Справа № П/320/443/20
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2020 року м. Київ № П/320/443/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій і відмови протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд:

визнати відмову УСЗН призначити житлову субсидію за наявності боргу в оплаті житлово-комунальних послуг незаконною;

зобов`язати відповідача призначити субсидію;

визнати методику УСЗН нарахування (обчислення) розміру обов`язкового відсотка платежу з залученням розміру пенсій (доходу осіб) протиправною;

зобов`язати виконати розрахунок розміру обов`язкового платежу відповідно до прожиткового мінімуму та 15% його частини, що формує кількість таких частин у їх сукупності;

визнати відмову УСЗН щодо права на подвійний розмір нормативної опалювальної площі в алгоритмі 42 м.кв. на кожну особу та 21 м.кв. на сім`ю;

зобов`язати УСЗН визнати подвійну норму на послугу опалення (теплопостачання);

визнати відмову УСЗН не визнавати рішення Верховного Суду від 27.11.2018 повернути норми споживання природного газу до норм, визначених постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 протиправною;

зобов`язати УСЗН застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій відповідно до рішення суду;

визнати відмову УСЗН надати абонементній платі (дротового телефонного зв`язку) ознаки за тарифами переговорного процесу, ознаки міжміського телефонного зв`язку. Підмінювати поняття «абонентна» та «абонементна» плата - це не законно;

зобов`язати УСЗН визнати «абонементну плату» (стаціонарний телефонний апарат), як плату за тарифами (грн./хвилина), що відмінна від «абонентної плати» - фіксованої плати;

визнати незаконною методикою розподіляти об`єм водоспоживання серед мешканців квартири, яка має (обладнана) ліч.води, що обслуговують квартиру на засадах якоїсь пропозиції;

зобов`язати відмовитись від такого пропорційного розподілу;

визнати протиправними діями УСЗН щодо відмови в призначенні субсидії тим мешканцям домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють);

визнати дії УСЗН протиправними щодо відмови в призначенні субсидії особам, які фактично проживають без реєстрації до житла;

визнати відмову УСЗН в нормі права на додатковий розмір житлової площі 15 м.кв. в оплаті послуги квартплати відповідно до норм Міжнародної Угоди протиправною;

зобов`язати УСЗН визнати правову норму Міжнародної Угоди Закону № 144/96-ВР 26.04.1996 та зазначити додаткову пільгу житлової площі 15 м.кв. до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Пунктами 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень у позовній заяві зазначається обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Частиною четвертою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач просить суд, зокрема, визнати відмову УСЗН призначити житлову субсидію за наявності боргу в оплаті житлово-комунальних послуг незаконною. Така вимога не є конкретизованою з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив незаконні, на думку позивача, дії щодо відмови призначити житлову субсидію.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити субсидію. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати призначити субсидію, а також із вказаної позовної вимоги не зрозуміло, кому слід призначити таку субсидію.

Також позивач просить суд визнати методику УСЗН нарахування (обчислення) розміру обов`язкового відсотка платежу з залученням розміру пенсій (доходу осіб) протиправною. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування нормативно-правового акта та його реквізитів і органу прийняття, яким врегульована методика нарахування (обчислення) розміру обов`язкового відсотка платежу з залученням розміру пенсій (доходу осіб), з якою незгодний позивач.

Зміст прохальної частини позову також містить вимогу про зобов`язання виконати розрахунок розміру обов`язкового платежу відповідно до прожиткового мінімуму та 15% його частини, що формує кількість таких частин у їх сукупності. Однак дана вимога не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати вчинити такі дії.

Крім того, позивач просить суд визнати відмову УСЗН щодо права на подвійний розмір нормативної опалювальної площі в алгоритмі 42 м.кв. на кожну особу та 21 м.кв. на сім`ю. Однак поза увагою позивача залишилась та обставина, що конкретно необхідно вчинити суду.

Позивач просить суд також визнати відмову УСЗН не визнавати рішення Верховного Суду від 27.11.2018 повернути норми споживання природного газу до норм, визначених постановою КМУ № 619 від 08.06.1996 протиправною. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив незаконні, на думку позивача, дії щодо не визнання рішення Верховного Суду від 27.11.2018 повернути норми споживання природного газу до норм, визначених постановою КМУ № 619 від 08.06.1996. Також вищевказана вимога не підтверджена належними і допустимими доказами, а саме документально не доведено, що УСЗН не визнає рішення Верховного Суду від 27.11.2018, а також суду не зрозуміло, яке конкретно рішення Верховного Суду (номер справи, провадження тощо) не визнає УСЗН. Крім того, на підтвердження обставин, якими позивач обґрунтовує вказану позовну вимогу, суду не представлено належним чином завіреної копії рішення Верховного Суду від 27.11.2018, на яке посилається позивач, і яке не визнає, на його думку, УСЗН.

