Справа № 240/12409/19
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
категорія 112030100
Житомирський окружний адміністративний суд у складі: судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом, в якому просить:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити донарахування пенсії призначеної згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №392/1 від 16.07.2019р. та листа - довідки №2239 від 15.11.2019 р.;
- зобов`язати відповідача провести з 17 липня 2018 року донарахування призначеної пенсії, згідно абзацу 7 пункту 7 Постанови КМУ № 393 від 17.07. 1992 року (із змінами по стану на 01.04.2018), як звільненому після 01 березня 2018 року, тобто за останні 4 місяці служби, на підставі раніше поданих документів та додатково наданих документів - довідки командира військової частини НОМЕР_1 за вих. №392/1 від 16.07.2019р. та листа-довідки №2239 від 15.11.2019 р., з урахуванням в складі грошового забезпечення, з якого перераховано пенсію, виплачена за період з березня 2018 року по червень 2018 року суми винагороди за участь в АТО та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року (нарахованої та виплаченої в складі грошового забезпечення за березень 2018 року) з яких було сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та виплатити різницю в недоотриманій з 17 липня 2018 року пенсії та виплачувати перераховану пенсію в новому розмірі.
В обґрунтування позову зазначає, що йому з 17 липня 2018 року призначено пенсію, згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», яку отримує на даний час. В подальшому ним встановлено, що до складу його додаткових видів грошового забезпечення, із яких йому нарахований основний розмір пенсії, безпідставно, не включено виплачену за період з березня 2018 року по вересень 2018 року суми винагороди за участь в АТО та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року (нарахованої та виплаченої в складі грошового забезпечення за березень 2018 року), з яких справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Вказує на те, що звернувся до відповідача з вимогою провести перерахунок пенсії, однак отримав відмову відповідача. Вважає дану відмову протиправною.
Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
16 січня 2020 року до відділу документального забезпечення суду у строк та в порядку, визначеному статтею 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) надійшов відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області відповідно до змісту якого, відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що пенсія призначена на підставі документів, які ОСОБА_1 особисто надав до Житомирського обласного військового комісаріату, про що свідчить його особистий підпис на поданні. До заяви про призначення пенсії додано грошовий атестат серії ЗУ № 343913 та довідка про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії № 391 від 16.07.2018. Вказує на те, що виплати сум щомісячної додаткової грошової винагороди, винагороди за участь в АТО за період з 01.03.2018 по 30.06.2018, згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2019 № 392/1, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, залежать від певних обставин, їх розмір не є фіксованим, а виплата не є щомісячною, тому вони не належать до щомісячних виплат та додаткових видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні розміру пенсії згідно Закону. Тому, вважає, що підстави для проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відсутні.
У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 17.07.2018 року, призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та обчислена в розмірі 68% грошового забезпечення.
Наказом командувача військ оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " (по особовому складу) від 15 червня 2018 року №131 майора ОСОБА_1 , начальника відділу зберігання боєприпасів 1322 артилерійської бази боєприпасів, звільнено з військової служби у запас за підпунктом "а" (у зв`язку з закінченням строку контракту) (а.с.14).
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2018 №177 майора ОСОБА_1 з 16 липня 2018 року виключено зі списків особового складу частини та всіх видів забезпечення (а.с.15).
Довідками військової частини НОМЕР_1 від 16.07.2018 № 391 та від 16.07.2018 №392/1 визначено які щомісячні додаткові види грошового забезпечення нараховувались позивачу з березня по червень 2018 року, і з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове пенсійне страхування (а.с.16).
На адвокатські запити від 02.09.2019 року №03/09/19 та від 12.11.2019 року №04/11/19 до командира Військової частини НОМЕР_1 щодо надання витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 , згідно якого було проведено нарахування та проведені вказані виплати на ОСОБА_1 та копії документів про проведення сплати ЄСВ за дані виплати, листом Військова частина НОМЕР_1 від 15.11.2019 року №2239 повідомила, що ОСОБА_1 у березні 2018 року нараховано і виплачено щомісячну додаткову грошову винагороду за лютий 2018 року в розмірі 60 відсотків від нарахованого грошового забезпечення, що становить 4755,04 грн. Сплата єдиного соціального внеску з вищевказаної винагороди була проведена в березні за лютий 2018 року. Виплата щомісячної додаткової грошової винагороди проводилась відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 року №58 (а.с.17,18,19).
20 листопада 2019 року позивач звернувся із заявою до ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якому просив прийняти додатковий документ - довідку командира військової частини НОМЕР_1 за вих, № 392/1 від 16.07.2019 року та лист-довідку за вих.. №№ 2239, 2240 від 15.11.2019 року, якою підтверджується проведення виплат за період з березня 2018 року по червень 2018 року винагороди за участь в АТО та щомісячної додаткової грошової винагороди в розмірі 60% в березні 2018 року за лютий 2018 року (нарахованої та виплаченої в складі грошового забезпечення за березень 2018 року), з якої справлялися страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та направити її, разом з іншими необхідними документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області для вірного нарахування призначеної пенсії з 17 липня 2018 року (а.с.26).
Листом Житомирський обласний військовий комісаріат від 22.11.2019 року №6590 повідомив позивача, що документи для призначення пенсії направлено в Пенсійний Фонд України, куди позивачу необхідно звернутися для уточнення основного розміру пенсії (а.с.27).
25 листопада 2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду в Житомирській області з аналогічною заявою (а.с.28).
Листом від 06.12.2019 №Д-5397 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача, що він перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначило, що пенсія призначена на підставі документів, які особисто надав позивач до Житомирського обласного військового комісаріату. До заяви про призначення пенсії додано грошовий атестат серії ЗУ № 343913 та довідка про додаткові види грошового забезпечення від 16.07.2018 № 391 за період з 01.03.2018 по 30.06.2018. Вказало, що в зазначеній довідці відсутні суми щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО. Зазначило, що підстави для врахування до складу грошового забезпечення для обчислення пенсії суми щомісячної додаткової грошової винагороди та винагороди за участь в АТО, зазначені у довідці військової частини НОМЕР_1 від 03.03.2018 № 58 відсутні (а.с.29).
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян, які знаходяться на службі в Збройних Силах України і інших військових формуваннях, а також членів їх сімей.
При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, врегульовані Законом України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (Закон № 2011).
Статтею 1 Закону № 2011 встановлено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3 ст.9 Закону № 2011 визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
- оклад за військовим званням;
- щомісячні додаткові види грошового забезпечення;
- одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Відповідно до ч.1 ст.15 Закону № 2011 пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону України від 9 квітня 1992 року № 2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Закон № 2262-XII).
Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.
Так, ч.3 ст.43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей" (із змінами та доповненнями, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103) для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, відряджених до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та інших підприємств, установ та організацій, зокрема у довготермінові закордонні відрядження, у разі, коли строк військової служби після повернення з відрядження до звільнення на пенсію становив менше ніж 24 календарні місяці, з 01 березня 2018 року та пізніше, або осіб, які померли (загинули) в зазначений період і на час звільнення (смерті) мають менше ніж 24 календарні місяці служби, середньомісячна сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням (смертю) починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Згідно п.2 постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" від 30 серпня 2017 року № 704, яка набрала чинності з 01 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Отже, в розумінні вимог п.7 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 для осіб, які звільнені із служби, у тому числі військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, з 01 березня 2018 року та пізніше, розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення загальної суми таких видів грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Таким чином, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.
Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.
Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону № 2262-ХІІ, який є вичерпним.
Підпунктами 1, 2 пункту 1 постанови КМУ № 889 (Постанова № 889) установлено щомісячну додаткову грошову винагороду.
При цьому, виплата щомісячної додаткової грошової винагороди скасована Постановою № 704 та не виплачується з 01 березня 2018 року.
Позивач звільнений з військової служби після 01 березня 2018 року, тому, виходячи з наведених положень Постанови № 393, розмір грошового забезпечення позивача для обчислення пенсії визначено шляхом ділення загальної суми видів додаткового грошового забезпечення за останні фактичні місяці служби підряд перед звільненням починаючи з 01 березня 2018 року на кількість таких місяців.
Оскільки щомісячна додаткова грошова винагорода з 01 березня 2018 року не входить до складу грошового забезпечення позивача, відповідно сума вказаної винагороди за лютий 2018 року не включається до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія.
При цьому, у довідках, які містяться в матеріалах справи відсутні відомості щодо виплати позивачу у березні 2018 року щомісячної додаткової грошової винагороди, нарахованої за лютий 2018 року.
Наведені висновки не суперечать правовій позицій, яка міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17, адже у вказаній постанові викладено обов`язковий висновок щодо застосування норм права в частині включення до складу грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, виплаченої щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою № 889.
При цьому, виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір у 2014 році була врегульована постановою Кабінету Міністрів України від 4 червня 2014 року №158 «Про перерозподіл деяких видатків державного бюджету, передбачених Міністерству фінансів на 2014 рік, та виділення коштів з резервного фонду державного бюджету», відповідно до пункту 2 якої встановлено, що на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення цих об`єктів у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою військовослужбовцям, у тому числі строкової військової служби, особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, резервістам та працівникам (невійськовослужбовцям) льотного, льотно-підйомного, інженерно-технічного складу авіації Національної гвардії і Державної прикордонної служби, водіям автотранспортних засобів Національної гвардії і Державної прикордонної служби починаючи з 1 травня 2014 р. виплачується винагорода в розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення та заробітної плати, але не менш ніж 3000 гривень, у розрахунку на місяць. Виплата винагороди здійснюється також під час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненнями (контузіями, травмами, каліцтвами), отриманими під час участі у зазначених операціях і заходах.
