Справа № 620/2527/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/2527/19 Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Кузьмишиної О.В., Мєзєнцева Є.І.,

за участю секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прилуцький нафтоналив" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив» звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 15.05.2019 № 0, № 0, № 0 та № 0.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області від 15.05.2019 № 0, № 0, № 0, № 0.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити в задоволенні позову.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та положенням закону, оскільки відповідачем правомірно визначено грошові зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький нафтоналив» в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях.

Представник апелянта в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив скасувати, а в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, які з`явились, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, основним видом економічної діяльності ТОВ «Прилуцький нафтоналив» є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і підсобними продуктами.

ГУДФС у Чернігівській області у період з 11.03.2019 по 10.04.2019 проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ «Прилуцький нафтоналив» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, валютного періоду за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, результати якої оформлено актом від 12.04.2019 № 257/14/31758032, яким встановлені порушення податкового законодавства, а саме (з урахуванням заперечень Товариства):

- п. 15 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 15 «Доходи», п. 5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 11 «Зобов`язання» п. 5, п. 6, п. 11 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», пп. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством занижено податок на прибуток на загальну суму 3 858 847,00 грн., у тому числі: за 2016 рік на суму 41 711,00 грн., за 2018 рік на суму 3 817 136,00 грн.;

- п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 201.10 ст. 201, п. 187.1 ст. 187, п. 198.5 ст. 198 Податкового кодексу України, внаслідок чого товариством: занижено податок на додану вартість на загальну суму 577 773,00 грн., в тому числі за: квітень 2016 на суму 37 017,00 грн., червень 2016 на суму 20 604,00 грн., листопад 2016 на суму 30 113,00 грн., грудень 2016 на суму 233 237,00 грн., січень 2017 на суму 14 019,00 грн., лютий 2017 на суму 31 500,00 грн., березень 2017 на суму 21 000,00 грн., травень 2017 на суму 11 000,00 грн., червень 2017 на суму 11 000,00 грн., липень 2017 року на суму 14 417,00 грн., жовтень 2017 на суму 15 436,00 грн., грудень 2017 на суму 12 000,00 грн., листопад 2018 на суму 126 430,00 грн., завищено від`ємне значення ПДВ на суму 20 000,00 грн., в т.ч.: за грудень 2018 на суму 20 000,00 грн.;

- п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (зі змінами).

В результаті виявлених порушень, контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 15.05.2019:

- №0, яким товариству збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств на суму 4 823 559,00 грн. (3 858 847,00 грн. за основним платежем та 964 712,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №0, яким товариству збільшено грошове зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на суму 722 216,00 грн. (577 773,00 грн. за основним платежем та 144 443,00 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями);

- №0, яким товариству нараховано штрафні (фінансові) санкції (штраф) за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) в сумі 20 000,00 грн.;

- №0, яким товариству нараховано штрафні санкції в сумі 138 401,00 грн., у зв`язку із відсутністю реєстрації протягом граничного строку, передбаченого абзацом другим пункту 120-1 статті 120-1 Податкового кодексу України, податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ.

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, позивач після процедури адміністративного оскарження, звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення винесені ГУДФС у Чернігівській області протиправно, відтак мають бути скасовані.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Так, у період, який підлягав перевірці з метою здійснення основної діяльності, ТОВ «Прилуцький нафтоналив» мало господарські відносини з контрагентами: ТОВ «Пром Гарант Плюс», ТОВ «ОТНП», ТОВ «Торговий дім «Авіас», ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «Лівайн Торг».

В частині господарських відносин позивача із ТОВ «Лівайн Торг», ТОВ «Альянс Еволюшн», ТОВ «Пром Гарант Плюс» та ТОВ «Торговий дім «Авіас», то судом першої інстанції вірно встановлено, що з метою здійснення основної господарської діяльності ТОВ «Прилуцький нафтоналив» було придбано у вказаних контрагентів ПММ.

03.01.2018 між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» (покупець) та ТОВ «Лівайн Торг» (постачальник) було укладено договір поставки №7/164, підписаний повноважними представниками сторін, відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар.

Статтею 1 Договору передбачено, що найменування товару: згідно накладних на товар; одиниця вимірювання: літр; кількість: згідно накладних на товар. Відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442.

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар. Загальна сума договору складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними (стаття 3 Договору). Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар (п. 4.1 Договору).

Відповідно до пп. 4.4.1 пп. 4.5.1 Договору, після отримання оплати товару, постачальник зобов`язаний на протязі 5-ти робочих днів передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

У випадку отримання скретч-карток з доставкою «Новою Поштою» - після отримання товару постачальник впродовж одного дня відправляє покупцю скретч-картки, видаткові накладні та специфікації.

Строк поставки товару: до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Місце поставки (передачі) товару: передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Умови поставки товару: самовивезення (стаття 5 Договору).

На виконання умов договору ТОВ «Лівайн Торг» протягом 2018 року було поставлено ТОВ «Прилуцький нафтоналив» дизпаливо Energy та бензин А-95, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 199, 202, 205, 207, 210, 213, 215, 221, 223, 226, 231, 234 Т.1).

Оплата за придбані ПММ здійснена позивачем у повному обсязі в безготівковій формі, відповідно до наданих контрагентом рахунків-фактур (а.с. 201, 204, 206, 209, 212, 216-218, 225, 228, 230, 233, 236 Т.1), що підтверджується специфікаціями відпущених скетч-карток на нафтопродукти та складеним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 (а.с. 242-243 Т.1).

Відпуск ТОВ «Прилуцький нафтоналив» придбаного у ТОВ «Лівайн Торг» товару здійснений на АЗС відповідно до виписаних на підставі специфікацій (окремо до кожної видаткової накладної) скретч-карток (а.с. 200, 203, 208, 211, 214, 219, 220, 222, 224, 227, 229, 232, 235 Т.1).

Також 26.01.2017 між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» (покупець) та ТОВ «Альянс Еволюшн» (постачальник) було укладено договір поставки № 09/173, підписаний повноважними представниками сторін (а.с. 238, 244-245 Т.1), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товар (бензин А-92 Energy, бензин А-95, бензин А-95 Energy, дизпаливо Energy, газ), згідно накладних на товар.

Ціна 1 літра товару визначається у накладних на товар. Оплата за товар здійснюється покупцем у національній валюті України у безготівковій формі, шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника, в день виписки рахунку-фактури та накладної на товар. Ціна одного літру товару вказується у рахунку-фактурі та накладній і дійсна протягом дня їх виписки (стаття 3, пункт 4.1 Договору).

Відповідно до пп. 2.1 Договору, передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Умови поставки товару: самовивезення.

На виконання умов договору ТОВ «Альянс Еволюшн» протягом 2017 року було поставлено ТОВ «Прилуцький нафтоналив» ПММ, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 247, 250 Т.1; 2, 5, 8, 11, 14, 17, 19, 22, 25, 28 Т.2).

Оплата за придбані ПММ здійснена позивачем у повному обсязі в безготівковій формі, відповідно до наданих контрагентом рахунків-фактур (а.с. 246, 249 Т.1; 4, 7, 10, 13, 16, 18, 21, 24, 27, 30 Т.2), що підтверджується специфікаціями відпущених скетч-карток на нафтопродукти та складеним сторонами актом звірки взаєморозрахунків за період з 01.01.2017 по 31.12.2017 (а.с. 240-241 Т.1).

Відпуск ТОВ «Прилуцький нафтоналив» придбаного у ТОВ «Альянс Еволюшн» товару здійснений на АЗС відповідно до виписаних на підставі специфікацій (окремо до кожної видаткової накладної) скретч-карток (а.с. 248 Т.1; 1, 3, 6, 9, 12, 15, 20, 23, 26, 29 Т.2).

20.09.2016 ТОВ «Прилуцький нафтоналив» (покупець) було укладено з ТОВ «Пром Гарант Плюс» (постачальник) договір поставки №21/173, підписаний повноважними представниками сторін (а.с. 237 Т.1; 31-33 Т.2), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю товари згідно накладних, а покупець зобов`язується сплатити і прийняти вказаний товар.

Договором передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442.

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар. Загальна сума договору складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними. Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар, за цінами, що діють на момент надходження коштів.

Строк поставки товару: до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Місце поставки (передачі) товару: передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Умови поставки товару: самовивезення.

На виконання умов договору ТОВ «Пром Гарант Плюс» протягом 2016 року було поставлено ТОВ «Прилуцький нафтоналив» дизпаливо Energy, бензин А-95, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 34, 37, 40, 43 Т.2).

Оплата за придбані ПММ здійснена позивачем у повному обсязі в безготівковій формі, відповідно до наданих контрагентом рахунків-фактур (а.с. 36, 39, 42, 45 Т.2).

Відпуск ТОВ «Прилуцький нафтоналив» придбаного у ТОВ «Пром Гарант Плюс» товару здійснений на АЗС відповідно до виписаних на підставі специфікацій (окремо до кожної видаткової накладної) скретч-карток (а.с. 35, 38, 41, 44 Т.2).

У свою чергу, п. 4.4 Договору установлено, що після оплати товару на протязі 5-ти робочих днів постачальник зобов`язаний передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

Відтак, отримання ТОВ «Прилуцький нафтоналив» від ТОВ «Пром Гарант Плюс» скретч-карток фактично підтверджує оплату позивачем придбаного товару у повному обсязі.

19.11.2015 між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» (покупець) та ТОВ «Торговий дім «Авіас» (постачальник) було укладено договір поставки № 16/173, підписаний повноважними представниками сторін (а.с. 46-48 Т.2), відповідно до умов якого постачальник приймає на себе зобов`язання передати покупцю у власність товари, а покупець зобов`язується оплатити і прийняти вказаний товар.

Договором передбачено, що відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч-картки) на отримання товару відповідно до «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 20.12.1997 №1442.

Ціна 1 літра товару: згідно накладних на товар. Загальна сума договору складається з загальної вартості товару за всіма видатковими накладними. Оплата товару здійснюється покупцем в національній валюті України в безготівковій формі шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника в день виписки рахунку на товар, за цінами, що діють на момент надходження коштів.

Строк поставки товару: до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч-картки). Місце поставки (передачі) товару: передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явленні довіреними особами покупця скретч-картки. Умови поставки товару: самовивезення.

На виконання умов договору ТОВ «Торговий дім «Авіас» протягом 2016 року було поставлено ТОВ «Прилуцький нафтоналив» дизпаливо Energy та бензин А-95, що підтверджується видатковими накладними (а.с. 50, 53, 56, 59, 62, 65, 68, 71, 74, 77 Т.2).

Оплата за придбані ПММ здійснена позивачем у повному обсязі в безготівковій формі, відповідно до наданих контрагентом рахунків-фактур (а.с. 49, 52, 55, 58, 61, 64, 67, 70, 73, 76, 79 Т.2).

Відпуск ТОВ «Прилуцький нафтоналив» придбаного у ТОВ «Торговий дім «Авіас» товару здійснений на АЗС відповідно до виписаних на підставі специфікацій (окремо до кожної видаткової накладної) скретч-карток (а.с. 51, 54, 57, 60, 63, 66, 69, 72, 75, 78 Т.2).

При цьому, п. 4.4 Договору установлено, що після оплати товару на протязі 5-ти робочих днів постачальник зобов`язаний передати покупцю, а покупець зобов`язаний отримати від постачальника довірчі документи (талони пластикові, паперові або паливні скретч-картки) на придбану кількість ПММ, як підтвердження здійснення оплати товару.

Таким чином, отримання ТОВ «Прилуцький нафтоналив» від ТОВ «Торговий дім «Авіас» скретч-карток фактично підтверджує оплату позивачем придбаного товару у повному обсязі.

Вищевказані видаткові накладні, виписані зазначеними контрагентами, відображені у бухгалтерському обліку ТОВ «Прилуцький нафтонилив» за кількістю та ціною на субрахунку 203, 20.3 «Паливо», «Дизпаливо», «Бензин А-95» згідно вимог застосування плану бухгалтерських рахунків (а.с. 166-189 Т.2).

Придбані у ТОВ «Пром Гарант Плюс», ТОВ «ОТНП», ТОВ «Торговий дім «Авіас», ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «Лівайн Торг» ПММ використані позивачем у власній господарській діяльності, а саме: для заправки транспортних засобів, які знаходяться на балансі товариства.

