Справа № 640/2065/19
Суддя: Каракашьян С.К.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2020 року м. Київ № 640/2065/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Каракашьяна С.К., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
до 1. Державної фіскальної служби України 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області
про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі-позивач/ ОСОБА_1 ) звернувся до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд ( з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог):

- визнати протиправним та скасувати наказ Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 року № 1862-0 «Про позбавлення ОСОБА_1 спеціального звання «майор податкової поліції» за вироком суду, що набрав законної сили» з 21.06.2018 року, а саме: з моменту скасування Верховним Судом вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2017;

- визнати протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України, яка виразилась у не поновленні ОСОБА_1 спеціального звання «майор податкової поліції»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України поновити ОСОБА_1 спеціальне звання «майор податкової міліції» з 22.06.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області відновити нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років та виплатити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років з 22.06.2018 року.

На обґрунтування вимог позивач зазначає, що постановою Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №369/8375/15-к ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19.06.2017 скасовано, відтак, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2017, що став підставою для прийняття відповідачем-1 наказу про позбавлення позивача спеціального звання, законної сили не набрав. У зв`язку із позбавленням спеціального звання, відповідачем-2 припинено виплату пенсії позивачу.

Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечував, зазначивши, що постановою Верховного Суду від 21.06.2018 скасовано не вирок, а ухвалу Апеляційного суду Київської області та направлено справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, у зв`язку з чим, на думку відповідача, підстави для скасування наказу відсутні.

Відповідач- 2 проти задоволення позовних вимог заперечував, вказавши, що пенсія за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» призначається лише за умови поновлення особи у військовому (спеціальному) званні, оскільки наказ Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-О є чинним, всі дії відповідача-2 були в межах чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Наказом Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-о «Про позбавлення спеціального звання» позбавлено спеціального звання за вироком суду, що набрав законної сили «майор податкової міліції» ОСОБА_1 - колишнього старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ відділу викриття кримінальних порушень у митній сфері оперативного управління Головного управління ДФС у м. Києві.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Київській області з 01.09.2017 припинено виплату пенсії позивачу на підставі наказу Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-О про позбавлення ОСОБА_1 спеціального звання «майор податкової міліції» за вироком суду, що набрав законної сили.

Вважаючи, що у зв`язку з прийняттям Верховним Судом постанови від 21.06.2018 наявні підстави для скасування наказу Державної фіскальної служби України, поновлення спеціального звання позивачу та виплати пенсії, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

В частині 1статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зазначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідност.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» п. «а» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.29 КВК України суд, який постановив вирок про позбавлення засудженого військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, після набрання ним законної сили направляє копію вироку органові чи посадовій особі, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас. Після одержання копії вироку, яким засудженого позбавлено військового, спеціального звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу, орган чи посадова особа, які присвоїли це звання, ранг, чин або кваліфікаційний клас, вносить до відповідних документів запис про позбавлення засудженого цього звання, рангу, чину або кваліфікаційного класу.

На підставі наказу Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-о ОСОБА_1 позбавлено спеціального звання «майор податкової міліції», тому позивач втрачає право на подальше отримання пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Згідно пункту 37 Положення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 р. № 114, зниження в спеціальному званні на одну ступінь осіб молодшого, середнього і старшого начальницького складу провадиться в порядку, визначеному Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ. Особи молодшого, середнього і старшого начальницького складу, знижені в спеціальному званні, поновлюються в попередньому званні не раніше ніж через рік після зниження звання при позитивній атестації незалежно від займаної ними штатної посади наказами начальників, які прийняли рішення про зниження в званні, їм рівних і вище. До поновлення особи молодшого, середнього, старшого начальницького складу в попередньому спеціальному званні і присвоєння їй чергового спеціального звання повторне зниження в спеціальному званні не допускається.

Пунктом 38 Положення передбачено, що особи начальницького складу можуть бути позбавлені спеціальних звань у випадках та порядку, передбачених законодавством: молодшого начальницького складу - за вироком суду, що набрав законної сили, а також у порядку, встановленому Міністром внутрішніх справ; середнього і старшого начальницького складу - за вироком суду, що набрав законної сили, згідно якого позивача позбавлено спеціального звання.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 та п. «б» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» військовослужбовцям і особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, але були позбавлені військових чи спеціальних звань або звільнені зі служби у зв`язку із засудженням за умисний злочин, вчинений з використанням свого посадового становища, або за вчинення корупційного діяння, та членам їхніх сімей пенсія призначається на загальних підставах, встановлених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, пенсіонери з числа осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, та інші особи, які позбавлені спеціального звання за рішенням суду, втрачають право на подальше отримання пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі вимог ч.2ст.5 цього Закону - з дня набрання вироком суду законної сили.

Щодо наявності підстав для скасування наказу Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-о «Про позбавлення спеціального звання», суд враховує наступне.

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2017 у справі №369/8375/15-к ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 статті 368 КК України ( в редакції 14.10.2014 року) і призначено покарання у виді позбавлення волі строком на шість років, з позбавленням права обіймати атестовані посади в правоохоронних органах строком на три роки, з конфіскацією майна.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19.06.2017 у справі №369/8375/15-к, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.04.2017 щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №369/8375/15-к ухвалу Апеляційного суду Київської області від 19 червня 2017 року скасовано та призначено новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

З наведеного вбачається, на момент прийняття наказу від 04.08.2017 №1862-о про позбавлення позивача спеціального звання «майор податкової міліції», вирок Києво-Святошиснького районного суду Київської області від 12.04.2017 набрав законної сил, відтак, наказ прийнятий на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Статею 6 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування і суду» вказано, громадянин, звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним засудженням або відсторонений від посади у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності, має бути поновлений на колишній роботі (посаді), а в разі неможливості цього (ліквідація підприємства, установи, організації, скорочення посади, наявність інших передбачених законом підстав, що перешкоджають поновленню на роботі (посаді) - йому має бути надано державною службою зайнятості іншу підходящу роботу. Робота (посада) надається громадянинові не пізніше ніж через один місяць з дня звернення, якщо воно надійшло протягом трьох місяців з дня набрання законної сили виправдувальним вироком або винесення постанови (ухвали) про закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, запис про звільнення з роботи (посади), зроблений у трудовій книжці, визнається недійсним. На вимогу громадянина власник або уповноважений ним орган у триденний термін видає йому дублікат трудової книжки без запису, який визнано недійсним.

Згідно статті 10 вказаного Закону, якщо громадянин у зв`язку з незаконним засудженням був позбавлений військових або інших звань, а також державних нагород, йому поновлюються звання і повертаються нагороди.

Отже, з аналізу вищевикладених норм у сукупності вбачається, що таке право, зокрема поновлення спеціального звання, передбачається лише у випадку набрання законної сили виправдувальним вироком або винесенням постанови про закриття кримінального провадження, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи у судді і вичерпанням можливості їх отримання.

Суд акцентує увагу, що постановою Верховного Суду від 21.06.2018 у справі №369/8375/15-к ОСОБА_1 не виправдовувався у вчиненні злочину і кримінальне провадження відносно нього не закривалося, вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області відносно позивача є чинним, однак не набрав законної сили, а кримінальна справа направлена до апеляційної інстанції на новий розгляд, де, на час розгляду даної справи рішення не прийнято.

Судом встановлено, що станом на день розгляду адміністративної справи відсутній виправдувальний вирок щодо позивача, ухвала суду про те, що щодо позивача закрито справу у зв`язку з відсутністю події чи складу злочину або не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати.

За таких обставин відсутні підстави для скасування спірного наказу Державної фіскальної служби України від 04.08.2017 №1862-о.

Суд також відмовляє в задоволенні решти позовних вимог з огляду на вищевикладені висновки суду та їх похідних характер.

Відповідно до частини першої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої, другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи вищенаведене у сукупності, з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог та відмову в задоволенні позову.

Керуючись статтями 72-77, 241-246, 255, 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.К. Каракашьян