Справа № 240/9679/19
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/9679/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Єфіменко Ольга Володимирівна

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

15 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Полотнянка Ю.П. Драчук Т. О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року (повний текст рішення виготовлено 11 жовтня 2019 року у м. Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

позивач 30.07.2019 звернувся із позовом до Житомирського окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про передачу в оренду терміном на 49 років для сінокосіння земельну ділянку ОСОБА_1 за кадастровим номером :19:000:0163, викладену у листі Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області від 30.01.2019 №Г-43/0-416/0/22-19;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Житомирській області передати земельну ділянку в оренду ОСОБА_1 терміном на 49 років для сінокосіння за кадастровим №:19:000:0163 площею 17,6575 га, яка розташована на території Коростенського району Житомирської області.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11.10.2019 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що земельна ділянка, яку просив ОСОБА_1 передати в оренду для сінокосіння сформована як об`єкт цивільних прав, присвоєно кадастровий номер, визначено площу, проведено державну реєстрацію, згідно витягу з технічної документації проведено нормативно грошову оцінку земельної ділянки, а тому, при передачі у користування такої земельної ділянки проект землеустрою виготовляти не потрібно.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу вказавши, що земельні ділянки, на які претендує позивач відносяться до ріллі і мають вищий показник родючості, а отже не раціонально буде використовувати їх для сінокосіння. Також вказує, що місце розташування оспорюваної земельної ділянки та її характеристики суперечать вимогам законів та підпадає під заборону надання її в оренду для сінокосіння на клопотання позивача. При цьому, законодавством не передбачено, що інвентаризація земель може проводитися з метою передачі земель у користування, в тому числі на умовах оренди.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлені та неоспорені сторонами такі обставини.

ОСОБА_1 звернувся з клопотанням до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про передачу земельної ділянки в оренду терміном на 49 років для сінокосіння за кадастровим номером :19:000:0163, яка розташована за межами населеного пункту у Коростенському районі Житомирської області.

30.01.2019 Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області листом №Г-43/0-416/0/22-19 відмовлено у передачі запитуваної земельної ділянки з посиланням на порушення порядку оформлення права оренди. Крім того, ще однією підставою для відмови слугувало те, що запитувана земельна ділянка за складом угідь відноситься до ріллі та зарезервована для передачі у приватну власність учасникам АТО.

Не погодившись із вказаною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції дійшов висновку, що резервування для передачі земельної ділянки у приватну власність учасникам АТО а також те, що запитувана позивачем земельна ділянка за складом угідь відноситься до ріллі не можуть слугувати підставою, для відмови у передачі такої земельної ділянки, однак, обставини справи свідчить проте, що позивач звернувся до відповідача із заявою про передачу в оренду земельної ділянки без дотримання відповідної процедури передбаченої Земельним кодексом України, тобто звернувся передчасно, не пройшовши стадію розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки в оренду, у зв`язку з чим, відповідач обґрунтовано відмовив позивачеві у передачі у оренду земельної ділянки.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 2 та 3 ст. 22 ЗК України вказано, що до земель сільськогосподарського призначення, окрім іншого, належать сільськогосподарські угіддя (рілля, багаторічні насадження, сіножаті, пасовища та перелоги), такі землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам, окрім іншого, для сінокосіння та випасання худоби.

Згідно з ч.2 ст.116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 2 та 4 ст. 93 ЗК України, земельні ділянки можуть передаватися в оренду громадянам та юридичним особам України, іноземцям і особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним об`єднанням і організаціям, а також іноземним державам. Строк оренди земельної ділянки не може перевищувати 50 років.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування врегульовано статтею 123 ЗК України.

Так, ч. 1 ст. 123 ЗК України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання). Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Частиною 2 ст. 123 ЗК України визначено, що особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 3 ст. 123 ЗК України, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Положенням ч. 6 ст. 123 ЗК України встановлено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.

Частиною 10 ст. 123 ЗК України встановлено, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Отже, з наведеного слідує, що прийняттю рішення про передачу земельної ділянки в оренду конкретній особі передує стадія розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки в оренду з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання.

Проте, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за кадастровим номером :19:000:0163 для сінокосіння терміном на 49 років.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що позивач не звертався до відповідача із заявою щодо розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за кадастровим номером :19:000:0163, площею 17,6575 га, яка розташована на території Коростенського району Житомирської області, докази на підтвердження факту розробки такого проекту землеустрою, його подальшого погодження в матеріалах справи відсутні.

Отже, позивач звернувся до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області із заявою про передачу в оренду земельної ділянки за кадастровим номером :19:000:0163 для сінокосіння терміном на 49 років, без дотримання відповідної процедури передбаченої Земельним кодексом України, тобто звернувся передчасно, не пройшовши стадію розгляду та затвердження проекту землеустрою щодо відведення запитуваної земельної ділянки в оренду.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у Головного управління Держгеокадастру в Житомирській області відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про передачу останньому у власність земельної ділянки для сінокосіння в оренду за кадастровим номером :19:000:0163, яка розташована за межами населеного пункту у Коростенському районі Житомирської області, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо відмови в задоволенні заявлених позовних вимог.

Оскільки доводи апеляційної скарги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства та не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Полотнянко Ю.П. Драчук Т. О.