Суд першої інстанції вірно встановив та не було заперечено апелянтом, що ТОВ «Прилуцький нафтоналив» є підприємством реального сектору економіки, має власні виробничі потужності (балансова вартість основних засобів складає 20032 тис. грн.), власні приміщення загальною площею 496 кв.м, орендовані земельні ділянки загальною площею 3,3877 га. Для транспортної обробки вантажів по прийманню та зберіганню товариством побудована промислова зона, яка розташована в м. Прилуки по вул. Дружби народів, 16 на площі 3350 кв.м. Для виконання господарської діяльності використовуються власні залізничні колії, залізничні цистерни, наливна естакада, вузол обліку, трубопровід наливу нафти, ємкості для зберігання товарів, резервуари ємкістю 3000 куб.м., та понад 400 найменувань інших основних засобів, які находиться на балансі підприємства. Вартість основних засобів, зокрема, транспортних, станом на 31.01.2019 становить 1463730,41 грн.

З метою контролю за використанням скретч-карт та витрачанням ПММ на ТОВ «Прилуцький нафтоналив» налагоджено документальний облік пального: ведуться подорожні листи автомобілів, відомості на видачу пального водіям автотранспортних засобів, зведені відомості, що містять інформацію про видачу пального, його витрачання, залишки на початок та на кінець місяця, кілометраж автомобіля. Списання пального на роботу автотранспорту здійснюють на підставі подорожніх листів.

В частині господарських відносин позивача з ТОВ «ОТНП», слід врахувати, що позивач реалізує нафту, яка відповідає ГОСТу 9965-76 та отримується в процесі змішування нафти та нафтопродуктів, згідно Технологічного регламенту ТР 31758032.001-2007, розробленого на замовлення товариства (термін дії продовжено до 31.12.2016 відповідно до погодження, наданого ДП УНДіНП «МАСМА» від 23.11.2011 №10/10-1483) (а.с. 199-236 Т.2). Вказаний регламент був чинний на момент здійснення господарських операцій з ТОВ «ОТНП».

З вказаного регламенту вбачається, що для підготовки нафти у відповідності з ГОСТом, у виробничій діяльності ТОВ «Прилуцький нафтоналив» використовується нафта сира (код УКТ ЗЕД 270900), мазути прямогонні (код УКТ ЗЕД 2710) фракція лігроїно-газойлева (код УКТ ЗЕД 2709).

З 14.12.2016 на ТОВ «Прилуцький нафтоналив» почав діяти Технологічний регламент на змішування нафтопродуктів ТР 31758032.001:2016, розроблений на замовлення позивача ТОВ «Паливно-альтернативні технології» (термін дії до 31.12.2021) (а.с. 114-151 Т.2).

Технологічний регламент ТР 31758032.001:2016 містить ті самі приписи, що і Технологічний регламент ТР 31758032.001-2007.

У зв`язку з наведеним, 01.04.2016 між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» (покупець) та ТОВ «ОТНП» (постачальник) було укладено договір поставки нафтопродуктів №НП-95/16, підписаний повноважними представниками сторін (а.с. 174-176 Т.1), відповідно до умов якого постачальник зобов`язався передати у власність покупцеві, а покупець зобов`язався прийняти та оплатити нафтопродукти (дистилят сирець оливний /ДС/ до 5000 т, лігроїно-газойлеву фракцію /ЛГФ/ до 1000 т, та інші нафтопродукти).

Договором передбачено, що товар поставляється: з товарного парку ТОВ «Кіровоградська нафтова компанія» с. Шостаківка, або з товарного парку ТОВ «База Агротехпостачання» м. Козятин, або з інших нафтопереробних підприємств залізничним або автомобільним транспортом. Датою поставки товару вважається дата, зазначена в товарно-транспортній накладній або видатковій накладній.

Кількість та ціна на кожну партію товару обумовлюється постачальником та покупцем і підтверджуються виставленими рахунками-фактури. Ціна за одиницю товару є договірною й вказується з урахуванням ПДВ, і узгоджується в рахунку-фактурі, який виставляє постачальник. На момент укладання договору ціна на ДС - 6750,00 грн./т, ЛГФ - 14500,00 грн./т (з ПДВ). Загальна вартість товару на момент укладання договору складає 48 250 000,00 грн. (у т.ч. ПДВ - 8 041 666,67 грн.). Покупець здійснює оплату за товар шляхом перерахування коштів на поточний рахунок постачальника.

Якість товару, що поставляється, повинна відповідати технічним умовам (ТУ) і/або державним стандартам, що діють на території України й підтверджуватися паспортом (сертифікатом) якості заводу виготовлювача товару.

На виконання умов договору ТОВ «ОТНП» поставлено ТОВ «Прилуцький нафтоналив» лігроїно-газойлеву фракцію, що підтверджується видатковою накладною від 12.12.2016 №РН-01524 (а.с. 177 Т.1).

Постачання товару відбувалось перевізником на замовлення ТОВ «ОТНП», що підтверджується товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) (а.с. 179-181 Т.1). На поставлений товар контрагентом надано позивачу сертифікати якості заводу-виробника (а.с. 184, 187, 190 Т.1).

Придбана позивачем лігроїно-газойлева фракція прийнята на зберігання 12.12.2016, що підтверджується відміткою у товарно-транспортних накладних та актами приймання нафтопродуктів від 12.12.2016 №115/241, №114/240, №113/239, (а.с. 182-183, 185-186, 188-189 Т.1), та у цей же день змішана із сирою нафтою, як передбачено вищевказаним Технічним регламентом, про що зазначено у акті (а.с. 196 Т.1).

Зазначене змішування відбулось відповідно до наказу директора ТОВ «Прилуцький нафтоналив» від 12.12.2016 №140, для цілей промивання трубопроводів від залишків важких нафтопродуктів у період року із значними коливаннями температурного режиму, згідно затвердженої Виробничої інструкції (а.с. 195 Т.1; 160-163 Т.2).

Оплата за товар проведена позивачем у повному обсязі на підставі виставленого контрагентом рахунку-фактури від 12.12.2016 №СФ-01524 (а.с. 178 Т.1).

Придбання у ТОВ «ОТНП» лігроїно-газойлевої фракції належним чином відображене ТОВ «Прилуцький нафтоналив» у бухгалтерському обліку, що підтверджується відповідними документами (а.с. 112, 113, 164-165 Т.2).

За наведених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з тим, що сторонами виконано умови договору поставки нафтопродуктів від 01.04.2016 №НП-95/16, а придбана лігроїно-газойлева фракція використана ТОВ «Прилуцький нафтоналив» з метою здійснення основної господарської діяльності, що не спростовано апелянтом жодними доказами, які б відповідали вимогам ст.ст. 73 -76 КАС України.

Оцінюючи доводи щодо порушень вимог податкового законодавства в частині обрахунку податку на прибуток колегія суддів враховує, що відповідно до пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на час здійснення господарських операцій) прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається: - збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку); - зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Також відповідно п. 135.1 ст. 135 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до статті 137 Податкового кодексу України податок нараховується платником самостійно за ставкою, визначеною статтею 136 цього Кодексу, від бази оподаткування, визначеної згідно зі статтею 135 цього Кодексу.

Податок, що підлягає сплаті до бюджету платниками податку, які провадять страхову діяльність, визначається в порядку, передбаченому пунктом 141.1 статті 141 цього Кодексу.

Згідно п.5 П(с)БО 15 «Дохід», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №290 від 29.11.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 грудня 1999 року за №860/4153, дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

Відповідно до п.5 П(с)БО 11 «Зобов`язання», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №20 від 31.01.2000, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2000 року за №85/4306, зобов`язання визнається, якщо його оцінка може бути достовірно визначена та існує ймовірність зменшення економічних вигод у майбутньому внаслідок його погашення. Якщо на дату балансу раніше визнане зобов`язання не підлягає погашенню, то його сума включається до складу доходу звітного періоду.

Пунктами 5, 6 та 11 П(с)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України №318 від 31.12.1999, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 січня 2000 року за №27/4248, витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Витратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат.

До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Отже, до складу валових витрат можуть бути віднесені витрати, які безпосередньо пов`язані з підготовкою, організацією, веденням виробництва, реалізацією продукції (робіт, послуг).

Як вказано вище, ТОВ «Прилуцький нафтоналив» мало господарські взаємовідносини із ТОВ «Пром Гарант Плюс», ТОВ «ОТНП», ТОВ «Торговий дім «Авіас», ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «Лівайн Торг». Суть господарських операцій полягала у придбанні позивачем ПММ, які були використані для здійснення товариством безпосередньої господарської діяльності, що підтверджується документами первинного бухгалтерського обліку. При цьому, посилання представника відповідача на відсутність у ТОВ «Прилуцький нафтоналив» документів, які підтверджують фактичне отримання нафтопродуктів, суд вважає необґрунтованими, оскільки контрагентами позивача виписано товариству специфікації відпущених скретч-карток, які відповідно до умов договорів підтверджують факт сплати за отриманий товар та є підставою (довірчими документами) для отримання видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем правомірно відображено достовірні дані, що стосуються податку на прибуток за перевіряємий період.

В частині доводів щодо правомірності формування ТОВ «Прилуцький нафтоналив» податкового кредиту, слід виходити з наступного.

Відповідно до п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України.

В силу положень п.198.2 ст. 198 цього Кодексу, датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 201.11 ст. 201 Податкового кодексу України підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту без отримання податкової накладної, також є: а) транспортний квиток, готельний рахунок або рахунок, який виставляється платнику податку за послуги зв`язку, інші послуги, вартість яких визначається за показниками приладів обліку, що містять загальну суму платежу, суму податку та податковий номер продавця, крім тих, форма яких встановлена міжнародними стандартами; б) касові чеки, які містять суму отриманих товарів/послуг, загальну суму нарахованого податку (з визначенням фіскального номера та податкового номера постачальника). При цьому з метою такого нарахування загальна сума отриманих товарів/послуг не може перевищувати 200 гривень за день (без урахування податку).

Для формування податкового кредиту мають значення податкові накладні та інші первинні документи, які, виходячи з наведеного, видаються на підтвердження реально вчиненої операції. Однак, наявність податкових накладних є необхідною, але не безумовною підставою для отримання платником податку права на податковий кредит з податку на додану вартість.

Так, згідно із ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88 (далі - Наказ №88).

Відповідно до п.1.2 Наказу №88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу №88).

Згідно з п.2.4 Наказу №88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Так, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Також, вказана вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції, кореспондується і з нормами Податкового кодексу України. При цьому, сама собою відсутність окремих документів (ліцензій, дозволів і т.п.), а так само помилки у їх оформленні, не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Сама по собі наявність первинних документів (актів надання послуг та податкових накладних) не може бути єдиною і достатньою підставою для підтвердження правомірності формування податкового кредиту, у разі недоведення реальності здійснених господарських операцій, а також не доведення факту дійсного руху активів та товару між учасниками відповідних операцій.

Разом з тим, обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету на суму податкового кредиту.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит та валові витрати у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що, в першу чергу, має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

В контексті викладеного, колегія суддів вказує на те, що надані ТОВ «Прилуцький нафтоналив» документи, складені за результатами здійснення наведених господарських операцій з ТОВ «Пром Гарант Плюс», ТОВ «ОТНП», ТОВ «Торговий дім «Авіас», ТОВ «Альянс Еволюшн» та ТОВ «Лівайн Торг», містять усі необхідні реквізити, визначені статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та є первинними документами бухгалтерського та податкового обліку у розумінні зазначеного Закону, які містять: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис та інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, і, як наслідок, вони є такими, які підлягають обов`язковому врахуванню як в бухгалтерському, так і в податковому обліку, а також такими, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентами.

Фінансово-господарські операції між позивачем та вказаними товариствами відображено у податковій звітності ТОВ «Прилуцький нафтоналив» за відповідні податкові періоди, суми податку на додану вартість віднесені до складу податкового кредиту відповідних податкових періодів, що не заперечувалось ГУДФС у Чернігівській області.

Доводи представника відповідача, які аналогічні викладеним в апеляційній скарзі відносно того, що позивачем не доведено факт використання лігроїно-газойлевої фракції у господарській діяльності та її внутрішнє переміщення по товариству, обґрунтовано спростовані судом першої інстанції, який зазначив, що вказана фракція була отримана товариством 12.12.2016 та цього ж дня змішана із сирою нафтою. Тобто фактично її внутрішнє переміщення та оприбуткування на склад не відбулось. Крім того, з наданих суду доказів можливо встановити сам факт змішування, його причини та кількість здійсненого змішування.

При цьому, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що на перевірку не надано жодних документів щодо внутрішнього переміщення лігроїно-газойлевої фракції між матеріально-відповідальними особами для змішування, а також на те, що в акті змішування нафтопродуктів відсутня інформація щодо: номеру резервуара, висоти зливу, питомої ваги занурення, вмісту води, позаяк такі доводи жодним чином не спростовують факт придбання вказаної фракції у ТОВ «ОТНП».

Окрім того, колегія суддів не приймає аргументи апелянта щодо відсутності доказів подальшого продажу лігроїно-газойлевої фракції та відсутності на залишках товарів у бухгалтерському обліку з огляду на те, що представником позивача під час апеляційного розгляду справи пояснено, що вказана фракція використовується для обслуговування та промивки трубопроводів з нафтою, тобто вказана фракція була використана позивачем у своїй господарській діяльності.

Щодо посилань апелянта на ухвалу Соснівського районного суду Черкаської області від 27.02.2017 у справі №712/2315/17 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.205, ч.5 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, то судова практика вирішення податкових спорів виходить з презумпції добросовісності платника, тобто з презумпції економічної виправданості дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди, та достовірність відомостей у бухгалтерській та податковій звітності платника.

Варто також зазначити, що поняття «добросовісний платник», яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його постачальниками правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентами податкових зобов`язань. А відтак платник не може зазнавати негативних наслідків внаслідок діянь інших осіб, що перебувають поза межами його впливу.

Однак, у разі якщо податковий орган доведе узгодженість дій між платником та його контрагентом, які свідчать про здійснення операцій без наміру створити відповідні цим операціям правові наслідки з метою отримати податкову вигоду, або що платник податку діяв без належної обачності й обережності і йому мало бути відомо про порушення, які допускав його контрагент, або що діяльність платника податку спрямована на здійснення операцій, пов`язаних з наданням податкової вигоди, переважно з контрагентами, які не виконують своїх податкових зобов`язань, то право платника на податковий кредит не можна вважати законним.

Верховним Судом в постанові від 27.03.2018 у справі №816/809/17 (адміністративне провадження №К/9901/1349/170), зазначено, що сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів, в рамках такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 05.06.2018 у справі №809/1139/17 (адміністративне провадження №К/9901/40809/18) та від 26.06.2018 у справі № 808/2360/17, наявність кримінального провадження, відкритого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.205-1 Кримінального кодексу України відносно контрагента платника податку, не містять у собі встановлених обставин, які б свідчили про невиконання контрагентом своїх договірних зобов`язань саме по господарських відносинах з позивачем або обставин, які б свідчили про фіктивність (нереальність) господарських операцій між вказаними суб`єктами господарської діяльності.

Відповідачем під час апеляційного розгляду справи не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про невідповідність господарської операції позивача з ТОВ «Пром Гарант Плюс» з поставки нафтопродуктів цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійсненої операції, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчиненої операції, а також про те, що здійснення зазначеної операції не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії ТОВ «Прилуцький нафтоналив» та його контрагента були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, встановлено рух активів (товару), встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.

Відтак, надані позивачем документи підтверджують реальність господарської операції ТОВ «Прилуцький нафтоналив» з наведеними контрагентами-постачальниками, а також право на формування податкового кредиту, що в свою чергу свідчить про безпідставність посилань апелянта.

Стосовно кредиторської заборгованості ТОВ «Прилуцький нафтоналив» перед фірмою-нерезидентом «Power Provision Limited» та віднесення такої контролюючим органом до безнадійної, то матеріалами справи підтверджується, що 03.02.2014 між позивачем (замовник) та фірмою-нерезидентом «Power Provision Limited» (Англія) (виконавець) було укладено договір про надання маркетингових послуг (з додатком), відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується: виконати ряд певних фактичних дій з метою знаходження оптимального контрагента за межами України, готового придбати нафту замовника, у відповідності до умов замовника. Товар та умови продажу визначені замовником у договорі та додатку №1 до договору. Додаток №1 є невід`ємною частиною даного договору; надавати допомогу замовникові в укладанні договорів купівлі-продажу між ним та покупцем; проводити аналіз кон`юнктури товарного ринку, спрямований на виявлення потенційних ринків збуту для замовника (а.с. 157-161 Т.1).

Заборгованість перед фірмою «Power Provision Limited» у сумі 802 398,64 грн. обліковується ТОВ «Прилуцький нафтоналив» в бухгалтерському обліку на рахунку 632, що підтверджується оборотно-сальдовими відомостями (а.с. 190-192 Т.2).

Оцінюючи вказані обставини суд першої інстанції вказав, що строк позовної давності по заборгованості, яка виникла у ТОВ «Прилуцький нафтоналив» перед фірмою «Power Provision Limited» не минув, оскільки не сплинув строк оплати за надані послуги (до 2024 року згідно мирової угоди) та строк дії договору від 03.02.2014 (до 2020 року відповідно до додаткової угоди), відповідно вона не є безнадійною.

На переконання судової колегії, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, оскільки згідно з пп. "а" пп.14.1.11 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак, зокрема, заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Відповідно до договору від 03.02.2014 про надання маркетингових послуг (з додатками), укладеного з фірмою-нерезидентом «Power Provision Limited», оплата за надані послуги здійснюється після підписання сторонами акту здачі-приймання наданих послуг протягом 90 календарних днів.

Термін дії договору - до 31 грудня 2015 року. Якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну даного договору жодна із сторін не відмовляється від цього договору, то дія договору продовжується на один календарний рік (п. 4 Договору.)

02.06.2014 та 31.07.2014 сторонами укладено акти здачі-приймання робіт і наданих послуг №1 та №2 (а.с. 163-166 Т.1). Відповідно да акту №1 винагорода виконавця за виконання 2 етапу складає 762 995,70 дол. США, що є еквівалентом 9 062 530,25 грн. по курсу НБУ на дату укладання та підписання даного акту. Відповідно да акту №2 розрахунок вартості послуг виконавця за виконання 2 етапу складає 29 402,94 дол. США, що є еквівалентом 352 929,02 грн. по курсу НБУ на дату укладання та підписання даного акту.

10.02.2015 між ТОВ «Прилуцький нафтоналив» та фірмою «Power Provision Limited» укладено мирову угоду до договору про надання маркетингових послуг від 03.02.2014 (а.с. 170-171 Т.1), пунктом 2 якої сторони погодили внести такі зміни до договору від 03.02.2014: «до п. 2.1 Договору: Оплата за надані послуги здійснюється після підписання акту здачі-приймання наданих послуг протягом 10 років».

Відповідно до додаткової угоди від 31.12.2015 до договору про надання маркетингових послуг від 03.02.2014, сторони дійшли згоди про продовження строку дії договору до 31.12.2020 (а.с. 173 Т.1).

Відтак, строк позовної давності по заборгованості, яка виникла у ТОВ «Прилуцький нафтоналив» перед фірмою «Power Provision Limited» не минув, а віднесення такої до безнадійної є безпідставним.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 №0, то суд першої інстанції також вірно вказав, що у акті перевірки від 12.04.2019 №257/14/31758032 контролюючим органом зазначено про порушення ТОВ «Прилуцький нафтоналив» строків реєстрації податкових накладних у ЄРПН на загальну суму 554 782,00 грн., однак не зазначено жодних даних, які б могли ідентифікувати такі накладні (номери, дати, сторони операції). Як в акті перевірки, так і в додатку до податкового повідомлення-рішення №0 зазначено лише місяці порушення термінів реєстрації.

Крім того, наявні розбіжності у розрахунках до податкових повідомлень-рішень. Зокрема, у додатку до податкового повідомлення-рішення № 0 розрахунку фінансових (штрафних) санкцій з ПДВ у рядку 14 вказано завищення від`ємного значення ПДВ в сумі 20 000,00 грн., без нарахування штрафної санкції. Разом з тим, в додатку до податкового повідомлення-рішення №0 (Розрахунок по ПДВ) вказана сума включена до рядка 16 та на неї нарахована штрафна санкція 10 000,00 грн. Таким чином, сума ПДВ 20 000,00 грн. та сума штрафних санкцій 10 000,00 грн. включені до загальної суми штрафних санкцій, визначених у податковому повідомленні-рішення №0. Зазначені обставини жодним чином не спростовано контролюючим органом у апеляційній скарзі, яким не наведено обґрунтованих аргументів, які б свідчили про правомірність дій останнього при винесенні податкового повідомлення-рішення від 15.05.2019 №0.

Враховуючи викладене нормативне регулювання, судом першої інстанції обґрунтовано задоволені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків не спростовують та не свідчать про наявність підстав для скасування оскаржуваного рішення суду.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 21.01.2020)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя О.В. Кузьмишина

Суддя Є.І. Мєзєнцев