановленні судового контролю в порядку ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зобов`язати відповідача подати звіт про виконання судового рішення у цій справі, а також стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що рішення судів в аналогічних справах не виконуються відповідачем, тому суд першої інстанції повинен був зобов`язати Управління подати звіт в порядку ст. 382 КАС України.

Крім того, суд не дав оцінки доказам понесення позивачем витрат на правову допомогу, що є підставою для зміни судового рішення.

Апеляційне провадження здійснено в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є пенсіонером та отримує пенсію по інвалідності, є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджено наявними в матеріалах справи копіями: паспорта громадянина України, довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довідки від 17.07.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, пенсійного посвідчення № 329270 (арк. спр. 13-18).

22.10.2014 позивач звернувся до УПФУ в Попаснянському районі Луганської області із заявою про взяття на облік його пенсійної справи (арк. спр. 54).

Згідно з копією розпорядження від 06.11.2014 № 12221 позивача взято на облік та призначено виплату пенсії по інвалідності з 01.08.2014 (арк. спр. 54 зв.).

Розпорядженням УПФУ в Попаснянському районі Луганської області від 05.05.2018 керуючись підпунктом 5 пункту 12 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», та на підставі списку пенсіонерів з числа внутрішньо переміщених осіб по яких надано інформацію згідно інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний контроль (система «Аркан»), про відсутність на підконтрольній території понад 60 днів від 03.05.2018 призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.05.2018 (арк. спр. 58).

З довідки від 04.11.2019 № 10547/02, наданої УПФУ в Попаснянському районі Луганської області, встановлено, що пенсія ОСОБА_1 з 01.05.2018 не нараховується та не виплачується (арк. спр. 53).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції задовольнив їх.

Управлінням було подано апеляційну скаргу на таке судове рішення, проте ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.01.2020 її повернуто.

Рішення місцевого суду оскаржено лише представником позивача. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Таким чином, оскільки судове рішення відповідачем не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає постанова місцевого суду лише в частині, в якій в задоволенні частки позовних вимог відмовлено. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Що стосується вимог апеляційної скарги про зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положення статті 382 КАС України не є імперативними, тобто, передбачають право суду діяти на власний розсуд в залежності від обставин справи. Суд вважає, що за своїм змістом такі заходи контролю за виконанням судового рішення є додатковим засобом для спонукання суб`єкта владних повноважень до вчинення дій з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

В матеріалах справи відсутні будь-які докази, що Управління буде ухилятися від виконання рішення суду у визначений чинним законодавством спосіб.

Наявність виконавчих проваджень в інших справах не свідчить про протилежне.

За таких обставин відсутня необхідність застосування положень статті 382 КАС України.

Також, колегія суддів зазначає, що статтею 382 КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 14 травня 2018 року у справі № 820/4283/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 74002808).

Щодо витрат на правову допомогу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Дійсно, як стверджує апелянт, судом першої інстанції в своєму рішенні взагалі не вирішено питання про розподіл судових витрат, понесених позивачем на правову допомогу.

Однак, діюче процесуальне законодавство містить інший спосіб вирішення такого питання.

Так, статтею 252 КАС України прямо визначено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, підстав для зміни судового рішення в цій частині без ухвалення судом першої інстанції судового рішення у відповідній частині не вбачається, оскільки ще відсутній об`єкт апеляційного перегляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2019 року у справі № 360/4467/19 - залишити без змін.

Повне судове рішення - 21 січня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук