Справа № 640/14968/19
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Київ № 640/14968/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Міністерства оборони України

до Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби

Міністерства юстиції України

про визнання протиправним та скасування постанови від 23.07.2019р. ВП № 58193826,

зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Міністерство оборони України звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі - Відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в рамках виконавчого провадження (ВП 58193826) від 23.07.2019 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №58193826 у зв`язку з фактичним виконанням рішення ще 15.07.2019 протокол № 86.

Ухвалою суду від 09.09.2019р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на відсутність підстав у державного виконавця на прийняття постанови про накладення штрафу від 23.07.2019р., оскільки позивачем самостійно 15.07.2019р. виконано рішення суду.

Відповідач у визначений судом строк відзив на позовну заяву не надав, заява про визнання позову також суду не надходила, що не перешкоджає розгляду справи по суті враховуючи скорочені строки розгляду справ даної категорії передбачені ст. 287 КАС України. Отримання 17.09.2019р. відповідачем ухвали суду від 09.09.2019р. підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 158.

Згідно з частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Ухвалою від 12.11.2019р. суд зобов`язував відповідача подати докази надіслання (вручення) Міністерству оборони України: - постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. ВП № 58193826; - вимоги щодо негайного виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. у виконавчому провадженні ВП № 5819382.

Проте, на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2019р. відповідачем на адресу суду були надіслані матеріали виконавчого провадження ВП № 58193826, в яких відсутні витребувані судом докази надіслання (вручення) позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. ВП № 58193826 та вимоги щодо негайного виконання постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. у виконавчому провадженні ВП № 5819382.

Ухвалою від 13.12.2019р. суд зобов`язував Міністерство оборони України надати суду докази надіслання (отримання) відповідачем листа № 248/5398 від 19.07.2019р.

23.12.2019р. позивачем подано лист № 248/5398 від 19.07.2019р., який містить штамп вхідної кореспонденції Міністерства юстиції України від 23.07.2019р. № 17367-26-19.

Дослідивши обставини справи та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 25.01.2019р. відкрито виконавче провадження № 58193826 на виконання виконавчого листа № 825/1933/18 від 26.09.2018р., виданого Чернігівським окружним адміністративним судом.

Вказаним виконавчим листом було зобов`язано Міністерство оборони України розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 та наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. № 530, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, з урахуванням висновків суду.

Як зазначалось вище, на виконання вимог ухвали суду від 12.11.2019р. відповідачем на адресу суду були надіслані матеріали виконавчого провадження ВП № 58193826, в яких відсутні витребувані судом докази надіслання (вручення) позивачу постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. ВП № 581938.

Як зазначає позивач, постанова від 25.01.2019р. про відкриття виконавчого провадження № 58193826 на адресу Міністерства оборони України не надходила.

28.05.2019р. відповідачем винесено вимогу № 20-1/58193826/25 щодо виконання протягом 10 днів з моменту отримання даної вимоги судового рішення з наданням відповідних доказів.

14.06.2019р. позивач звернувся до відповідача з листом № 248/4648, в якому повідомив про ненадходження постанови про відкриття виконавчого провадження від 25.01.2019р. Також у зазначеному листі позивач повідомив відповідача, що на даний час уповноваженим органом Міноборони (Чернігівський ТЦК та СП) вживаються заходи щодо розшуку ОСОБА_1 та підготовки необхідних документів для подання їх Комісії Міноборони з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. У зв`язку з чим позивач також просив відкласти проведення виконавчих дій.

Отримання відповідачем вказаного листа від 14.06.2019р. № 248/4648 підтверджується його наявністю у надісланих суду матеріалах виконавчого провадження № 58193826, з штемпелем вхідної кореспонденції - вх. від 03.07.2019р. № 15827-26-19.

Судом також встановлено, що Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань пов`язаних із призначенням та виплатою ОГД 12.07.2019 прийнято рішення, яке оформлено протоколом № 86 від 12.07.2019, затвердженим ТВО Міністра оборони України 15.07.2019, стосовно ОСОБА_1 .

В матеріалах справи наявний лист позивача № 248/5398 від 19.07.2019р. (а.с. 41), який адресований відповідачу, в якому позивач повідомляє про необхідність закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду у справі № 825/1933/18. До вказаного листа також було додано додаток вищевказаний протокол комісії Міністерства оборони України.

Відповідно до штемпелю вхідної кореспонденції Вх. № 17367-26-19 (а.с. 41) відповідачем вказаний лист було отримано 23.07.2019р.

Однак, в той же день, 23.07.2019р. відповідачем прийнято постанову ВП № 58193826 про накладення на позивача штрафу у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду. Вказана постанова обґрунтована тим, що станом на 23.07.2019р. боржником не представлено документів, щодо виконання рішення або причин його невиконання, не повідомлено про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення виконання виконавчих дій.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України № 1404-VIII від 02.06.2016 «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Частиною четвертою статті 19 цього Закону передбачено, що сторони виконавчого провадження зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення.

У разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника-фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (ст.75 Закону № 1404-VIII).

Системний аналіз положень Закону № 1404-VIII дає підстави дійти висновку, що єдиними заходами примусового виконання рішень зобов`язального характеру є застосування штрафних санкцій до боржника та внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам для притягнення боржника до відповідальності згідно з вищезазначеним Законом. Інших заходів для примусового виконання рішень немайнового характеру законодавством не визначено.

З наведеного вбачається, що Законом України № 1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення, а тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Таким чином, оскільки позивач листом № 248/5398 від 19.07.2019р. повідомив відповідача про виконання в повному обсязі рішення суду у справі № 825/1933/18 і вказаний лист було отримано відповідачем 23.07.2019р., що підтверджується штемпелем вхідної кореспонденції (а.с. 41), суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 23.07.2019р. ВП № 58193826 про накладення штрафу за відсутності підстав, визначених Законом № 1404-VІІІ.

Також суд приходить до висновку, що доданий до вказаного листа № 248/5398 від 19.07.2019р. витяг з протоколу № 86 від 12.07.2019р. засідання Комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (а.с. 11), про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги є належним доказом виконання судового рішення у справі №825/1933/18, отже наявні підстави, визначені пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону № 1404-VІІІ, для закінчення виконавчого провадження.

При цьому суд зазначає, що згідно пункту 4 постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 825/1933/18 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/76243336) вирішено зобов`язати Міністерство оборони України розглянути питання про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», у відповідності з Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 р. № 975 та наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014 р. № 530, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня відповідного року, з урахуванням висновків суду.

Тобто, в даному випадку, під фактичним виконанням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 825/1933/18 є прийняття рішення Міністерством оборони України за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності після звільнення з військової служби, з урахуванням висновків саме цього рішення суду.

На підставі викладеного, суд зазначає, що вказаним рішенням суду останнього було зобов`язано лише прийняти рішення за результатами розгляду питання щодо виплати (або відмову у виплаті) ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, що й було зроблено Міністерством оборони України, про що 23 липня 2019 року повідомлено Відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС МЮУ.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем доказів на спростування доводів, викладених у позовній заяві, не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд доходить до висновку про фактичне виконання Міністерством оборони України постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у справі № 825/1933/18, на виконання якого судом було видано виконавчий лист та відкрито виконавче провадження ВП № 58193826, а постанова головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про накладення штрафу від 23 липня 2019 року є протиправною, оскільки у відповідача не було правових підстав для її винесення.

Суд вважає, що накладення на Міністерство оборони України штрафу було зроблено на підставі передчасних та необґрунтованих висновків відповідача та вказує на протиправність постанови від 23 липня 2019 року у виконавчому провадженні ВП № 58193826, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винести постанову про закінчення виконавчого провадження ВП № 58193826 у зв`язку з фактичним виконанням рішення, суд вважає її передчасною та такою що не підлягає задоволенню.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в рамках виконавчого провадження ВП № 58193826 від 23.07.2019р. про накладення штрафу.

3. У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути на користь Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6, ) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13, ) судовий збір в сумі 960,50 (дев`ятсот шістдесят) гривень 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.
Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій