Справа № 280/491/20
Суддя: Артоуз Олеся Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

22 січня 2020 рокуСправа № 280/491/20 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Артоуз О.О., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ФАКТОР КОМПАНІ» про забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ФАКТОР КОМПАНІ» (69041, м. Запоріжжя, вул. Мінська, 9, кв. 207, ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

21 січня 2020 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ФАКТОР КОМПАНІ» (далі - позивач) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - відповідач) в якій позивач просить: визнати протиправним дії відповідача по внесенню до інтегрованої картки платників податків позивача в інформаційній системі органів ДФС сум податкових зобов`язань у розмірі 500000 грн. нараховану на підставі рішень про застосування фінансових санкцій від 20.11.2019 №000064/04-36-32-03/42478443 та від 20.11.2019 №000063/04-36-32-03/42478443; зобов`язати відповідача виключити з інтегрованої картки платника податків позивача в інформаційній системі органів ДФС суму податкових зобов`язань у розмірі 500000 грн. нараховану на підставі рішень про застосування фінансових санкцій від 20.11.2019 №000064/04-36-32-03/42478443 та від 20.11.2019 №000063/04-36-32-03/42478443, як такі, що не є узгодженими.

Крім того, позивачем подана заява про забезпечення позову, просить вжити наступні заходи забезпечення позову: заборонити відповідачу здійснити опис майна платника податків шляхом оформлення акту опису на майно позивача, на яке поширюється право податкової застави.

В обґрунтування заяви позивач посилається на вимоги статті 87-89 Податкового кодексу України та зазначає, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом. З урахуванням того, що наразі в адміністративному порядку оскаржуються рішення про застосування фінансових санкцій на загальну суму податкового боргу, що перевищує шістдесят неоподаткованих мінімумів доходів громадян, відтак у відповідача наявне право оформити акт опису на майно, на яке поширюється право податкової застави. На підтвердження обґрунтованості забезпечення адміністративного позову позивачем надано оборотно-сальдові відомості по рахункам 281 (товари на складі), 20.11.20 (основні засоби) на підтвердження наявності майна позивача.

За правилами частини першої статті 154 КАС України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Враховуючи вищевикладене, суддя розглянув заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно із частиною другою статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За приписами частини першої статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам (постанова Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006).

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Статтею 59 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено порядок надсилання податкової вимоги, відповідно до вимог якої зазначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення (п.59.1 ст. 59 ПК України)

Відповідно до пункту 89.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає, зокрема, у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

Згідно пункту 89.3 статті 89 ПК України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

У разі якщо платник податків не допускає податкового керуючого для здійснення опису майна такого платника податків у податкову заставу та/або не подає документів, необхідних для такого опису, податковий керуючий складає акт відмови платника податків від опису майна у податкову заставу (п.89.4 ст.89 ПК України).

При зверненні до суду з заявою про забезпечення позову позивачем не надано будь-яких доказів наявності податкової вимоги та здійснення контролюючим органом будь-яких дій щодо оформлення акту опису майна.

Відтак, твердження позивача, наведені у заяві про забезпечення позову, є необґрунтованими.

Суд зазначає, що негативні наслідки, на які посилається позивач у заяві про забезпечення позову, можуть настати лише у випадку прийняття керівником контролюючого органу відповідного рішення.

Отже, станом на дату звернення позивача до суду відсутні об`єктивні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може будь-яким чином вплинути на права, свободи та охоронювані законом інтереси позивача.

Крім того, забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, може бути розцінене як фактичне вирішення позовних вимог на період дії ухвали про забезпечення позову.

З урахуванням викладеного, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову, оскільки відсутні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову у визначений позивачем спосіб може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 150-156 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ФАКТОР КОМПАНІ» про забезпечення позову у справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ФАКТОР КОМПАНІ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання незаконними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст. ст. 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.О. Артоуз