Справа № 201/11330/19(2-а/201/397/2019)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2020 року м. Дніпросправа № 201/11330/19 (2-а/201/397/2019)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019р. в адміністративній справі №201/11330/19 (2-а/201/397/2019)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондара Сергія Ігоровича скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.10.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондара С.І. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення /а.с. 1-4/.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08.10.2019р за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у справі №201/11330/19(2-а/201/397/2019) та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи /а.с. 8-9/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 26.09.2019р. о 10 годин 56 хвилин інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Бондарем С.І. відносно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1559129 від 26.09.2019р., якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, вважає дії інспектора роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта Бондара С.І. незаконними, а постанову необґрунтованою та просив її скасувати.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019р. у справі №201/11330/19(2-а/201/397/2019) адміністративний позов задоволено частково, скасовано постанову серії ЕАк №1559129 від 26.09.2019р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП (суддя Наумова О.С . Н . Г. ) /а.с. 32-34/.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду, подав апеляційну скаргу /а.с. 36-40/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 28.11.2019р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Матеріали адміністративної справи №201/11330/19(2-а/201/397/2019), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 19.12.2019р. /а.с. 43/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019р. у справі №201/11330/19(2-а/201/397/2019) поновлено Департаменту патрульної поліції Національної поліції України строк апеляційного оскарження рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019р. в адміністративній справі №201/11330/19(2-а/201/397/2019), відкрито апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою /а.с. 45/ та ухвалою від 23.12.2019р. справу №201/11330/19(2-а/201/397/2019), призначено до апеляційного розгляду у письмовому провадженні на 14.01.2020р. /а.с. 46/, про що судом апеляційної інстанції було повідомлено учасників справи у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб та строки / а.с. 48,49/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом встановлено, що 26.09.2019р. інспектором роти №1 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом Бондарем С.І., відповідачем у справі, було складено постанову серії ЕАк №1559129 про адміністративне правопорушення / а.с.5-6/, відповідно до якої 26.09.2019р. 10:56 годин в м Дніпро по вул. Калинова,13 водій ОСОБА_1 керував ТЗ AUDI Q2 держномер НОМЕР_1 , при зміні смуги для руху при перестроюванні не ввімкнув показчик повороту, що зафіксовано на нагрудний відеореєстратор №4386 та при зупинці водій не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.9.9 «б» Правил дорожнього руху (далі - ПДР України), та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, та за вчинення цього правопорушення цією постановою відповідача застосовано штраф у розмірі 425 грн., а відповідно до матеріалів справи саме ця постанова відповідача є предметом оскарження у даній справі

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), нормами Кодексу адміністративного судочинства України, а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Відповідно до пп. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Підпункт 2.4 зазначених Правил встановлює, що на вимогу працівника міліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1.

Отже аналіз вищенаведених норм чинного законодавства, яке регулює правовідносини, що виникли між сторонами у справі, дає можливість зробити висновок про те, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій, що на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пп. 2.1. Правил.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність; адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків ( стаття 10 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

А відповідно до ст. 11 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Статтею 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи .

Сукупний аналіз положень ст. ст. 251,283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1559129 від 26.09.2019р., що складена відповідачем у справі, який у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень, тобто на відповідача у даній справі.

Відповідачем, на підтвердження правомірності прийнятого ним рішення, під час розгляду справи судом першої інстанції було надано відеозаписи обставин правопорушення та зупинення позивача 26.09.2019р., який керував ТЗ AUDI Q2 держномер НОМЕР_1 , яке зафіксоване відео реєстратором №4386 зазначеним в постанові відповідача, з якого вбачається що позивачем у справі - ОСОБА_1 , 12.09.2019р. о 10:36 годин під час керування ТЗ AUDI Q2 держномер НОМЕР_1 при зміні смуги для руху при перестроюванні не було ввімкнуто покажчик повороту, цей факт порушення правил дорожнього руху підтверджується відеофайлом «Правопорушення» - (запис з 2019/09/26 з 10г. 36 хв. 56 сек. до 10г. 37хв. 04 сек.), що є порушенням п.9.2 «б» ПДР України, також надано запис з нагрудної боді-камери відповідача, як працівника поліції, яка використовується ними під час несення патрульної служби, з якого вбачається що позивачем при зупинці не було увімкнуто аварійну світлову сигналізацію, цей факт порушення правил дорожнього руху підтверджується відеофайлом - (запис 2019/09/26 з 10год. 49 хв. 46 сек. до 10год. 49 хв. 47сек.) та відеофайлом (запис 2019/09/26 з 10год. 54 хв. 47 сек. до 10год. 54 хв. 47сек. ), що є порушенням п.9.9 «а» Правил дорожнього руху - аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена, у разі зупинки на вимогу поліцейського, за яке передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП, та за вчинення якого накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., зазначені відеозаписи є належними та допустимими доказами з огляду на те, що у відповідності до вимог ст. 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №1559129 від 26.09.2019р. /а.с. 5-6/, яка є предметом оскарження у цій справі, зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис ( у разі , якщо такий запис здійснювався), що дає можливість використання цього відеозапису у якості належного доказу вчинення позивачем у справі 26.09.2019р. правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП та правомірності прийняття працівником поліції оскаржуваної постанови.

Приймаючи до уваги вищенаведені фактичні обставини справи, колегія суддів вважає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, належними та допустимими доказами доведено правомірність прийняття оскаржуваної постанови, тому з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, колегія суддів вважає, що підстави для скасування постанови про адміністративне правопорушення, відсутні.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи та зібраним у справі доказам, що призвело до постановлення ним рішення у даній справі з порушенням норм чинного процесуального права, що відповідно до положень ст. 317 КАС України є підставою для скасування такого рішення суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції від 28.11.2019р. у даній справі скасувати.

Вирішуючи позовні вимоги позивача, колегія суддів вважає, підстави для визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАк №№1559129 від 26.09.2019р. відсутні, а тому позивачу у задоволенні позову необхідно відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. 310, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - задовольнити.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 28.11.2019р. у справі №201/11330/19(2-а/201/397/2019) - скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено - 14.01.2020р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко