Справа № 560/142/20
Суддя: Божук Д.А.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/142/20
УХВАЛА

23 січня 2020 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Божук Д.А. розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Лісовогринівецької сільської ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Лісовогринівецької сільської ради, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району Хмельницької області () щодо не затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 із земель комунальної власності для ведення індивідуального садівництва за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, АДРЕСА_1 Лісові АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:1769, та не передачі цієї земельної ділянки в приватну власність позивача;

- зобов`язати Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницького району Хмельницької області () затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 із земель комунальної власності для ведення індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :01:004:1769, розроблений ФОП ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Лісовогринівецьку сільську раду Хмельницького району Хмельницької області () передати в приватну власність ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,1000 га кадастровий номер :01:004:1769 із земель комунальної форми власності (категорія земель - землі сільськогосподарського призначення) для ведення індивідуального садівництва, що розташована за адресою: с. Лісові Гринівці, Хмельницький район, Хмельницька область;

- визнати протиправним та скасувати рішення 57 чергової сесії другого пленарного засідання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 27 грудня 2019 року №123 "Про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки" в частині звернення голови Лісовогринівецької сільської ради в органи державної реєстрації для реєстрації права на земельні ділянки комунальної власності за сільською радою із кадастровим номером :01:004:1769 площею 0,1000 га, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 14.01.2020 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

До суду 22 січня 2020 року надійшла заява представника ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій він просить:

- заборонити голові Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району вчиняти дії щодо реєстрації права комунальної власності за Лісовогринівецькою сільською радою на земельну ділянку із кадастровим номером :01:004:1769 площею 0,1000 га, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району;

- заборонити органам державної реєстрації проводити державну реєстрацію права комунальної власності за Лісовогринівецькою сільською радою на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:1769, площею 0,1000 га, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району.

В обґрунтування заяви зазначено, що відповідач, безпідставно відмовивши в затвердженні проекту землеустрою позивача, рішенням 57 чергової сесії другого пленарного засідання Лісовогринівецької сільської ради Хмельницького району від 27 грудня 2019 року №123 "Про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки" уповноважив голову Лісовогринівецької сільської ради звернутися в органи державної реєстрації для реєстрації права на земельні ділянки комунальної власності за сільською радою із кадастровим номером :01:004:1769 площею 0,1000 га, цільове призначення 01.05 для індивідуального садівництва, що розташована в с. Лісові Гринівці Хмельницького району. Зазначене, на думку представника позивача зумовлює необхідність вжиття заходів забезпечення позову, оскільки їх невжиття значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду. Так, після реєстрації права комунальної власності за відповідачем, додатково необхідно буде вчиняти дії (пред`явити позов) щодо скасування такого права, що призведе до значних часових та майнових витрат. Крім цього, відповідач, будучи власником, може передати таку ділянку в оренду чи зареєструвати на неї інше речове право чи обмеження (наприклад, сервітут), що також призведе до порушення прав третіх осіб, судових спорів.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто заходи забезпечення позову застосовуються для гарантування виконання рішення адміністративного суду, недопустимості завдання позивачеві непоправної шкоди, що може призвести до неможливості виконання рішення суду в майбутньому. При цьому, позивач повинен навести докази для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд при розгляді заяви про забезпечення позову повинен встановити, чи є хоча б одна з передбачених статтею 150 Кодексу адміністративного судочинства України обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до вимог частини 2 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Тобто, при вирішенні питання про забезпечення позову суд, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності та обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Разом з тим, позивачем не наведено мотивів, які б давали підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Доводи ж заявника про безпідставність відмови відповідача в затвердженні проекту землеустрою позивача, а також про протиправність рішення від 27.12.2019 №123 "Про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки", яким надано відповідні повноваження голові Лісовогринівецької сільської ради звернутися в органи державної реєстрації для реєстрації права на земельні ділянки комунальної власності за сільською радою, не мають очевидних ознак протиправності, достатніми доказами не підтверджені та стосуються, на думку суду, доводів сторони позивача, що є предметом дослідження під час розгляду справи по суті.

Суд вважає необґрунтованим твердження представника позивача про необхідність вчинення додаткових дій щодо скасування реєстрації права комунальної власності за відповідачем, а також щодо передачі земельної ділянки в оренду чи реєстрації на неї іншого речового права чи обмеження, оскільки зазначені дії є суб`єктивними судженнями представника позивача та не підтверджені жодними доказами.

При цьому, доведення наявності, визначених частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Таким чином, у цьому випадку, забезпечивши позов, суд фактично вирішить питання щодо протиправності не затвердження відповідачем проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 та щодо протиправності рішення від 27.12.2019 №123 "Про державну реєстрацію права власності на земельні ділянки" до вирішення справи по суті та вийде за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також суд враховує, що застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для забезпечення позову в цьому випадку відсутні.

Керуючись статтями 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Головуючий суддя Д.А. Божук