Справа № 440/3808/19
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.Справа № 440/3808/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Чалого І.С.,

суддів: П`янової Я.В. , Зеленського В.В. ,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2019, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, м. Полтава, повний текст складено 08.11.19 по справі № 440/3808/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2019 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просив визнати протиправним та скасувати рішення розпорядження відділу з питань призначення пенсій управління пенсійного забезпечення військовослужбовців та деяких інших категорій громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.04.2019 №03-48/219; зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 21.02.2019; зобов`язати здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, починаючи з 21.02.2019.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05 квітня 2019 року №03-48/219.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", починаючи з 21.02.2019.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що зв`язку із скасуванням пункту 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, до відповідного законодавчого врегулювання підстави для перерахунку пенсії у зв`язку з надходженням уточнюючий довідок про розмір грошового забезпечення відсутні, а у разі, якщо перерахунок пенсії громадянина по Постанові № 103 не проводився, у разі його звернення за поновленням виплати пенсії можливим є застосування грошового забезпечення, за яким проводилося її обчислення у минулому, до моменту припинення її виплати. В ході перевірки можливості призначення пенсії за вислугу років встановлено, що у випадку призначення пенсії за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" розмір призначеної пенсії буде нижчим, від розміру пенсії, що на разі отримує позивач, а тому призначення пенсії за нормами вказаного вище закону є недоцільним.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач також подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач не оспорює право позивача на даний вид пенсії, проте наголошує на неможливості провести перерахунок пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403. Висновок суду про зобов`язання відповідача призначити пенсію не призведе до поновлення порушених прав позивача, адже відповідач в такому випадку призначить пенсію в розмірі 1933,26 грн, а не в розмірі, що визначений з урахуванням довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403. Також просить суд апеляційної інстанції вирішити питання про розподіл судових витрат з урахуванням того, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в стягненні на користь позивача витрат на правничу допомогу адвоката, на підтвердження надання яких до матеріалів справи долучено належні докази, в тому числі, квитанція про оплату цих послуг.

Скориставшись правом подання апеляційної скарги, позивач просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, посилаючись на правомірність висновків суду в частині задоволення позовних вимог.

У судове засідання суду апеляційної інстанції учасники справи не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, відповідно до ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, вважає, що апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області не підлягає задоволенню, а апеляційну скаргу позивача належить задовольнити з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах СРСР з 31.08.1966 по 02.03.1992. За наявністю вислуги років позивачу призначено пенсію згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ".

З 11.10.1994 по 25.06.2009 позивач працював на посаді директора Гадяцького районного центру зайнятості, та набувши необхідного стажу, почав отримувати пенсію за віком згідно Закону України "Про державну службу".

На теперішній час позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області.

21 лютого 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області із заявою про переведення його з пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с. 47).

Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 05.04.2019 № 03-48/219 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та повідомлено, що серед документів для призначення пенсії за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" наявна довідка ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, видана ОСОБА_1 у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, скасовано п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб". Зобов`язано Кабінет Міністрів України невідкладно після набрання рішенням суду законної сили опублікувати резолютивну частину рішення суду про визнання нормативно-правового акта протиправним та не чинним в окремій його частині у виданні, в якому було офіційно оприлюднено нормативно-правовий акт. Отже, в ході перевірки доцільності призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 було встановлено, що пенсія за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" без врахування грошового забезпечення, визначеного згідно з. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", становитиме 1933,26 грн., а пенсія за віком згідно Закону України "Про державну службу" на даний час становить 4035,76 грн.

Не погоджуюсь із відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області та вважаючи своє право на переведення на інший вид пенсії порушеним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на призначення пенсії згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язаня здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, суд першої інстанції виходив з того, що нарахування та виплата пенсії є наслідком прийняття відповідачем рішення про призначення позивачу пенсії за вислугу років у відповідності до вимог "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відтак права позивача в частині нарахування та виплати пенсії на час розгляду даної справи не порушені, оскільки нарахування та виплата пенсії ще не проведено, спір між сторонами щодо невідповідності розміру призначеної пенсії ще не виник, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Надаючи правову оцінку законності та обгрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог з огляду на таке.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Згідно ст. 7 Закону № 2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Аналіз наведених норм свідчить про можливість здійснення за заявою пенсіонера переведення з пенсії за віком, призначеної згідно Закону України "Про державну службу" на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за матеріалами пенсійної справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 після призначення пенсії за віком згідно Закону України "Про державну службу" скористався своїм правом на вибір виду пенсії, подав відповідну заяву до пенсійного органу про переведення його на пенсію за вислугу років згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та необхідний перелік документів, колегія суддів уважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відсутності у відповідача правових підстав для відмови в переведенні позивача з одного виду пенсії на інший, адже таке право вибору виду пенсії прямо передбачено нормами ст. 7 Закону № 2262-ХІІ.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на призначення пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ та кореспондуючого обов`язку суб`єкта владних повноважень призначити таку пенсію починаючи з 21.02.2019.

Водночас колегія суддів звертає увагу на те, що право позивача на призначення пенсії за нормами Закону № 2262-ХІІ так само не заперечується відповідачем у справі.

Фактично між сторонами виник спір з приводу розміру пенсії, який може бути призначений позивачу у випадку переведення ОСОБА_1 на інший вид пенсії.

В даному випадку відповідач не відмовляється в призначенні пенсії, а лише вказує, що у випадку призначення пенсії за нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" розмір призначеної пенсії буде нижчим, від розміру пенсії, що на разі отримує позивач за нормами Закону України "Про державну службу", а тому призначення пенсії за нормами вказаного вище закону є недоцільним. Такий висновок в ході перевірки пенсійної справи було сформовано внаслідок отримання роз`яснень від Пенсійного фонду України (а.с. 43, 44), відповідно до яких у зв`язку із скасуванням пункту 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, до відповідного законодавчого врегулювання підстави для перерахунку пенсії у зв`язку з надходженням уточнюючий довідок про розмір грошового забезпечення відсутні, а у разі, якщо перерахунок пенсії громадянина по Постанові № 103 не проводився, у разі його звернення за поновленням виплати пенсії можливим є застосування грошового забезпечення, за яким проводилося її обчислення у минулому, до моменту припинення її виплати.

Отже, в межах розгляду вказаної справи спірними є правовідносини з приводу поновлення виплати пенсії за нормами Закону № 2262-ХІІ в частині того, який розмір грошового забезпечення необхідно застосовувати: визначений відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яка в подальшому була визнана нечинною, або відповідно до грошового забезпечення, за яким проводилося обчислення пенсії на момент припинення, та чи не будуть такі вимоги позивача передчасними.

Колегія суддів уважає помилковими посилання в апеляційній скарзі відповідача про необхідність врахування при поновленні виплати пенсії того грошового забезпечення, за яким проводилося обчислення пенсії на момент припинення.

Так, згідно з частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За приписами частин другої та третьої статті 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ у редакції Закону України від 6.12.16 №1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" (набрала чинності з 1.01.17) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

При цьому, за правилами частини вісімнадцятої статті 43 Закону №2262-ХІІ, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Так, рішенням Уряду передбачено набрання чинності з 1 березня 2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.17 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (надалі - Постанова №704), якою визначено розміри та порядок обчислення і виплати грошового забезпечення окремим категоріям військовослужбовців.

Пунктом 2 Постанови №704 установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Отже, оскільки внаслідок прийняття Постанови № 704 відбулася зміна розміру грошового забезпечення (зокрема, посадових окладів та надбавки за військове звання), позивач має беззаперечне право на призначення поновленої за його заявою пенсії в розмірі, що обчислюється з урахуванням тих основних та додаткових видів грошового забезпечення, які передбачені Постановою № 704, а висновок відповідача про необхідність призначення пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного станом на момент припинення пенсії, є таким, що прямо суперечить приписам ч. 18 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ.

Згідно запиту Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про надання довідки про грошове забезпечення для прогнозованого розрахунку пенсії від 31.01.2019 року за №425/К-03 /а.с. 24/ для прогнозованого розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 згідно Закону № 2262-ХІІ, Полтавським обласним військовим комісаріатом визначений розмір грошового забезпечення та видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії від 13.02.2019 №ФП55200/403, який складається з наступних його складових:

оклад за військовим званням "полковник" в розмірі 1480,00 грн, обрахований в порядку чинної редакції пункту четвертого та додатку 14 Постанови №704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на відповідний тарифний коефіцієнт (1762,00 х 0,84 = 1480,08 із застосуванням визначеного заокруглення);

посадовий оклад за останньою займаною штатною посадою, що встановлений за 27-м тарифним розрядом в розмірі 5500,00 грн, обрахований в порядку чинної редакції пункту четвертого та додатку 1 Постанови №704 шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, на відповідний тарифний коефіцієнт (1762,00 х 3,12 = 5497,44 із застосуванням заокруглення);

надбавка за вислугу 25-ти років встановлена за додатком 16 Постанови №704 в розмірі 50% посадового окладу та окладу за військовим званням і обрахована в сумі 3490,00 грн (5500,00+1480,00=6980 х 50%), всього в розмірі 10470,00 грн. /а.с. 29-30, 52/.

Вказана довідка видана на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (надалі - Постанова №103).

Відмовляючи в призначенні пенсії з урахуванням вказаної вище довідки, відповідач посилається на неможливість врахування цієї довідки, у зв`язку із скасуванням пункту 1, 2 Постанови №103 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, вказуючи, що до відповідного законодавчого врегулювання підстави для перерахунку пенсії у зв`язку з надходженням уточнюючий довідок про розмір грошового забезпечення відсутні.

Такі аргументи відповідача колегія суддів відхиляє з огляду на таке.

21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 103, відповідно до пункту 1 якої постановлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом № 2262-ХІІ до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. N 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Цією постановою внесені зміни до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.08 №45 (надалі - Порядок №45), пунктом 1 якого передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Абзацом першим пункту 5 Порядку №45 (у редакції Постанови №103) визначено, що під час перерахунку пенсій використовуються такі види грошового забезпечення, як посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням та відсоткова надбавка за вислугу років на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною або аналогічною посадою та військовим (спеціальним) званням.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12 грудня 2018 року у справі №2826/3858/18, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправним та нечинним п. 1, 2 Постанови № 103.

Як вже зазначалося раніше, 13.02.2019 Полтавським обласним військовим комісаріатом визначений розмір грошового забезпечення та видано довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії № ФП55200/403, тобто на момент видання вказаної довідки Постанова № 103 була чинною.

При цьому позивач не висуває заперечень з приводу проведення призначення (перерахунку) пенсії з урахуванням грошового забезпечення, визначеного на підставі Постанови № 103, адже такий розмір в будь-якому випадку вищий за розмір грошового забезпечення, визначеного на момент припинення виплати пенсії.

Отже, скасування з 05 березня 2019 року в судовому порядку пунктів 1, 2 Постанови № 103 не впливає на алгоритм дій державних органів під час проведення призначення, переведення з одного виду пенсії на інший чи перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, оскільки існує законодавчий обов`язок обласного військомату видати довідку з урахуванням грошового забезпечення, визначеного відповідно до Постанови № 704, та зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити призначення пенсії з урахуванням наданої довідки. Недотримання таких обов`язків призводить до диспропорції в розмірах пенсії між тими пенсіонерами, яким пенсію призначено (перераховано) з 01.01.2018 з урахуванням грошового забезпечення, визначеного на підставі Постанови № 704, та розміром пенсії позивача.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що в межах спірних правовідносин позивач набув право на призначення пенсії за нормами Закону № 2262-ХІІ, з урахуванням грошового забезпечення, визначеного на підстави Постанови № 704, починаючи з 21.02.2019, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії № ФП55200/403 від 13.02.2019, оскільки така довідка видана в період, коли Постанова № 103 була чинною.

Також колегія суддів уважає обгрунтованими доводи апеляційної скарги позивача та не погоджується із висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403.

Висновок суду першої інстанції про передчасність заявлених вимог грунтується на тому, що нарахування та виплата пенсії ще не проведено, спір між сторонами щодо невідповідності розміру призначеної пенсії ще не виник, а суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

Колегія суддів уважає, що висновок суду про зобов`язання відповідача призначити пенсію не призведе до поновлення порушених прав позивача, адже відповідач в такому випадку призначить пенсію в розмірі 1933,26 грн, а не в розмірі, що визначений з урахуванням довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, а тому захист порушеного права не буде ефективним та призведе до повторного звернення до суду.

Крім того, фактично між сторонами виник спір з приводу розміру пенсії, який буде призначено позивачу у випадку переведення ОСОБА_1 на пенсію за нормами Закону № 2262-ХІІ, а не спір щодо права позивача на призначення такої пенсії. Відповідачем чітко сформовано позицію про відмову в призначенні пенсії з урахуванням довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, а тому суд апеляційної інстанції констатує наявність між сторонами спору у сфері публічно - правових відносин, та як наслідок порушення з боку суб`єкта владних повноважень, що підлягає судовому захисту.

Отже, в контексті розгляду цих спірних правовідносин саме зобов`язання призначити пенсію без встановлення обов`язку призначити пенсію з урахуванням грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, не відповідає основним засадам (принципам) адміністративного судочинства та захищає права позивача на соціальний захист лише теоретично.

За таких обставин, колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та вважає за необхідне зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, починаючи з 21.02.2019.

Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення, є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, враховуючи те, що судом першої інстанції неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для справи, колегія суддів дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог з прийняттям нової про задоволення позову ОСОБА_1 в цій частині.

Відповідно до п.п. "в" п. 4 ч. 1 ст. 322 КАС України, суд апеляційної інстанції розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Статтею 139 КАС України передбачено, стягнення судових витрат стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем за подання апеляційної скарги сплачено судовий збір у розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп, а також понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 7000 (сім тисяч) грн. під час розгляду справи в суді першої та апеляційної інстанції.

Колегія суддів звертає увагу на те, що клопотання щодо зменшення розміру витрат на правничу допомогу від відповідача не надходило.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до ст. 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що рішення ухвалене на користь сторони, яка користувалася послугами адвоката, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати сторони були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З огляду на матеріали справи, вказані витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, підтверджені належними та допустимими доказами, зокрема договором про надання послуг адвокатом, актом про надання послуг, в якому детально визначено всі види правової допомоги, що надавалася, а також квитанціями про оплату послуг, в тому числі за надання правової допомоги в суді першої інстанції в розмірі 5000 грн, що не враховано під час ухвалення рішення судом першої інстанції.

Враховуючи надані позивачем докази на підтвердження обґрунтованості розміру витрат на правничу допомогу в розмірі 7000 грн, колегія суддів зазначає, що вказані витрати підлягають відшкодуванню у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 по справі № 440/3808/19 скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Прийняти нову постанову, якою в цій частині позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії в розмірі, який обчислений із грошового забезпечення, зазначеного у довідці ІНФОРМАЦІЯ_1 від 13.2.2019 №12/403, починаючи з 21.02.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн 60 коп та витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, в розмірі 7000 (сім тисяч) грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (36014, м. Полтава, вул. Соборності, 66, ).

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 по справі № 440/3808/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Я.В. П`янова В.В. Зеленський
Повний текст постанови складено 21.01.2020.