Так, у 2015 році виплата винагороди за участь в антитерористичній операції та її розмір установлені постановою Кабінету Міністрів України від 31 січня 2015 р. № 24 «Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій» (Постанова № 24), відповідно до п.1 якої така винагорода виплачується в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів військових формувань, правоохоронних органів, Державної служби з надзвичайних ситуацій, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.
Розмір винагороди визначається виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії та повинен становити не менш як 3 тис. гривень на місяць. У разі коли військовослужбовець, особа рядового або начальницького складу, що брали безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця, розмір винагороди визначається пропорційно дням участі виходячи з її розміру, що становить не менш як 3 тис. гривень.
На виконання п.4 Постанови № 24 Міністерством оборони України видано Наказ від 2 лютого 2015 року № 49, яким затверджено Порядок та умови виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду (Порядок № 49).
Відповідно до п.4 Порядку № 49 виплата винагород та додаткових винагород здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів (начальників) органів військового управління (військових частин, закладів, установ, організацій), керівництва військових формувань та органів державної влади. Командирам (начальникам) військових частин (закладів, установ, організацій) - наказами вищих командирів (начальників, керівників).
При цьому, Розділом ІІ Порядку № 49 визначено механізм та умови виплати винагороди військовослужбовцям (крім резервістів) за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи в АТО, інших заходах в умовах особливого періоду.
Так, військовослужбовцям (крім резервістів) у період мобілізації (у тому числі часткової) або з моменту введення воєнного стану та до дати завершення демобілізації або закінчення (скасування) воєнного стану, у період проведення АТО за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи АТО, здійсненні заходів із забезпечення правопорядку на державному кордоні, відбитті збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненні таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою виплачується винагорода у розмірі 100 відсотків місячного грошового забезпечення.
Розмір винагороди визначається, виходячи з розміру посадового окладу (у тому числі посадового окладу за посадою, до тимчасового виконання обов`язків (завдань) за якою допущено військовослужбовця), окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних додаткових видів місячного грошового забезпечення постійного характеру, премії, та повинен становити не менш як 3000 гривень на місяць. У разі участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду менше одного календарного місяця розмір винагороди визначається пропорційно дням участі, виходячи з її розміру, що становить не менш як 3000 гривень.
Винагорода виплачується за час, обрахований з дня фактичного початку участі військовослужбовців (крім резервістів) у заходах, зазначених у пункті 1 цього розділу, до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (штабу АТО).
Винагорода виплачується також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я після отриманих під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду поранень (контузії, травми, каліцтва).
Військовослужбовці вважаються такими, що беруть безпосередню участь в АТО, у разі одночасного дотримання таких умов:
- залучені до проведення АТО;
- перебувають у підпорядкуванні (виконують завдання) керівництва штабу АТО (крім військовослужбовців військових прокуратур та розвідувальних органів України);
- перебувають у районі проведення АТО.
Таким чином, аналіз наведених постанови КМУ № 158, постанови КМУ № 24 та Порядку № 49 свідчить про те, що винагорода за участь в антитерористичній операції є додатковою виплатою військовослужбовцям, яких залучено до участі у ній. При цьому, виплата винагороди залежить від певних умов та лише в означений період, а також під час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні після отриманих у такий період поранень (контузії, травми, каліцтва). Тобто, така виплата не є постійною і не має систематичний характер, а її розмір залежить як від днів участі в антитерористичній операції так і від виконаних завдань, що визначається наказом командира.
За таких обставин, винагорода за участь в антитерористичній операції не є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який є складовим елементом грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, відповідно до статті 43 Закону № 2262-ХІІ.
Таким чином, винагороди за безпосередню участь в антитерористичній операції, виплата якої не має систематичний (щомісячний) характер, а тому не включаються до грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія.
Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 07 листопада 2019 року справа № 686/4370/17, від 18 квітня 2019 року справа № 431/703/17, від 24 квітня 2019 року справа № 431/701/17, від 21 серпня 2019 року справа № 420/2338/16-а.
Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні позову належить відмовити.
Керуючись статтями 2, 5, 77, 90, 139, 242, 245, 246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-
Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 22 січня 2020 року.

Суддя О.Г. Попова