Справа № 638/6400/19
Суддя: Аркатова К. В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6400/19
Провадження № 2-а/638/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого Аркатової К.В.,

секретаря Подосокорської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капітана поліції батальйону №3 роти №6 УПП у Харківській області Локтіонова Ігоря Анатолійовича про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом про скасування постанови серії ЕАВ №1091181 від 22.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення. В обґрунтування позову посилається на те, що 22.04.2019 року рухався у смт.пісочин в транспортному засобі Mitsubishi Canter д.н.з. НОМЕР_1 в напрямку м.Харків та зупинений відповідачем. ОСОБА_1 вказує, що ПДР України не порушував, в постанові зазначені не вірні дані транспортного засобу. Постанова складена не за місцем знаходження органу, уповноваженого розглядати справу, а на місці вчинення правопорушення.

В судове засіданні сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялись вчасно та належним чином, представник позивача надав суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, відповідач причин неявки не повідомив, відзиву або клопотань з процесуальних питань по справі не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Згідно постанови ЕАВ №1091181 від 22.04.2019 року ОСОБА_1 22.04.2019 року о 19 год. 35 хв. по вул.Харківській, 54-А керуючи транспортним засобом ЗАЗ ЛАНОС НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул.Полтавський шлях та Шкільна на заборонений «жовтни» сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3ґ ПДР України.

Відповідно до пп.«ґ» п.8.7.3. ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Згідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. 122 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу.

Крім того, суд звертає увагу, що Рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015, приймалось до внесення Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року №596-VIII, змін у статтю 258 КУпАП, а тому не може застосовуватися у правовідносинах, що виникли після набрання чинності зазначеними змінами.

Разом з тим, статтею 72 КАС України визначено, щодоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення.

Оскаржувана постанова не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення,а також не містить посилань на будь-які докази, враховані при винесенні цієї постанови. Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження обставин зазначених в постанові від 22.04.2019 року.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

З цього виходить, що окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Зазначене узгоджується з постановою Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до часткового задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , в частині скасування постанови.

Щодо позовних вимог позивача про визнання протиправними дій відповідача, пов`язаних із винесенням оскаржуваної постанови суд зазначає наступне.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 р. за № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853) ( далі Інструкція № 1395).

Пунктом 4 Інструкції № 1395 передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ст. 122 КУпАП.

Аналіз вищезазначених норм законодавства вказує, що чинним законодавством передбачено право відповідача розглядати справи про адміністративні правопорушення та за результатами їх розгляду виносити постанови, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача в спірних правовідносинах є скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241-246, 286 КАС України, ст.ст. 122, 283 КУпАП, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до поліцейського капітана поліції батальйону №3 роти №6 УПП у Харківській області Локтіонова Ігоря Анатолійовича (м.Харків, вул.Шевченко, 315-А) про визнання протиправними дій та скасування постанови - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАВ №1091181 від 22.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.2 ст.122 КУпАП.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий