Справа № 140/1170/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/1170/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

при секретарі судового засідання Сметані Т. В.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Смілого А. С.,

представника відповідача Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України Туревича А. О.,

представника відповідача Західного територіального управління Національної гвардії України Бондаренка О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного територіального управління Національної гвардії України, Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Західного територіального управління Національної гвардії України (далі Західне ТУ НГУ, відповідач 1), Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі ВЧ НОМЕР_1 НГУ, відповідач 2) про визнання протиправними та скасування наказів начальника Західного територіального управління Національної гвардії України № 18 о/с від 07.03.2019 року в частині звільнення з військової служби у запас відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність, наказ командира військової частини № 50 від 12.03.2019 року в частині виключення зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення, зобов`язання поновити на посаді і виплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ, однак 12.03.2019 року службовими особами військової частини НОМЕР_1 доведено ОСОБА_1 витяг з наказу військової частини №50 від 12.03.2019 року, яким його, звільненого наказом №18о/с начальника Західного ТУ НГУ від 07.03.2019 року з військової служби у запас, відповідно до підпункту «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» через службову невідповідність. Позивач вказує, що йому не зрозуміло у зв`язку з чим та на яких підставах його було звільнено з військової служби, оскільки під час проходження служби в органах Національної гвардії України він зарекомендував себе з позитивної сторони, а службові та посадові обов`язки виконував у відповідності до вимог усіх керівних нормативно-правових актів. Крім того зазначає, що про дострокове розірвання військового контракту з ініціативи командування його повідомлено не було. ОСОБА_1 вважає, що звільнення його з військової служби відбулось незаконно, з порушенням вимог чинного законодавства. Вказує, що 12.02.2019 року наказом №95 командира військової частини НОМЕР_1 з надуманих підстав, за нібито порушення Кодексу України про адміністративне правопорушення йому було оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність. Також наголошує на тому, що за 19 років військової служби його лише один раз було притягнено до дисциплінарної відповідальності, у свою чергу 13 разів було заохочено.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, та постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження.

У запереченнях представники відповідача 1 та відповідача 2 заперечили про позовних вимог повністю, оскільки 10.02.2019 року працівниками УПП у Волинській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КупАП). За наслідками цієї події наказом командира військової частини НОМЕР_1 №92 було призначено службове розслідування, за результатами якого, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №95 від 12.02.2019 року, за порушення вимог статті 130 КУпАП, пункту 2.9 Правил дорожнього руху України, розпоряджень Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, прапорщика ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність. Представники відповідачів зазначають, що про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові. Однак, прапорщик ОСОБА_1 , після складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП не доповів своєму безпосередньому начальнику, а дана інформація стала відома черговому військової частини НОМЕР_1 засобами телефонного зв`язку від чергового Управління патрульної поліції м. Луцька.

Крім того вказують, що до військової частини НОМЕР_1 неодноразово надходили розпорядження Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про доведення до особового складу вимоги Командувача Національної гвардії України, що у випадку затримання за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, незалежно від наслідків, до військовослужбовців будуть вживатися дієві заходи реагування, включно до звільнення з лав Національної гвардії України. З наведених підстав просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 12.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.07.2019 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням Волинського окружного адміністративного суду у справі №140/641/19.

У свою чергу ухвалою суду від 15.01.2020 року поновлено провадження у даній справі.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали повністю та просили позов задовольнити.

У свою чергу представники відповідачів в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили та просили у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив за контрактом військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ.

10.02.2019 року працівниками УПП у Волинській області відносно ОСОБА_1 було складено протокол (серія БД № 344904) про адміністративне правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.22).

10.02.2019 року командир Військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України виніс наказ № 92 «Про призначення службового розслідування по факту вчинення прапорщиком ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП» (а.с.89).

Висновком службового розслідування по факту вчинення прапорщиком ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, проведеним заступником командира частини по роботі з особовим складом, запропоновано за порушення вимог статті 130 КУпАП, положень пункту 2.9 Правил дорожнього руху, розпоряджень Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння начальника військового наряду (командира 2 відділення) 3 патрульного взводу 1 патрульної роти прапорщика ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність (а.с.92-94).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України від 12.02.2019 року №95 «Про результати службового розслідування по факту вчинення прапорщиком ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статі 130 КУпАП», зокрема пункту 3 даного наказу, за порушення вимог статті 130 КУпАП, положень пункту 2.9 Правил дорожнього руху, розпоряджень Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння начальника військового наряду (командира 2 відділення) 3 патрульного взводу 1 патрульної роти прапорщика ОСОБА_1 попереджено про неповну службову відповідність (а.с.7-8).

Згідно наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 07.03.2019 року №18 о/с «По особовому складу», відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщиком ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у Національній гвардії України у запас Збройних Сил України за підпунктом «д» пункту 2 частини п`ятої (через службову невідповідність) (а.с.29).

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2019 року №50 прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення 12.03.2019 року та направлено на військовий облік до Луцького ОМВК Волинської області (а.с.6).

Згідно постанови Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2019 року у справі №161/2759/19, яка залишена без змін постановою Волинського апеляційного суду від 08.07.2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 грн. з позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1 рік (а.с.81).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон №2232-ХІІ) та Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 року №551-XIV (далі - Дисциплінарний статут ЗСУ), в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин.

Закон №2232-ХІІ здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

У свою чергу, Дисциплінарний статут ЗСУ визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.

Дія Дисциплінарного статуту ЗСУ поширюється на Державну прикордонну службу України, Службу безпеки України, Національну гвардію України та інші військові формування, створені відповідно до законів України, Державну спеціальну службу транспорту, Державну службу спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Відповідно до вимог статей 1, 2, 3 Дисциплінарного статуту ЗСУ військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.

Військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Статтею 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ передбачено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів; бути пильним, зберігати державну та військову таємницю; додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків (частина перша та третя статті 5 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Згідно з частиною першою статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. За вчинення корупційних діянь чи інших правопорушень, пов`язаних із корупцією, військовослужбовці несуть відповідальність згідно з Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі вчинення кримінального правопорушення військовослужбовець притягається до кримінальної відповідальності (частина друга статті 45 Дисциплінарного статуту ЗСУ).

Відповідно до статті 51 Дисциплінарного статуту ЗСУ на сержантів (старшин) (крім військовослужбовців строкової військової служби) можуть бути накладені такі стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) попередження про неповну службову відповідність; е) пониження в посаді; є) пониження у військовому званні на один ступінь; ж) пониження у військовому званні на один ступінь з переведенням на нижчу посаду; з) позбавлення сержантського (старшинського) звання; и) звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю.

Відповідно до статті 83, частина першої статті 84, частина першої та третьої статті 85 Дисциплінарного статуту ЗСУ на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира, який вирішив притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром, доручено офіцерові чи прапорщикові (мічманові), а у разі вчинення правопорушення рядовим (матросом) чи сержантом (старшиною) - також сержантові (старшині). Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). У необхідних випадках цей термін може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більш як на один місяць.

В статті 86 Дисциплінарного статуту ЗСУ визначено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир приймає рішення про накладення дисциплінарного стягнення.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Отже, прийняттю рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати проведення службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України №188 від 13.03.2018 року затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній гвардії України.

Зокрема, відповідно до положень пункту 5 розділу ІІ вказаного Порядку службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність правопорушення або події, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування, його (її) обставини (час, місце) та наслідки; осіб, з вини яких трапилася подія, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або спричинили їх виникнення; наявність причинного зв`язку між подією, з приводу якої було призначено службове розслідування, та неправомірними діями (бездіяльністю) військовослужбовця; конкретні неправомірні дії або бездіяльність військовослужбовця, який вчинив правопорушення; порушення нормативно-правових актів, інших актів законодавства або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення; форму вини (навмисно чи з необережності) та мотиви протиправної поведінки військовослужбовця і його ставлення до скоєного; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; чи вчинено правопорушення під час виконання військовослужбовцем службових обов`язків.

Відповідно до розділу VII Порядку підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який має містити вступну, описову та резолютивну частини.

У свою чергу, звільнення з військової служби регламентовано статтею 26 Закону №2232-ХІІ.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з підпунктом «д» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону №2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) через службову невідповідність.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону №2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення).

Згідно з пунктом 228 цього Положення звільнення з військової служби через службову невідповідність здійснюється в разі: застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Пунктом 238 Положення визначено, що наказ про застосування до військовослужбовця такого дисциплінарного стягнення, як звільнення з військової служби через службову невідповідність, є підставою для видання наказу про його звільнення.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи заступником командира частини по роботі з особовим складом майором ОСОБА_2 проведено службове розслідування по факту вчинення прапорщиком ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та складено висновок, яким встановлено, що 10.02.2019 року працівниками Управління патрульної поліції у Волинській області було зупинено прапорщика ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведено у Волинському обласному наркологічному диспансері, виявлено 1,22 проміле. Відповідно до статті 63 Конституції України прапорщик ОСОБА_1 відмовився від дачі будь-яких пояснень відносно себе, про що складений відповідний акт.

За порушення вимог статті 130 КУпАП, положень пункту 2.9 Правил дорожнього руху, розпоряджень Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння запропоновано начальника військового наряду (командира 2 відділення) 3 патрульного взводу 1 патрульної роти прапорщика ОСОБА_1 попередити про неповну службову відповідність (а.с.92-94).

У свою чергу відповідно до витягу з наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України від 07.03.2019 року №18 о/с «По особовому складу», відповідно до статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» прапорщиком ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у Національній гвардії України у запас Збройних Сил України за підпунктом «д» пункту 2 частини п`ятої (через службову невідповідність) (а.с.29).

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2019 року №50 прапорщика ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення 12.03.2019 року та направлено на військовий облік до Луцького ОМВК Волинської області (а.с.6).

Провівши системний аналіз зазначених норм права, суд зазначає, що звільнення з військової служби за службовою невідповідністю є видом дисциплінарного стягнення, а тому воно має відбуватись із дотриманням відповідних норм Дисциплінарного статуту. У зв`язку з цим, звільненню зі служби за службовою невідповідністю та виданню про це відповідного наказу повинно передувати невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків або скоєння ним конкретного порушення військової дисципліни чи громадського порядку, виявлення такого невиконання (неналежного виконання) або порушення, а також встановлення вини особи у його скоєнні (вчиненні).

На думку суду матеріалами справи повністю підтверджено факт порушення позивачем військової дисципліни. Зокрема, у висновку службового розслідування детально описано сутність вчинення адміністративного правопорушення, що полягало в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, постановою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08.05.2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачено частиною першою статті 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Також суд звертає увагу, що до військової частини неодноразово із Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України надходили телеграми та розпорядження про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного та іншого сп`яніння, які неодноразово доводилися під особистий підпис особовому складу військової частини. Доводилися вимоги, що у випадку затримання за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння застосовуватиметься відразу звільнення з лав Національної гвардії України (а.с.30-41).

Зважаючи на наведені вище докази, суд вважає доведеними викладені у висновку факти щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Аналізуючи зазначені вище норми, суд зазначає, що правила поведінки та обов`язки, покладені на військовослужбовців, зокрема, стосовно неухильного дотримання вимог Конституції України та Законів, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, поширюються на військовослужбовця не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час.

Верховним Судом ухвалено судове рішення від 10.04.2019 року у справі №813/3020/16, яким сформовано висновок про те, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку. Звільнення з військової служби за службовою невідповідністю є одним з видів стягнення, який може бути застосовано за будь-яке невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військової дисципліни, передбачене приписами Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 25.09.2019 року справа № 813/2238/16 зроблено висновок, що моральним принципом для всіх військовослужбовців є честь і гідність, вміння достойно пронести своє звання під час служби і поза нею. Незалежно від звання, специфіки роботи чи посади військовий завжди повинен бути прикладом для наслідування, вміщувати в собі такі якості як чесність, тактовність, дисциплінованість, відважність. У своїх діях і помислах керуватися лише благородними, правильними думками, котрі не будуть виходити поза межі законодавства і загальнолюдських норм. В житті і на службі, залежно від потреби, виявляти стійкість, хоробрість, мужність, силу характеру, вольову і фізичні готовність, але ні в якому разі не зловживати цими якостями і службовим становищем, якщо не має потреби.

Виходячи з викладеного, судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що позивачем при проходженні служби було допущено службову невідповідність, а тому оскаржувані накази відповідачем прийнято на підставі, у межах повноважень та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Суд вважає такими, що не відповідають дійсності твердження ОСОБА_1 , що йому не відомо у зв`язку з чим та на яких підставах його було звільнено з військової служби та по даний час незрозуміло, оскільки позивач під підпис був ознайомлений з висновком службового розслідування, у якому детально описано факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Доводи представника позивача про відсутність підстав для звільнення його довірителя через службову невідповідність з тих підстав, що наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2019 року № 95 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність скасовано в судовому порядку, не заслуговують на увагу з огляду на наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2019 року № 95 ОСОБА_1 притягнено до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність за порушення вимог статті 130 КУпАП, п. 2.9 Правил дорожнього руху, розпоряджень Головного управління Національної гвардії України та Західного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України про заборону керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 16.05.2019 року у справі № 140/641/19, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 року, вищевказаний наказ скасовано. Однак, підставою для скасування судами наказу, яким позивача попереджено про неповну службову відповідність, стала передчасність його винесення 12.02.2019 року до винесення судом постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі статті 130 КУпАП. Разом з тим, вказаними судовими рішеннями не встановлено обставин, які б свідчили про відсутність у діях ОСОБА_1 складу порушень, що свідчать про неповну службову відповідність.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову необхідно відмовити повністю.

При цьому, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану в пункті 58 рішення у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29) .

Керуючись статтями 243 ч. 3, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про дисциплінарний статут Збройних Сил України», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко

Повний текст судового рішення складено 22.01.2020.