Зі змісту прохальної частини позову вбачається, що позивач також просить суд зобов`язати УСЗН застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій відповідно до рішення суду. Однак дана вимога не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій відповідно до рішення суду, а також суду не зрозуміло, на підставі якого рішення суду (дата ухвалення, номер справи та найменування суду) слід зобов`язати УСЗН застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій, та які конкретно норми споживання природного газу має на увазі позивач.

Позивач також просить суд визнати відмову УСЗН надати абонементній платі (дротового телефонного зв`язку) ознаки за тарифами переговорного процесу, ознаки міжміського телефонного зв`язку. Підмінювати поняття «абонентна» та «абонементна» плата - це не законно. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив незаконні, на думку позивача, дії щодо відмови надати абонементній платі (дротового телефонного зв`язку) ознаки за тарифами переговорного процесу, ознаки міжміського телефонного зв`язку. На обґрунтування вищевказаної позовної вимоги позивачем не надано жодного доказу, зокрема, що УСЗН підмінювала поняття «абонентна» та «абонементна» плата та відповідач у даній справі наділений такими повноваженнями.

Крім того, позивач просить суд зобов`язати УСЗН визнати «абонементну плату» (стаціонарний телефонний апарат), як плату за тарифами (грн./хвилина), що відмінна від «абонентної плати» - фіксованої плати. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати визнати «абонементну плату» (стаціонарний телефонний апарат), як плату за тарифами (грн./хвилина), що відмінна від «абонентної плати» - фіксованої плати. На обґрунтування вищевказаної позовної вимоги позивачем не надано жодного доказу, зокрема, що УСЗН не визнає «абонементну плату» (стаціонарний телефонний апарат), як плату за тарифами (грн./хвилина), що відмінна від «абонентної плати» - фіксованої плати.

Прохальна частина позову містить також вимогу про визнання незаконною методикою розподіляти об`єм водоспоживання серед мешканців квартири, яка має (обладнана) ліч.води, що обслуговують квартиру на засадах якоїсь пропозиції. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування нормативно-правового акта та його реквізитів і органу прийняття, яким врегульована методика нарахування (обчислення) розміру обов`язкового відсотка платежу з залученням розміру пенсій (доходу осіб), з якою незгодний позивач.

Також позивач просить суд зобов`язати відмовитись від такого пропорційного розподілу. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить ні найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати, ні конкретної дії, а саме, якого конкретно пропорційного розподілу тощо, і чого конкретно такий пропорційний розподіл стосується.

Позивач, серед іншого, просить суд визнати протиправними діями УСЗН щодо відмови в призначенні субсидії тим мешканцям домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють). Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив протиправні, на думку позивача, дії щодо відмови в призначенні субсидії тим мешканцям домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють). Крім того, не конкретизовано, яким саме мешканцям та якого конкретно домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють) відмовлено в призначенні субсидії. У разі конкретизації в цій частині позовних вимог щодо відмови в призначенні субсидії усім мешканцям домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють), надати докази уповноваження позивача в інтересах тих мешканців, які не працевлаштовані (не працюють) звертатися до суду з такими вимогами.

Прохальна частина позову також містить вимогу про визнання дій УСЗН протиправними щодо відмови в призначенні субсидії особам, які фактично проживають без реєстрації до житла. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив протиправні, на думку позивача, дії щодо відмови в призначенні субсидії особам, які фактично проживають без реєстрації до житла. Крім того, не конкретизовано, яким саме особам, які фактично проживають без реєстрації до житла було відмовлено в призначенні субсидії і чому вони самостійно не можуть звернутися за захистом до суду. У разі конкретизації в цій частині позовних вимог щодо відмови в призначенні субсидії особам, які фактично проживають без реєстрації до житла, надати докази уповноваження позивача в інтересах тих осіб звертатися до суду з такими вимогами.

Позивач просить суд визнати відмову УСЗН в нормі права на додатковий розмір житлової площі 15 м.кв. в оплаті послуги квартплати відповідно до норм Міжнародної Угоди протиправною. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, який вчинив протиправні, на думку позивача, дії щодо відмови визнати в нормі права на додатковий розмір житлової площі 15 м.кв. в оплаті послуги квартплати відповідно до норм Міжнародної Угоди. Не конкретизовано в частині вищевказаної позовної вимоги й відповідно до норм якої саме Міжнародної Угоди відмовлено позивачеві у праві на розмір житлової площі 15 м.кв. в оплаті послуги квартплати, та яку конкретно норму права на думку позивача було порушено протиправними діями УСЗН.

Також позивач просить суд зобов`язати УСЗН визнати правову норму Міжнародної Угоди Закону № 144/96-ВР 26.04.1996 та зазначити додаткову пільгу житлової площі 15 м.кв. до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Така вимога не є конкретною з огляду на те, що не містить повного найменування суб`єкта владних повноважень, якого слід зобов`язати визнати правову норму Міжнародної Угоди Закону № 144/96-ВР 26.04.1996 та зазначити додаткову пільгу житлової площі 15 м.кв. до Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги. Не підтверджено належними і допустимими доказами також, що суб`єкт владних повноважень, який на думку позивача порушив його права та законні інтереси, не визнає правову норму Міжнародної Угоди Закону № 144/96-ВР 26.04.1996, доказів того, що відповідач у даній справі наділений такою компетенцією.

Тобто, зазначені вимоги відповідно до змісту прохальної частини позову є абстрактними, оскільки не конкретизовані в частині того, дії якого суб`єкта слід визнати протиправними і незаконними, а також не підтверджено належними і допустимими доказами порушення прав позивача в частині вищевказаних позовних вимог і не надано доказів на їх обґрунтування, не надано також доказів уповноваження позивача звертатися до суду з цим позовом в інтересах інших осіб, зокрема, осіб, які фактично проживають без реєстрації до житла та тих мешканців домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють) тощо.

Таким чином, позовна заява оформлена з порушенням вимог пунктів 4, 5, 9 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зауважує, що залишення позовної заяви без руху не є обмеженням у доступі до правосуддя. Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, сформульовану, зокрема, в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі «Наталія Михайленко проти України» (пункт 31) зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема, у пункті 55 справи «Креуз проти Польщі», що обмеження, накладене на доступ до суду, буде несумісним із пунктом першим статті 6 Конвенції, якщо воно не переслідує законної мети або коли не існує розумної пропорційності між застосованими засобами та законністю цілі, якої прагнуть досягти («Kreuz v. Poland» № 28249/95).

Отже, встановлюючи конкретні вимоги до змісту та форми позовної заяви, а також до документів, які мають бути до неї додані, Кодекс адміністративного судочинства України при цьому покладає обов`язок на суд перевірити виконання позивачем цих вимог та прийнятності позовної заяви на стадії вирішення питання про відкриття провадження по справі. Позаяк, законодавством чітко встановлено наслідки невиконання таких вимог, а саме постановлення судом ухвали про залишання позовної заяви без руху.

Крім того, позовна заява не містить ініціалів та прізвища особи, яка її підписала.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом подання до суду:

позовної заяви (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи та один для суду), яка відповідає вимогам, встановленим статтями 160, 161 Кодексу, зокрема, із викладом конкретного змісту позовних вимог відповідно до прохальної частини позову, з урахуванням висновків суду, із зазначенням суб`єкта владних повноважень (повного найменування органу в прохальній частині позову), який допустив протиправні і незаконні дії та конкретизацією самої суті таких дій (відмови); зазначенням ініціалів та прізвища особи, яка підписала позов;

належних і допустимих доказів порушення прав позивача в частині заявлених позовних вимог, з урахуванням висновків суду, щодо кожної із заявлених вимог, та доказів уповноваження позивача звертатися до суду з цим позовом в інтересах інших осіб, зокрема, осіб, які фактично проживають без реєстрації до житла та тих мешканців домогосподарства, які не працевлаштовані (не працюють) із зазначенням їх прізвищ, імен та по батькові та інших відомостей, передбачених процесуальним законом;

доказів на підтвердження обставин, на які посилається позивач, а саме: рішення Верховного Суду від 27.11.2018 та рішення суду, на підставі якого слід зобов`язати суб`єкта владних повноважень застосовувати норми споживання природного газу в розрахунках пільг та субсидій.

Керуючись статтями 160, 161, 171, 172, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Броварської міської ради Київської області про визнання дій і відмови протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати позивачеві за адресою, вказаною у позові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає окремому оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Панченко Н.Д.