Справа № 620/3792/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року Чернігів Справа № 620/3792/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Зайця О.В.,

за участю секретаря Новик Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області до Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області про визнання неправомірною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулось до суду з адміністративним позовом про визнання неправомірною та скасування постанови старшого державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області від 27.11.2019 у виконавчому провадженні №60097794, про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що штраф може бути застосовано за невиконання рішення суду без поважних причин. В даному випадку, у разі виконання рішення суду пенсія стягувача стала б меншою, ніж до прийняття судового рішення, що на його думку є поважною причиною.

Представники сторін у судове засідання не з`явились. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

18.09.2019 до відділу примусового виконання рішень управління державної

виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області

звернувся ОСОБА_1 з виконавчим листом № 620/666/19 виданим

18.07.2019 Чернігівським окружним адміністративним судом про: зобов`язання

Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України перевести

ОСОБА_1 з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну

службу» № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» №

3723-ХІІ від 16.12.1993.

У зв`язку з відсутністю підстав для повернення виконавчого документу стягувану

без прийняття до виконання, 19.09.2019 державним виконавцем було відкрито виконавче

провадження.

Листом вих. № 3126/03-21 від 11.10.2019, який надійшов до відділу примусового виконання рішень 18.10.2019, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило, про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні. З 04.12.2009 по 16.05.2010 та з 03.04.2013 по 20.06.2018 ОСОБА_1 отримував пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу» в розмірі 90 % суми заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. В заробіток для обчислення пенсії, крім посадового окладу, надбавки за ранг та надбавки за вислугу років, була врахована надбавка за високі досягнення у праці, надбавка за роботу з таємними документами, премії та за рішенням суду матеріальна допомога на оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань та винагорода за сумлінну безперервну працю за період 01.12.2007 по 30.11.2009 (за останні 24 календарні місяці перед зверненням за призначенням пенсії по інвалідності згідно із Законом України «Про державну службу»). З 21.06.2018 ОСОБА_1 отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи норми статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ, в редакції, що діє з 17.10.2018, у разі виконання судового рішення розмір пенсії за віком буде становити 60 % заробітної плати, яка за документами пенсійної справи становить 7953,12 грн. Розмір пенсії становитиме 4771,87 грн., що є нижчим за розмір пенсії, який ОСОБА_1 отримує на даний час. В зв`язку з тим, що розмір пенсії зменшувався (в разі виконання рішення суду) ОСОБА_1 листом від 25.07.2019 №1181/03-21 було повідомлено про даний факт і запропоновано повідомити, чи виконувати вказане судове рішення. Станом на 11.10.2019 повідомлення від ОСОБА_1 до відділу не надходило. З урахуванням вищевикладеного виконати рішення суду є недоцільним, оскільки після його виконання розмір пенсії буде зменшено.

У зв`язку з невиконанням рішення суду, 14.11.2019 боржнику було направлено вимогу державного виконавця виконати рішення суду та надати до відділу документальне підтвердження, щодо виконання чи не виконання рішення суду.

Листом вих. № 6920/03-14 від 19.11.2019, який надійшов до відділу примусового виконання рішень 27.11.2019, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повідомило такі самі обставини як і в попередньому листі.

Оскільки рішення суду боржником не виконано, 27.11.2019 державним виконавцем винесена постанова про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

05.12.2019 боржнику повторно направлено вимогу державного виконавця виконати рішення суду та надати до відділу документальне підтвердження, щодо виконання чи не виконання рішення суду.

Листом щодо виконання судового рішення вих. № 10 600/03-14 від 12.12.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, а саме відділ з питань перерахунків № 13 на вимогу старшого державного виконавця Семиразума Є.В. від 05.12.2019 № 14990 повідомив, що до відділу 09.12.2019 була передана вимога старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Семиразум Є.В. за виконавчим листом Чернігівського окружного адміністративного суду № 620/666/19, виданого 18.07.2019 про зобов`язання Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993 (ВП № 60097794). Відділ № 13 повідомляє, що рішення суду виконано. З 17.10.2018 ОСОБА_1 переведено на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 (далі Закон №1404-VIII).

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання рішень інших органів (посадових осіб), в контексті ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (ч.1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження».

Частинами 1,2 статті 63 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 75 Закону № 1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу, зокрема, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону № 1404-VІІІ).

При цьому, з системного аналізу статей 63, 75 Закону № 1404-VІІІ вбачається, що визначальною ознакою для накладення на боржника штрафу є саме невиконання рішення суду без поважних причин.

Поважними, у розумінні вищенаведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду про зобов`язання Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 з 17.10.2018 на пенсію за віком відповідно Закону України «Про державну службу» № 889-VII від 10.12.2015 та статті 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ від 16.12.1993, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області виконало після винесення постанови державного виконавця про накладення штрафу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для скасування постанови від 27.11.2019 у виконавчому провадженні №60097794, про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 139, 143, 242-246, 255, 271, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог відмовити.

У відповідності до частини 6 статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 Прикінцевих положень Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.з

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 21 січня 2020 року.

Суддя О.В. Заяць