Справа № 466/8593/19
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/8593/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Залізничний районний суд міста Львова

у складі :

головуючого-судді Ліуша А.І.

при секретарі Ващишин А.Б.

з участю позивача Верхівського С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови, покликаючись на те, що постановою інспектора поліції від 09 жовтня 2019 року на нього накладено адміністративне стягнення за адміністративне правопорушення, оскільки ним порушено вимогу знаку 17.1 ПДР та здійснено маневр на іншу смугу, яка призначена для автобусних транспортних засобів. Вважає, що постанова від 09 жовтня 2019 року є незаконною, оскільки він не вчиняв правопорушення, так як здійснював такий маневр поза межами дії цього знаку, а також інспектором поліції не проведено розгляд справи, не відібрано від нього пояснень, складено постанову без дослідження обставин справи та справу розглянуто за місцем вчинення правопорушення, без надання права скористатись правовою допомогою. Просить позов задовольнити, постанову скасувати.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, дав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча належно був повідомлений про час та місце слухання справи, наслідки неявки, а тому згідно ст.205 КАС України, суд вважає, що справу можна слухати у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю.

Судом встановлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №557626 від 09 жовтня 2019 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 здійснено маневр на іншу смугу, яка призначена для автобусних транспортних засобів, чим порушено вимогу знаку 17.1 ПДР.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точності відповідно з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Проте судом встановлено, що виходячи із положень вказаних статей, суб`єктом оскарження, при винесенні оскаржуваної постанови не було виконано вимог цих статей, зокрема щодо повноти, всебічності та об`єктивності з`ясування обставин справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Крім того, ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Аналогічна позиція міститься у рішенні Конституційного суду України №1-11/2015 від 26 травня 2015 року.

Однак, всупереч наведеному, інспектором патрульної поліції при винесенні оскаржуваної постанови не виконано вищезазначених вимог закону, складено таку постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, що призвело до порушення процесуальних прав позивача ОСОБА_1 , враховуючи те, що він не погоджувався із тим, що вчинив адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23 грудня 2005 року Пленум Верховного Суду України звертає увагу судів на неприпустимість під час розгляду справ про адміністративні правопорушення ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 7, п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поважати і не порушувати прав і свобод людини. Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Однак, інспектор поліції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не роз`яснив позивачу ОСОБА_1 його права у повному обсязі, не надав йому можливість скористатись такими, зокрема, правом на правову допомогу, а також, не відібрав пояснень у нього, не дослідив усіх обставин справи, чим, на переконання суду, взагалі позбавив позивача права на розгляд справи, а відтак, на переконання суду постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №557626 від 09 жовтня 2019 року складено з порушенням прав позивача, що є неприпустимим, така постанова є незаконною та підлягає скасуванню.

Також, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідачем не надано суду жодних пояснень, заперечень доказів та пояснень позивача, належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, зокрема, щодо не виконання ним вимоги п. 17.1 ПДР, а відтак з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 5-10, 241-243, 286 КАС України, -

У Х В А Л И В :

позов задовольнити повністю.

Постанову серії ДПО18 №557626 від 09 жовтня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення та визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення визнання ОСОБА_1 винним за ч. 1 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя /підпис/ А.І.Ліуш

Копія вірна.

Суддя: А.І.Ліуш