Справа № 2-а-5378/11
Суддя: Теремецька Н. Ф.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №2-а-5378/11
Провадження №6-а/377/2/20
20 січня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання Прядко Н.М., за відсутності учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Славутичі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження, -
10 січня 2020 року до суду надійшла зазначена заява, у якій заявник просила замінити стягувача з примусового виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 21 листопада 2011 року по справі № 2-а-5378/11/1023 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, зазначивши стягувачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 .
Заява обґрунтована тим, що 21.11.2011 року постановою Славутицького міського суду Київської області у справі № 2-а-5378/11/1023 зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесена до категорії 3 на підставі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і виплачувати у цьому розмірі, починаючи з 01 вересня 2010 року, до припинення правових підстав, з урахуванням фактично виплачених сум. 08 лютого 2019 року ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Оскільки заявник є спадкоємцем ОСОБА_2 та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, а однією з складових спадщини є недоотримана сума коштів в розмірі 1195,98 гривень, призначена судовим рішенням № 2-а-5378/11/1023 від 21.11.2011 року, то у неї виникла необхідність у зверненні з даною заявою до суду.
Заявник в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. До канцелярії суду подала заяву, в якій просила проводити судовий розгляд справи за її відсутності.
Боржник в судове засідання свого представника не направив, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином.
Неявка учасників справи та інших осіб, не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження за правилами ст. 379 КАС України.
Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити заяву з наступних підстав.
Постановою Славутицького міського суду Київської області від 21 листопада 2011 року у справі № 2-а-5378/11/1023, яка набрала законної сили 08 листопада 2013 року, позов ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутич Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, задоволено. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області провести ОСОБА_2 перерахунок розміру додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, як особі, яка має статус учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС і віднесена до категорії 3 на підставі ст. 51 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-ХІІ у розмірі 25 % мінімальної пенсії за віком, встановленої ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на рівні прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність і виплачувати у цьому розмірі, починаючи з 01 вересня 2010 року, до припинення правових підстав, з урахуванням фактично виплачених сум.
05 лютого 2014 року на виконання зазначеної постанови суду було видано ОСОБА_2 виконавчий лист № 2-а-5378/11/1023.
Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 08 лютого 2019 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 66 років.
Відповідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого та посвідченого 16.12.2019 року державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, копія якого долучено до справи, спадкоємцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дружина ОСОБА_1 , на яку видано це свідоцтво, складається зокрема з: недоотриманих коштів у сумі 1195,98 гривень по перерахунку на виконання постанови Славутицького міського суду Київської області № 2-а-5378/11/1023 від 21.11.2011 року.
Відповідно до ст. 1216 ЦК спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК).
За змістом ст. 1227 ЦК суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.
За положеннями ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.
Таким чином, спірні правовідносини допускають правонаступництво.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 р. № 1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 Закону № 1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.
Положеннями ч. 5 ст. 15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.
У контексті наведених положень Закону № 1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.
При цьому виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.
До того ж цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII).
У рішенні Європейського суду з прав людини «Матківська проти України» від 12.03.2009 р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.
Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.
У рішенні Європейського Суду з прав людини від 29.06.2004 р. у справі «Півень про України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.
Виходячи з викладеного, виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Нормою ч. 1 ст. 379 КАС України визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.
Враховуючи викладене, суд вважає, що заявником надано належні докази на підтвердження та обґрунтування своїх доводів щодо заміни сторони виконавчого провадження, що є підставою для задоволення її заяви про заміну сторони виконавчого провадження.
На підставі викладеного, керуючись, ст. 379 КАС України, -
Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.
Замінити стягувача у виконавчому провадженні з примусового виконання постанови Славутицького міського суду Київської області від 21 листопада 2011 року у справі № 2-а-5378/11/1023 за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у м. Славутичі Київської області про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку та виплати додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, зазначивши стягувачем ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_1 , яка є правонаступником ОСОБА_2 .
Ухвала суду може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Славутицький міський суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 299 КАС України.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала складена 20 січня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька