Справа № 404/8533/19
Суддя: Іванова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/8533/19
Номер провадження 2-а/404/459/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Іванової Н.Ю.

при секретарі - Гуйван О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП майора поліції Веселова Михайла Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП майора поліції Веселова Михайла Сергійовича про скасування постанови, просив визнати незаконною постанову від 28 листопада 2019 року про адміністративне правопорушення серія НК № 540205, скасувавши її та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що оскаржуваною постановою відповідач притягнув його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, шляхом накладення штрафу в розмірі 425 грн.

За висновками відповідача, 28 листопада 2019 року, позивач керуючи транспортним засобом КІА Sporteg, д.н. НОМЕР_1 по а/д №12 Кіровоградської області, о 13 год. 23 хв. 28 листопада 2019 року періодично здійснював обгін інших транспортних засобів на дільниці з обмеженою оглядовістю, чим порушив пункт «г» 14.6 ПДР.

Вважає, що вказане рішення є незаконним та є суб`єктивно надуманим з боку відповідача, не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на його припущеннях.

Зазначено, що дійсно позивач керував транспортним засобом на вказаній ділянці шляху в світлу пору доби, при хорошій видимості шляху та учасників дорожнього руху.

Пункт «г» 14.6 ПДР встановлена заборона обгону у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості. Як на підставу притягнення його до відповідальності відповідач обрав обгін на дільниці з обмеженою оглядовістю.

Рух на вказаній ділянці дороги відрегульовано наявними дорожніми знаками, відповідно до вимог яких позивач й керував транспортним засобом. Жодних вимог наявних дорожніх знаків він не порушував.

Рухаючись транспортним засобом на вказаній ділянці шляху, відповідно до встановленої ПДР швидкості, він періодично здійснював обгін транспортних засобів. Проте, відповідач вважає, що він мав утримуватись від такого маневру із-за обмеженості оглядовості. Проте, що мав на увазі відповідач не піддається розумінню, з огляду на цілком сприятливі умови для дорожнього руху.

Вказано, що під час винесення постанови відповідачем не дотримано вимог статей 245, 276, 280 КУпАП. Посилаючись на порушення позивачем п. «г» 14.6 ПДР відповідач мав би надати для ознайомлення матеріали фото/відео фіксації, в разі наявності таких порушень в його діях, з зазначенням місця та характеру таких порушень. Натомість було лише заявлено про порушення правил дорожнього руху. Інспектором винесено оскаржувану постанову без достатніх доказів, в порушення процесуального закону, ґрунтуючись лише на власних припущеннях.

Позивач з вказаною постановою не погоджується, вказує, що правил дорожнього руху не порушував.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда Іванової Н.Ю. від 03 грудня 2019 року відкрито провадження в порядку спрощеного провадження, призначено судове засідання, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Управління патрульної поліції в м. Кропивницькому Департаменту патрульної поліції /а.с. 4-5/.

В судове засідання від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду відзив, а також носій інформації DVD-R, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Вказав, що у зв`язку із службовою зайнятістю прибути на розгляд справи не зможе, просив розгляд справи провести за його відсутності за наявними у справі доказами та поясненнями.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 28 листопада 2019 року поліцейським роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП майора поліції Веселовим Михайлом Сергійовичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 540205 від 28 листопада 2019 року, в якій зазначено, що позивач 28 листопада 2019 року о 13 год. 23 хв., керував автомобілем КІА Sporteg, д.н. НОМЕР_1 в Кіровоградській області, траса М-12, 146 км та здійснив обгін іншого транспортного засобу на ділянці з обмеженою оглядовістю, чим порушив п.п. 14.6 г ПДР України.

Відповідачем притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

У постанові вказано, що до неї додається відео з БК ВА00140/00078, відео з реєстратора службового.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху України, що затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 р. №1306 (із змінами і доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема за ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 14.6 «г» ПДР України обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості.

Предметом оскарження в даній справі є постанова про вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ознака винності діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

Як встановлено під час судового розгляду, позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статі 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.77 КАС кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, відповідач надав до суду відеозапис. З оглянутого судом відеозапису неможливо встановити який саме автомобіль здійснив обгін, чітко не видно ні самого факту здійснення обгону, що не дає можливості встановити, що саме позивач допустив порушення правил обгону.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що відповідач не довів правомірність винесення ним оскаржуваної постанови.

Частиною 3 ст. 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оскільки, відповідачем не надано належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів законності та обґрунтованості постанови, суд вважає, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови підлягають задоволенню.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. 122, ст. 288, 289, 293 КУпАП; ст.ст. 72, 77, 246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського роти №2 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП майора поліції Веселова Михайла Сергійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №540205 від 28 листопада 2019 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення даного рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 20.01.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда