Справа № 260/173/20
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у вжитті заходів забезпечення адміністративного позову

20 січня 2020 рокум. Ужгород№ 260/173/20

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України та Управління Служби безпеки України у Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Служби безпеки України, Управління Служби безпеки України в Закарпатській області , в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 у наданні доступу до державної таємниці.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала до суду заяву про забезпечення позову, в якому просить: 1) зупинити дію рішення Служби безпеки України щодо відмови ОСОБА_1 у наданні доступу до державної таємниці; 2) заборонити Закарпатській обласній державній адміністрації вчиняти дії щодо звільнення ОСОБА_1 з займаної посади або переведення на іншу посаду у зв`язку з відмовою у наданні допуску до державної таємниці відповідно до оскарженого рішення органу СБУ. Заявлене клопотання обґрунтовує тим, що оскаржене рішення носить очевидні ознаки протиправності, оскільки органом СБУ взагалі не було встановлено неповідомлення ОСОБА_1 під час оформлення допуску недостовірних відомостей, що є єдиною підставою для відмови. Вважає, що оскаржене рішення порушує її права, свободи та інтереси, оскільки може стати підставою для її звільнення із займаної або переведення на іншу посаду. Окрім того, зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову неминуче призведе до істотного ускладнення захисту та поновлення порушених прав та інтересів, оскільки необхідним буде окремий судовий процес про поновлення на роботі в разі звільнення.

Ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши подане позивачем клопотання про забезпечення позову та наведені в обґрунтуванні для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно ч. 2 вказаної статті забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Таким чином, законодавством встановлено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

При розгляді та вирішенні клопотання про забезпечення позову суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників процесу; наявності зв`язку між конкретним видом, що застосовується для забезпечення позову, і предметом позовних вимог, зокрема, чи спроможний такий вид забезпечення позову забезпечити фактичне виконання рішення суду у разі його задоволення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у разі задоволення вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи призвести до потреби докласти значних зусиль для відновлення прав позивача у разі задоволення позову.

Проаналізувавши мотиви, якими ОСОБА_1 обґрунтовує подане клопотання, суд дійшов висновку про відсутність об`єктивних доказів, які б свідчили про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам заявника до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також неможливості захисту цих прав та інтересів без вжиття таких заходів.

Суд зазначає, що звернувшись до суду з адміністративним позовом про оскарження рішення органу Служби безпеки України про відмову у наданні допуску до державної таємниці, позивач реалізувала своє право на судовий захист. А тому забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого розпорядження буде фактично вирішенням справи по суті до постановлення рішення в даній справі, що не відповідає критеріям розумності, обґрунтованості і адекватності, збалансованості інтересів учасників спірних правовідносин та не відповідає інституту забезпечення позову в адміністративному процесі.

Законом України "Про державну таємницю" передбачений спеціальний порядок допуску до державної таємниці, а вказане питання відноситься виключно до компетенції Служби безпеки України.

Суд не може перебирати на себе визначені законом повноваження Служби безпеки України щодо допуску особи до державної таємниці. Суд підкреслює, що охорона державної таємниці здійснюється з метою захисту національної безпеки України. Відтак, можлива шкода, завдана суспільним інтересам внаслідок забезпечення позову шляхом зупинення дії оскарженого рішення, що може істотно перевищити захищений приватний інтерес позивача.

Таким чином, суд дійшов висновку про неспівмірність прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб, що суперечить приписам ч. 2 ст. 151 КАС України.

В заявленому клопотанні позивач також вказує на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до її звільнення із займаної посади, яка передбачає необхідність допуску до державної таємниці, та необхідність звернення до суду з новим позовом про поновлення на роботі. Разом з тим, жодних доказів того, що Закарпатська обласна державна адміністрація приймала будь-які рішення або вчиняла інші дії, спрямовані на її звільнення з роботи у зв`язку з відмовою у доступі до державної таємниці, заявник не надала.

Також суд зазначає, що на даному етапі він позбавлений можливості встановити наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення, оскільки таке може бути виявлено судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

З приводу вимоги про забезпечення позову шляхом заборонити Закарпатській обласній державній адміністрації вчиняти дії щодо звільнення ОСОБА_1 з займаною посади або переведення на іншу посаду у зв`язку з відмовою у наданні допуску до державної таємниці відповідно до оскарженого рішення органу СБУ суд зазначає наступне.

Ч. 1 ст. 151 КАС України визначено перелік заходів, якими суд може забезпечити адміністративний позов. До таких, зокрема, відносяться:

1) зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) заборона відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Разом з тим, питання звільнення позивача не є предметом позову в даній адміністративній справі, а Закарпатська обласна державна адміністрація не є відповідачем, а тому суд вважає, що забезпечення позову у вказаний спосіб не допускається.

Окрім того, порушення прав, свобод чи інтересів особи - це фактичний наслідок протиправного рішення, дії чи бездіяльності конкретної особи (або осіб) щодо неї. Моментом порушення є момент прийняття рішення, вчинення дій чи бездіяльності, які породжують або можуть породити в майбутньому негативні правові наслідки для особи у вигляді виникнення, зміни чи припинення певних правовідносин за її участю. Іншими словами, таке рішення (дії чи бездіяльність) є юридичним фактом, котрий має існувати на момент звернення до суду, передувати йому та підтверджуватися належними доказами (постанова Верховного Суду від 21.02.2018 р. у справі №826/15718/16).

Вимога заборонити суб`єкту владних повноважень вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право (постанова Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-951цс16).

У зв`язку з наведеним, виходячи із змісту поданої заяви та доводів, наведених позивачем на її обґрунтування, суд дійшов висновку про її необґрунтованість, а тому не вбачає підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Служби Безпеки України, Управління Служби Безпеки України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін