Справа № 1.380.2019.003044
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.003044
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Сакалоша В.М.,

секретаря судового засідання Гулкевича В.О.;

за участю: представника позивача 2 Сапіги Р.В.,

відповідача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівської міської ради, ОСОБА_2 та третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про демонтаж самочинно побудованої господарської споруди,-

В С Т А Н ОВ И В:

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (далі - Залізнична РА ЛМР, позивач 1) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , відповідач), в якому просила: зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати господарську споруду розміром 3,00х5,00 м. на землях комунальної власності міста на прибудинковій території на вул. АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 17.07.2019 суд відкрив загальне позовне провадження в адміністративній справі та залучив до участі у справі у якості третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівську міську раду (далі - ЛМР, третя особа 1) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , третя особа 2).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 самочинно збудовано господарську споруду на землях комунальної власності міста на прибудинковій території на АДРЕСА_1 . Позивач 1 зазначає, що будівництво здійснене з порушеннями Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою міста м. Львова, затверджених ухвалою ЛМР від 21.04.2011. Окрім іншого, вказано, що головою Залізничної РА ЛМР відповідно до Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого рішенням Виконавчого комітету ЛМР від 09.09.2011 №835 було прийнято розпорядження яким рекомендовано ОСОБА_1 демонтувати господарську споруду. Проте, протиправно на думку позивача 1, ОСОБА_1 у встановлений строк розпорядження не виконано, що підтверджується відповідним актом від 06.05.2019 складеним ЛКП «Сигнівка». Також позивач 1 зазначає, що у відповідача права на забудову не виникло у зв`язку із відсутністю документів про право землекористування, а у відповідності до ч.4 ст. 376 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) у випадку заперечення власником, користувачем земельної ділянки проти визнання права власності на нерухоме майно за особою яка здійснила самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила самочинне будівництво, або за її рахунок. Спірні правовідносини в цій справі обумовлені реалізацією позивачем передбачених Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні» делегованих повноважень щодо здійснення державного контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Ухвалою від 15.10.2019 у справі №1.380.2019.003839 (суддя Хома О.П.) Львівський окружний адміністративний суд об`єднав для спільного розгляду та вирішення в одне провадження адміністративну справу №1.380.2019.003839 за позовом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м. Львові (далі - ІДАБК у м. Львові, позивач 2) до ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЛМР про знесення самочинного будівництва та адміністративну справу №1.380.2019.003044 за позовом Залізничної РА ЛМР до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ЛМР, ОСОБА_2 про демонтаж самочинно побудованої господарської споруди, присвоївши їй №1.380.2019.003044.

Об`єднання обумовлено тим, що позовні вимоги Залізничної РА ЛМР та ІДАБК у м. Львові у даних справах є однорідними позовними вимогами позивачів до того самого відповідача, що стосуються демонтажу самочинно збудованої ОСОБА_1 господарської споруди на АДРЕСА_1 .

Підставою для звернення ІДАБК у м. Львові до суду стало те, що за результатами проведення неодноразових заходів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті «Будівництво господарської споруди на АДРЕСА_1» протягом 2018-2019 років було виявлено ряд порушень вимог містобудівного законодавства, містобудівної документації, державних будівельних норм, які замовником будівництва - ОСОБА_1 не були усунені. Вказано, що причиною для вжиття заходів державного архітектурно-будівельного контролю на об`єкті стало звернення Залізничної РА ЛМР яким скеровано Акт-попередження. Як встановлено позивачем 2 будівництво господарської споруди здійснено на прибудинковій території, яка знаходиться у користуванні всіх мешканців будинку, без отримання будівельного паспорта об`єкта, без отримання документа який дає право на виконання будівельних робіт. У зв`язку з виявленими порушеннями було видано припис, який полягає у проведенні знесення (демонтажу) об`єкта самочинного будівництва, є чинним та на час подання позову до суду відповідачем не виконаний.

ОСОБА_1 було подано відзив на позовну заяву ІДАБК у м. Львові. Із позовними вимогами не погоджується, вважає що процедура проведення перевірки відповідачем 2 була проведена зі значними порушеннями. Зазначає, що положення ч.7 ст.376 ЦК України визначають необхідність встановлення фактів неможливості здійснення перебудови об`єкту та відмови особи, яка здійснила самочинне будівництво провести відповідну перебудову.

Крім того, представник відповідача у клопотанні від 11.09.2019 зазначив, що ІДАБК у м. Львові при складанні документів по даній справі грубо проігноровано вимоги нормативних актів у сфері державного архітектурно-будівельного контролю, що призвело до порушень гарантованих прав на усунення виявлених порушень.

Позивачем, ІДАБК у м. Львові було надано відповідь на відзив. Зазначає, що як на неправомірність дій позивача 2, представник відповідача покликається на Порядок накладення штрафів за порушення у сфері містобудівної діяльності затверджений постановою КМУ від 06.04.1995 №244, тоді як до відповідальності відповідача у вказаній справі притягнуто відповідно до КУпАП, який і регулює порядок накладення штрафів на фізичних осіб.

Ухвалою без виходу до нарадчої кімнати від 07.11.2019 суд задовольнив клопотання представника відповідача та залучив до участі у справі у якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , третя особа 3), ОСОБА_4 (далі - ОСОБА_4 , третя особа 4) та ОСОБА_5 (далі - ОСОБА_5 , третя особа 5).

Також протокольною ухвалою у судовому засіданні по розгляду справи суд закінчив підготовче провадження та перейшов до розгляду справи по суті.

Станом на день розгляду справи інших доказів по суті справи судом не одержано. У зв`язку з цим суд, керуючись ч. 6. ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), здійснює розгляд справи за наявними матеріалами.

У судовому засіданні по розгляду справи, представник ІДАБК у м. Львові позов підтримав у повному обсязі, просив вимоги задовольнити.

Відповідач проти позову заперечила, просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, явку уповноважених представників до суду не забезпечили. Були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи. Від ЛМР та ОСОБА_2 було отримано клопотання про розгляд справи без участі сторін. Залізнична РА ЛМР просила відкласти розгляд справи.

Враховуючи вищевикладене, судом не виявлено підстав встановлених ст. 205, ст. 206 КАС України для відкладення розгляду справи.

Заслухавши доводи сторін, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно Довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки №883 від 06.05.2019 виданої відділом житлового господарства Львівського комунального підприємства Залізничної РА ЛМР «Сигнівка» власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 1 є ОСОБА_1 .

Висновком міжвідомчої комісії Залізничної РА 05.03.2019 на підставі заяви ОСОБА_2 (копія наявна в матеріалах справи) та інформації ЛКП «Сигнівка» про самочинне будівництво біля АДРЕСА_1 1 ОСОБА_1 було рекомендовано їй демонтувати господарську споруду розміром. 3,00х5,00 м. самочинно побудовану на прибудинковій території на землях комунальної власності (Витяг з протоколу засідання №06 від 05.03.2019 №13).

Розпорядженням голови Залізничної РА ЛМР №569 від 15.03.2019 «Про демонтаж господарської споруди на АДРЕСА_1 самочинно побудованої ОСОБА_1 .» було затверджено Висновок міжвідомчої комісії та встановлено термін виконання розпорядження до 15.05.2019.

Листами від 22.04.2019 та 29.04.2019 ЛКП «Сигнівка» було скеровано Попередження ОСОБА_1 з повідомленням про Розпорядження №569 від 15.03.2019 щодо демонтажу означеної вище господарської споруди. Дані Попередження були отримані ОСОБА_1 про що свідчать відповідні відмітки.

06.05.2019 Комісією ЛКП «Сигнівка» було здійснено вихід на адресу : АДРЕСА_2 та при обстеженні встановлено що ОСОБА_1 на прибудинковій території самочинно встановлений цегляний сарай розміром 3,00х5,00 м про що складено відповідний Акт (а.с. 13).

У зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 вимог Розпорядження №569 від 15.03.2019, вважаючи господарську споруду самочинно встановленою, Залізнична РА звернулася до суду з позовом про демонтаж даного об`єкта.

Крім цього судом встановлено, що попередньо, Залізничною РА ЛМР було скеровано лист від 05.09.2018 №4-32-2302 до ІДАБК у м. Львові разом з яким надіслано для належного реагування Акт -попередження від 23.08.2018 складений ЛКП «Сигнівка» по факту самочинного будівництва ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевказаного листа-звернення, відповідачем 2 було проведено ряд заходів державного архітектурно-будівельного контролю на означеному об`єкті.

ІДАБК у м. Львові було видано Наказ від 21.09.2018 за №563-П та Направлення для проведення позапланової перевірки від 21.09.2018 за №563-пп.

У період з 02.10.2018 по 10.10.2018 посадовими особами відповідача 2 були здійснені виїзди за місцем проведення будівельних робіт, за результатами яких складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт № 1/563-пп (Акт позапланової перевірки), яким встановлено, що власником квартири АДРЕСА_3 . ОСОБА_1 проведено будівництво господарської споруди на прибудинковій території. В єдиному реєстрі дозвільних документів інформація про зареєстрований документ на право виконання будівельних робіт за адресою: АДРЕСА_1 - відсутня.

За фактом виявлених порушень п. 1 ч. 1 ст. 34, ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011р. №466 щодо ОСОБА_1 складено Протокол про адміністративне правопорушення від 10.10.2018.

ІДАБК у м. Львові видано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил від 10.10.2018 з вимогою про усунення виявлених порушень в 30-ти денний термін з дня отримання даного припису. Примірник Припису ОСОБА_6 одержала 10.10.2018.

22.10.2018 ІДАБК у м. Львові винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 0006-вих-3740/108 якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 4 250 грн.

З метою перевірки Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 10.10.2018 ІДАБК у м. Львові видано Наказ від 14.01.2019 за № 28-П про проведення позапланової перевірки, Направлення для проведення позапланового заходу від 14.01.2019, складено Службову записку від 25.01.2019, видано Наказ від 25.01.2019 за № 58-П про проведення позапланової перевірки та направлення для проведення позапланового заходу від 25.01.2019 за № 58-пп.

У період з 14.01.2019 по 29.01.2019 ІДАБК у м. Львові проведено позапланову перевірку на об`єкті будівництва за адресою: м. Львів, вул. Дозвільна, 2 за результатами якого складено Акт позапланової перевірки від 29.01.2019 за № 58-пп, яким встановлено, що припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 10.10.2018 виданий ОСОБА_1 - не виконаний.

У зв`язку з зазначеним ІДАБК у м. Львові було складено Протокол про адміністративне правопорушення від 29.01.2019 за фактом порушення ОСОБА_1 . Припису від 10.10.2018 та вимог абз. 4 п. 14 «Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю» затвердженого Постановою КМУ від 23.05.2011 №553.

Крім того, ІДАБК у м. Львові складено Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.01.2019, яким зобов`язано ОСОБА_1 в 30-ти денний термін з дня отримання даного припису провести знесення (демонтаж) об`єкта самочинного будівництва - господарської споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Земельну ділянку привести у попередній стан.

Листом від 29.01.2019 №0006-вих-320 матеріали перевірки були скеровані ОСОБА_1 . Згідно відстеження Укрпошти (трек номер 250) дане відправлення було особисто вручене одержувачу.

11.02.2019 ІДАБК у м. Львові винесено Постанову по справі про адміністративне правопорушення за № 0006-вих-471/10 якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5 100 грн.

Листом від 13.02.2019 за № 0006-вих-483 ІДАБК у м. Львові скерувало примірник вищезазначеної Постанови ОСОБА_1 .

Для перевірки Припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 29.01:2019 ІДАБК у м. Львові видано Наказ від 16.05.2019 за № 259-П про проведення позапланової перевірки та Направлення для проведення позапланового заходу від 16.05.2019 №259-пп.

У період з 10.06.2019 до 21.06.2019 посадовими особами ІДАБК у м. Львові було здійснено виїзд виїзди за місцем проведення будівельних робіт, за результатом якого складений Акт позапланової перевірки за № 259 від 21.06.2019, згідно з яким Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 29.01.2019 виданий ОСОБА_1 - не виконаний.

Візуальним оглядом встановлено, що замовником будівництва гр. ОСОБА_1 об`єкт «Господарська споруда за адресою: АДРЕСА_1 не демонтовано, земельну ділянку не приведено до попереднього стану.

Однак, як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, у відповідності до вимог п. 9 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року № 553, перевірка не була проведена, оскільки суб`єкт будівництва або його уповноважений представник на час проведення перевірки були відсутні.

У зв`язку з відсутністю з боку відповідача дій спрямованих на узаконення самочинного будівництва та не виконання Припису, відповідач 2 для необхідності врегулювання даного питання в примусовому порядку, шляхом знесення (демонтажу) самочинно збудованого об`єкту звернувся до суду з позовом.

До вказаних правовідносин суд застосовує положення законодавства та робить висновки по суті спору.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Згідно положень ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зобов`язаний перевірити дотримання вказаних критеріїв суб`єктом владних повноважень при прийнятті оскаржуваного рішення, вчиненні дій чи допущенні бездіяльності.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Відповідно до частини 2 статті 319 ЦК України передбачено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь- які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частина 5 ст. 319 ЦК України визначає, що власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - це комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Частинами 1, 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом; рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов`язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Також слід зазначити, що до компетенції виконавчих органів міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, зокрема: організація благоустрою населених пунктів, залучення на договірних засадах з цією метою коштів, трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності, а також населення; здійснення контролю за станом благоустрою населених пунктів, організації озеленення, охорони зелених насаджень і водойм, створення місць відпочинку громадян (пп. 7 п "а" ст.. 30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"),

Згідно статті 31 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчим органам міських рад делеговано повноваження у галузі будівництва, зокрема, зі здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Зазначене кореспондується з Правилами благоустрою м. Львова, затвердженими ухвалою Львівської міської ради №376 від 21.04.2011.

Згідно з підпунктом 5.3.3 пункту 5.3 «Повноваження у галузі будівництва» Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 №777, до повноважень районної адміністрації в галузі будівництва віднесено розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом та департаментом містобудування, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу та ін.).

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.11.2016 № 977 затверджено Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради відповідно до пункту 4.32 якого до повноважень районної адміністрації віднесено розгляд питань та вжиття заходів у порядку, встановленому виконавчим комітетом, щодо фактів самовільного будівництва (погодження, приведення до попереднього стану, демонтажу тощо).

З метою вдосконалення порядку врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, посилення контролю щодо самочинного будівництва, відповідальності фізичних та юридичних осіб за порушення вимог ведення будівництва, дотримання правил користування будинками і спорудами, пам`ятками архітектури, житловими і нежитловими приміщеннями, прибудинковими територіями, зонами охорони пам`яток рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 09.09.2011 №835 затверджено Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові (далі - Положення №835). Дане положення було чинне на момент виникнення спірних правовідносин (підстава втрати чинності - Рішення ЛМР №619 від 05.07.2019).

Відповідно до пункту 3.1. Положення №835 розгляд питань за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів за підвідомчістю справ здійснює районна адміністрація відповідного району, у якому здійснено (здійснюється) самочинне будівництво.

Згідно з частиною 1 статті 73 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти голови районної в місті ради, прийняті в межах наданих повноважень, є обов`язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

На об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі якщо обов`язковість його отримання передбачена законом (ст. 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»)

Положенням №835 встановлювалося, що підготовку проектів розпоряджень голів районних адміністрацій за фактами здійсненого (здійснюваного) фізичними та юридичними особами самочинного будівництва (реконструкції) об`єктів містобудування здійснюють міжвідомчі комісії при районних адміністраціях.

Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 25.05.2007 №331 затверджено Положення про міжвідомчі комісії при виконкомі і районних адміністраціях Львівської міської ради відповідно до підпункту 3.11. пункту 3 якого міжвідомча комісія розглядає питання і дає технічні висновки про здійснене (здійснюване) юридичними, фізичними особами, фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності самочинне будівництво, самочинну реконструкцію, переобладнання та капітальний ремонт існуючих об`єктів відповідно вимог Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва у м. Львові, затвердженого відповідним рішенням виконавчого комітету.

Згідно з пунктом 4.8. розділу 4 «Порядок розгляду заяв з питань самочинного будівництва» Положення № 835 висновок міжвідомчої комісії при районній адміністрації з рекомендаціями затверджує своїм розпорядженням голова районної адміністрації.

Відповідно до пункту 5.1. Положення №835 міжвідомчі комісії при районних адміністраціях можуть приймати у кожному конкретному випадку самочинного будівництва одне з таких рішень: 5.1.1. про передачу матеріалів до суду у разі істотного відхилення будівництва від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, або істотного порушення будівельних норм і правил з відповідним позовом про зобов`язання проведення особою, що здійснила (здійснює) самочинне будівництво, відповідної перебудови; 5.1.2. про передачу матеріалів до суду щодо визнання за територіальною громадою міста права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на земельній ділянці, що знаходиться у комунальній власності, якщо це не порушує права інших осіб; 5.1.3. про знесення у терміни, визначені розпорядчими документами, самочинного будівництва особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, за її кошти; 5.1.4. про погодження самочинного будівництва.

Згідно з підпунктом 5.5.1 пункту 5.5 "Повноваження щодо забезпечення законності, правопорядку, охорони прав, свобод і законних інтересів громадян" Положення про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради, затвердженого ухвалою Львівської міської ради від 14.07.2016 № 777, районні адміністрації наділені повноваженням звернення до судових органів з позовними заявами щодо фактів самочинного будівництва, а також з інших справ, які виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Відповідно до наведеного, Залізнична районна адміністрація має право звертатися у встановленому порядку до судових органів із вимогами щодо фактів самочинного будівництва і інших вимог, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Крім цього суд також звертає увагу на наступне. Законом України «Про архітектурну діяльність» передбачено, що для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури, додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд (ст. 10 зазначеного Закону). При цьому державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені статтею 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Згідно з ч. 4 та ч. 5 ст. 26 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації, а також проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з ст. 27 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова присадибних, дачних і садових земельних ділянок може здійснюватися на підставі будівельного паспорта забудови земельної ділянки (будівельного паспорта).

При цьому порядок видачі та форма будівельного паспорта визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», замовник має право виконувати будівельні роботи після подання ним повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Згідно ч. 1, ч. 7 ст. 376 ЦК України будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Відповідно до п. 1.1 Рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004 у справі № 1-2/2004. Суб`єкти права на конституційне звернення - ОСОБА_6 та інші громадяни, суб`єкт права на конституційне подання - 60 народних депутатів України - звернулися до Конституційного Суду України з клопотанням дати офіційне тлумачення положень статей 1, 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового зонду".

Пунктом 1.3 цього рішення визначено, що окремі органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, а також деякі суди дотримуються точки зору, згідно з якою власники приватизованих квартир водночас є і співвласниками допоміжних приміщень багатоквартирного будинку підвалів, горищ, сходів, колясочних тощо). Таке право у власників квартир, на їх думку, виникає з моменту приватизації житла, а тому без їхньої згоди не можна здійснювати будь-які юридичні дії щодо допоміжних приміщень (продавати, здавати в оренду, передавати у користування, перебудовувати тощо).

Таким чином, самочинне будівництво порушує інтереси усіх співвласників житлового будинку.

Як встановлено судом під час розгляду справи, документів що дають право на виконання будівельних робіт за адресою: м. Львів ; вул . Дозвільна, 2 у ОСОБА_1 немає, доказів протилежного суду не надано.

