Справа № 260/1669/19
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2020 рокум. Ужгород№ 260/1669/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Поп Н.В.

за участю:

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, представник - Заяць Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області , яким просить:

1. Прийняти адміністративний позов до розгляду.

2. Розгляд позову провести за правилами спрощеного позовного провадження.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 16 жовтня 2019 року N 8 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області призначити пенсію за вислугу років на підставі пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", зарахувавши до календарної вислуги років періоди з 31.10.2005 року по 17.08.2009 року та з 01.09.2009 року по 28.08.2010 року на пільгових умовах: 1 день за 1,5 дні, а загалом 23 роки 09 місяців 28 днів, починаючи з дня звільнення та провести виплату пенсії з урахуванням раніше проведених виплат.

5. Стягнути на мою користь, з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській (), документально підтверджені судові витрати.

6. Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Позиції сторін.

Позовні вимоги мотивовані тим, що з 21 червня 1999 року по 27 червня 2018 року позивач проходив службу на різних посадах у Службі безпеки України. 03 жовтня 2019 року Управлінням СБ України в Закарпатській області (на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року по справі №260/724/19) на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано для розгляду документи щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

23 жовтня 2019 року позивачем отримано Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №8 від 16.10.2019 р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 через невиконання умов ст. 12 Закону №2262-ХІІ. Позивач вважає таку відмову Відповідача в призначенні пенсії за вислугою років протиправною, такою, що суперечить вимогам чинного законодавства України і порушує його право на соціальний захист.

23 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на даний адмністративний позов. Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області не погоджується з вимогами позивача з огляду на наступне. За результатами розгляду документів, отриманих від Управління СБ України в Закарпатській області, головним управлінням було винесено рішення №8 від 16.10.2019 р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 через Невиконання умов ст. 12 Закону №2262-ХІІ.

Зокрема, пунктом «а» даної статті, встановлена необхідність на день звільнення зі служби мати вислугу 23 календарних роки та 6 місяців і більше.

У свою чергу, вислуга років позивача на день звільнення (27.06.2018 р.) в календарному обчисленні склала 21 рік 05 місяців 06 днів (в т. ч. час навчання - 02 роки 05 місяців 00 днів), у пільговому обчисленні - 23 роки 09 місяців 28 днів. Враховуючи викладене, період служби, зарахований позивачу на пільгових умовах відповідно до положень Порядку №393, не може бути зарахований до календарної вислуги років. В даному випадку для призначення пенсії за вислугу років не підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 року № 393, якою позивачу для призначення пенсії за вислугу років має зараховуватися пільговий стаж, оскільки, згідно з ч. 3 статті 7 КАС України, у разі невідповідності нормативно-правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу.

Отже, на думку відповідача, застосуванню підлягає саме Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", оскільки, у відповідності до частини З статті 7 КАС України, він має вищу юридичну силу. 3 огляду на викладене, наявні всі підстави вважати, що відповідач у даному випадку, відмовляючи у призначенні пенсії, діяв в межах повноважень та відповідно до чинного законодавства України. Відтак, зазначає, що відмова головного управління у призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років є правомірною та касуванню не підлягає

02 січня 2020 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої з вказаними вище Відповідачем аргументами позивач не погоджується та рахує позовні вимоги обґрунтованими з підстав аналогічних наведених у позові. Зазначає, що Відповідачем у Відзиві не сформульовано причин не врахування, при прийнятті Рішення №8 від 16.10.2019 року , періодів проходження служби (з 31.10.2005 року по 17.08.2009 року та з 01.09.2009 року по 28.08.2010 року), які, обчислювалися з розрахунку 1 день за 1,5 дні, згідно Постанови КМУ 393. У вказаний період проходження служби вказана пільгова вислуга безпосередньо включалася до вислуги, яка обраховувалася для призначення пенсії, тобто до календарної вислуги у розумінні Закону в редакції після липня 2011 року.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги з мотивів наведених вище та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив з підстав наведених вище.

Заслухавши пояснення сторін, розглянувши подані документи та матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, з 21 червня 1999 року по 27 червня 2018 року позивач проходив службу на різних посадах у Службі безпеки України.

Наказом Першого заступника Голови СБУ від 09 червня 2018 року № 701-ос позивача у званні підполковника було звільнено з військової служби в органах СБ України (зі списків особового складу виключений 27 червня 2018 року наказом начальника УСБУ в Закарпатській області від 19 червня 2018 року № 108-ос) за підпунктом «а» пункгу 61, підпунктом «б» пункту 63 та підпунктом «б» пункту 88-1 (за станом здоров`я) Положення про проходження військової служби військовослужбовцями СБ України.

Відповідно до довідки Управління СБ України в Закарпатській області №58/12/11-314/3926/25 від 01.11.2018 року, на момент звільнення з органів СБ України вислуга років позивача складала 23 роки 09 місяців 28 днів, з яких календарна вислуга років - 19 років 00 місяців 06 днів, навчання у ВНЗ - 02 роки 05 місяців 00 днів, пільгова вислуга років 02 роки 04 місяці 22 дні. (а.с.

Згідно витягу з розрахунку вислуги років для призначення пенсії Управління СБ України в Закарпатській області №58/11-1911 від 01.10.2019 року, пільгова вислуга років (02 роки 04 місяці 22 дні) нарахована за проходження військової служби на посадах, що дають право на пільгове обчислення вислуги років, з розрахунку 1 день за 1,5 дні, у періоди: з 31.10.2005 року по 17.08.2009 року та з 01.09.2009 року по 28.08.2010 року, коли позивач проходив службу у спецпідрозділі по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю. Пільгова вислуга нарахована згідно п. 3.6 Положення «Про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально- побутового забезпечення спеціальних підрозділів Служби безпеки України по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю», затвердженого Постановою Верховної Ради України від 12 жовтня 1994 року № 199/94-ВР та Постанови КМУ від 17.07.1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей», які діють і в даний час.(а.с.55).

04 жовтня 2019 року, Управлінням СБ України в Закарпатській області на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20.08.2019 року по справі №260/724/19, на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надіслано супровідним листом за вих. №58/21-3569 від 04.10.2019 року, для розгляду документи щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років, згідно Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".(а.с.69)

Так, головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області 08.10.2019 р. було отримано подання управління Служби безпеки України в Закарпатській області від 04.10.2019 р. №221 разом із доданими документами для призначення пенсії позивачу.(а.с.70-80).

В подальшому, за результатами розгляду документів, отриманих від Управління СБ України в Закарпатській області, головним управлінням було винесено рішення №8 від 16.10.2019 р. про відмову у призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 через невиконання умов ст. 12 Закону №2262-ХІІ. (а.с.8)., в якому Відповідачем вказано, що згідно подання про призначення пенсії №221 від 04.11.2019 року підполковник ОСОБА_1 звільнений зі служби 27 червня 2018 року та його вислуга в календарному обчисленні на день звільнення становить 21 рік 05 місяців 06 днів. На момент звільнення зі служби (27,06.2018 року) заявник не має необхідної для призначення пенсії календарної вислуги років (23 календарних роки та 6 місяців), визначеної пунктом «а» статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".».

Після отримання вищевказаного Рішення, позивачем на адресу Відповідача, було направлено заяву, в якій викладено дані щодо підстав та термінів нарахування пільгової вислуги та необхідності зарахування цього періоду до календарної вислуги. В цій же заяві позивач просив роз`яснити чи враховувались ці обставини при прийнятті Рішення відповідача №8 від 16.10.2019 року.(а.с.9).

У відповіді на вказану заяву Відповідач листом від 08.11.2019 року №733/П-99-01, виклав підстави відмови, викладені у вказаному Рішенні.

Мотиви та норми права застосовані судом.

У відповідності до ст.27 ЗУ "Про Службу безпеки України" військовослужбовці Служби безпеки України користуються політичними, соціально-економічними та особистими правами і свободами, а також пільгами відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Однією з соціальних пільг, визначених державою такій категорії громадян України, є обчислення вислуги років (часу проходження військової служби) на пільгових умовах для призначення пенсій.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закон №2262), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 12 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день звільнення зі служби з 01 жовтня 2017 року по 30 вересня 2018 року і на день звільнення мають вислугу 23 календарних роки і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що приписи статті 12 Закону № 2262-ХІІ визначають загальні умови призначення пенсії на пільгових умовах - наявність певної вислуги календарних років, яка повинна обраховуватися з урахуванням спеціального законодавства, а також з урахуванням можливості додаткового зарахування окремих періодів навчання згідно правил частини другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ.

Суд звертає увагу на те, що до актів правового регулювання умов і порядку призначення пенсій за вислугу років належать і ті правові акти, які передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, що дає право на призначення й отримання різних видів пенсій та соціального забезпечення.

Призначення і виплата пенсій особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону № 2262-ХІІ, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ регулюється Порядком подання документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Відповідно до Порядку № 3-1 через уповноважені структурні підрозділи Міністерства та інших органів подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років особами, звільненими зі служби, які мають право на пенсію згідно з Законом № 2262-ХІІ.

В свою чергу, відповідно до статті 49 Закону № 2262-ХІІ, пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Згідно з частиною другою статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-ХІІ мінімальна необхідна вислуга для отримання пенсії становить 23 календарних років і більше.

Статтею 12 Закону № 2262-ХІІ після 07 липня 2011 року збільшено стаж позивача, що дає право на пенсію за вислугу років, у порівнянні із цією статтею, у попередній редакції, що звужує права позивача у розумінні Конституції України.

Період проходження військової служби, що зараховується до вислуги років, зокрема, на пільгових умовах, визначається постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (далі - постанова № 393), прийнятою відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 3-1, заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Порядком № 3-1 передбачено, що через уповноважені структурні підрозділи Міністерства та інших органів подаються заяви про призначення пенсії за вислугу років особами, звільненими зі служби, які мають право на пенсію згідно з Законом № 2262-ХІІ.

Згідно з вимогами пункту 12 Порядку № 3-1, уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 липня 2011 року №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України" внесено зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей", згідно з якими абзаци двадцять четвертий, двадцять шостий, двадцять сьомий і двадцять дев`ятий підпункту "в" виключено.

Також, постановою Кабінету Міністрів України «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» від 02 листопада 2006 року № 1522 було визначено, що органам Пенсійного фонду України було передано функції з призначення і виплати пенсій відповідно до Закону № 2262-XII.

Постановою Верховної Ради України від 12 жовтня 1994 року N 199/94-ВР затверджено Положення про порядок комплектування, матеріально-технічного, військового, фінансового та соціально-побутового забезпечення спеціальних підрозділів Служби безпеки України по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю ( Із змінами і доповненнями, внесеними Постановою Верховної Ради України від 7 травня 1996 року N 182/96-ВР, Законом України від 21 грудня 2000 року N 2171-II I( далі- Положення)

Пунктом 3.6. Положення встановлено, що стаж для призначення пенсій співробітникам спеціальних підрозділів по боротьбі з корупцією і організованою злочинністю обчислюється з розрахунку 1,5 дня за кожний день служби в цих підрозділах, за переліком посад, що визначається Головою Служби безпеки України.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист і сформулював чітку правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справах щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 щодо пільг, компенсацій і гарантій та від 11.10.2005 № 8-рп/2005 про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказує на те, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення (рішення № 5-рп/2002).

Системний аналіз викладених правових норм надіє підстави стверджувати, що зміст правовідносин, зокрема прав та обов`язків особи, не може змінюватися зі зміною законодавчих норм.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 16 серпня 2019 року у справі № 802/1877/17-а та, відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, є обов`язковими для врахування судами при розгляді справ.

ВС зробив наступний висновок:

-Реалізація права працівникам на обчислення пільгової вислуги років, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" здійснюється з моменту їх вступу на службу до моменту скасування такої пільги постановою Кабінету Міністрів України від 20 липня 2011 року №780 "Про внесення змін до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 № 393 та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України".

Тож, право позивача на зарахування при обчисленні вислуги років на пільгових умовах часу проходження служби визначається за тими правилами, які були чинними на момент його виникнення.

Суд враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні від 21 січня 1999 року по справі «Гарсія Руїз проти Іспанії», в яких Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Суд критично оцінює посилання відповідача на те, що відповідач брав для призначення пенсії тільки ті дані, які були зазначені в Поданні про призначення пенсії, оскільки саме в поданні вказано " вислугу років для призначення пенсії - 23 роки 09 місяців 28 днів".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатській області від 16 жовтня 2019 року N 8 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та зобовязання відповідача зарахувати ОСОБА_1 до вислуги років періоди з 31.10.2005 року по 17.08.2009 року та з 01.09.2009 року по 28.08.2010 року на пільгових умовах: 1 день за 1,5 дні, а загалом 23 роки 09 місяців 28 днів.

У відповідності до статті 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України. Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Отже, щодо вимоги позивача - зобовязати відповідача призначити пенсію, то суд зауважує, що призначення пенсії відноситься до повноважень відповідача, що є його дискреційною функцією за наявністю відповідних умов та підстав, з огляду на що суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( пп. Народна, буд. 4,м. Ужгород,Закарпатська область,-88008, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України Закарпатській області від 16 жовтня 2019 року N 8 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

3.Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) зарахувати до вислуги років періоди з 31.10.2005 року по 17.08.2009 року та з 01.09.2009 року по 28.08.2010 року на пільгових умовах: 1 день за 1,5 дні, а загалом 23 роки 09 місяців 28 днів.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду. України в Закарпатській області (пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 384 ( триста вісімдесят чотири) грн. згідно квитанції від 21 листопада 2019 року №18863).

5.Встановити судовий контроль за виконанням рішення суду, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з моменту набрання рішенням законної сили звіт про виконання рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Закарпатський окружний адмінсуд до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова

Повний текст рішення виготовлено 23 січня 2020 року