При цьому суд бере до уваги покликання відповідача 2 на те, ОСОБА_1 не вживались будь-які заходи щодо введення самочинного будівництва у правове поле.

Щодо покликань представника позивача на те, що ІДАБК у м. Львові не правильно кваліфіковане вчинене ОСОБА_1 правопорушення, то такі доводи не спростовують факт здійснення нею будівельних робіт без дозвільних документів та не підтверджують неправомірність Припису про усунення порушень.

Аналогічного змісту позиція наведена у постанові ОСОБА_16 Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 826/12543/16, в якій ОСОБА_16 Верховного Суду зазначила, що:

«У зв`язку з виявленими порушеннями містобудівного законодавства 17 червня 2016 року ОСОБА_14 ДАБІ видано ОСОБА_7 як особі, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, припис № С-1706/4 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та припис № С-1706/5 про зупинення підготовчих і будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, яких станом на 10 серпня 2016 року відповідач не виконав.

Вказані приписи ОСОБА_14 ДАБІ є чинними, відомості про їх оскарження відповідачем відсутні. Доказів про те, що відповідачем вживалися заходи з метою усунення зазначених у приписах порушень, ОСОБА_7 не надано.

Ураховуючи те, що відповідач без розроблення проектної документації та відповідних дозвільних документів з істотними порушеннями будівельних норм і правил провів будівництво багатоповерхового будинку на земельних ділянках, які не були відведені для цієї мети та мають інше цільове призначення, а також не виконав у встановлений строк вимоги приписів ОСОБА_14 ДАБІ про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил та про зупинення підготовчих і будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, ОСОБА_16 Верховного Суду на підставі положень статті 376 ЦК України вважає обґрунтованим висновок судів попередніх інстанцій про задоволення позовних вимог ДАБІ в особі ОСОБА_14 ДАБІ про зобов`язання ОСОБА_7 знести об`єкт самочинного будівництва.

При цьому відсутність у відповідача проектної документації, здійснення будівництва без отримання вихідних даних (містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок, технічних умов, завдання на проектування) унеможливлює зобов`язання ОСОБА_7 провести перебудову об`єкта самочинного будівництва.».

Так, згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Статтею 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Суд зазначає, що згідно матеріалів справи ОСОБА_1 не виконано Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів та правил від 10.10.2018 та Розпорядженням голови Залізничної РА №569 від 15.03.2019 «Про демонтаж господарської споруди на АДРЕСА_1 самочинно побудованої ОСОБА_1 ». Останні не були оскаржені в судовому порядку та не визнані такими що не підлягають виконанню.

Щодо скарги поданої ОСОБА_1 на дії відділу інспекційної роботи ІДАБК у м. Львові, то протиправність таких дій не є предметом розгляду у даній справі. При цьому як вже зазначалося судом, відповідачем крім іншого не виконано Розпорядження №569 від 15.03.2019, а Припис виданий 10.10.2018, тоді як скарга була подана лише 10.09.2019.

Крім цього, суд вважає за доцільно звернути увагу на те, що ОСОБА_1 було сплачено штраф накладений Постановою по справі про адміністративне правопорушення №0006-вих-3740/108 від 22.10.2018 (копія квитанції наявна в матеріалах справи) за порушення ч.4 ст 96 КУпАП. На думку суду, дана обставина додатково підтверджує те, що ОСОБА_1 визнає факт самочинного збудування спірного об`єкта.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленим статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Сторонами, суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного, зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності та з урахуванням того, що позивачами доведено правомірність пред`явленого позову, суд дійшов висновку, що такий підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Доказів понесення вказаних витрат позивачем не надано.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 132, 241-248, 256, 294, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_1 демонтувати господарську споруду розміром 3,00х5,00 м на землях комунальної власності міста на прибудинковій території на вул АДРЕСА_1 .

Судовий збір розподілу не підлягає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 23.01.2020.

Суддя В.М. Сакалош