Справа № 607/28849/19
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2020 Справа №607/28849/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з Стрілкової М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідача Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1807995 від 30 листопада 2019 року та закриття провадження у справі.

Посилаючись на те, що 30 листопада 2019 року о 02 годині 20 хвилин під час керування транспортним засобом його в місті Києві, на вулиці Академіка Вільямса19/14, було зупинено інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві за фактом вчинення адміністративного правопорушення, а саме перетин дорожньої розмітки 1.3 яка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків. Так нібито він здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, чим порушив п. 34 ПДР порушення вимог розмітки проїзної частини доріг. Постанова була винесена із допущенням грубих порушень. Після зупинки, почувши від працівника поліції про причину зупинки, він заперечив факт перетину ним дорожньої розмітки 1.3, пояснюючи це її фактичною відсутністю у місці проведення маневру. Внаслідок цього, вони повернулися на місце повороту де він вказав на відсутність видимої розмітки, на що працівник поліції заперечив та відмовився будь-яким чином фіксувати його пояснення чи відсутність розмітки. Пізніше, надавши на вимогу працівника поліції усі документи, він попрохай надати йому можливість ознайомитися із матеріалами справи, а саме з записом відео фіксації нібито вчиненого ним правопорушення. На таке законне прохання він отримав відмову. Причиною відмови були слова працівника поліції, наступного змісту, щоб показати статтю де написано що він повинен надати відео до огляду. Воно у них є, реєстратор працює. Відео нададуть в суді, там і подивитеся. Надалі, він поцікавився коли і де буде проводитися розгляд адміністративної справи і чи здійснюється відео фіксація нагрудною камерою. На що, він отримав відповідь, що розгляд уже триває і правоохоронцями уже складається постанова, а нагрудна камера працювала з моменту зупинки. Таким чином, з моменту зупинки працівниками поліції неодноразово порушувалися його права, а саме: не надано можливість надання письмових та усних пояснень, відмовлено у наданні можливості ознайомитися з доказами вчинення ним адміністративного правопорушення, не повідомлено про час і місце розгляду адміністративної справи, не повідомлено про здійснення відео фіксації нагрудною камерою, не роз`яснено його права та обов`язки. Постанова не містить усіх обов`язкових реквізитів. В постанові відсутнє посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис. Із зазначеною постановою не згідний та вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки даною постановою порушенні його права та інтереси.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник відповідача не з`явився, відзив на позов не надав, заяви про неможливість розгляду справи у відсутність їхнього представника не надіслали, хоча про день та час розгляду справиповідомлялися належним чином.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги стислий виклад позиції позивача у позовній заяві, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1807995, громадянин ОСОБА_1 30 листопада 2019 року о 02 год. 23 хв. керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN GOLF», номерний знак НОМЕР_1 у м. Києві на вул. Академіка Вільямса, 19/14, водій керуючи транспортним засобом здійснив поворот ліворуч при цьому перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки 1.3, яке поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, чим порушив п. 34 Правил дорожнього руху України порушення вимог розмітки проїзної частини доріг та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно розділу 34 ПДР України, розмітка 1.3 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінію 1.3 перетинати забороняється.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцятинеоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію"» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У судовому засіданні встановлено, що позивач рухався своїм транспортним засобом у м. Києві по вул. Академіка Вільямса та як вбачається із пояснень позивача викладених у позовній заяві, останній дорожню розмітку 1.3 ПДР України не перетинав, оскільки по факту вона була відсутня у місці маневру. Після зупинки транспортного засобу інспектором, позивач повернувся та вказав останньому на відсутність розмітки.

Відповідачем не подано будь-яких інших доказів того, що позивач порушив ПДР у вказаному в постанові місці та часі.

Відповідно до п. 8.5.1 Правил дорожнього руху України передбачено, що горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

Обставини вчинення даного правопорушення викладені у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 1807995 від 30.11.2019 року, однак не підтвердженні будь-якими іншими доказами із сторони відповідача.

Зокрема, відповідно до положень ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, в тому числі, опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Вказаним положенням оскаржувана постанова не відповідає, оскільки у ній відсутні будь-які відомості про те, за яких обставин перетнув позивач подвійну суцільну лінію та графа 9 «До постанови додається…» не є заповненою, що приводить до висновку про відсутність відеодоказу як такого.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено факту вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки з наявних у справі доказів не вбачається порушення позивачем вимог дорожньої розмітки.

Інспектором поліції при винесенні постанови зроблено процесуальне порушення при розгляді справи, тобто інспектор не ознайомив позивача із доказами, якими підтверджено факт порушення ним вимоги ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано доказів на підтвердження висновку про винність позивача як особи, що притягнута до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд не може оцінити зазначені у постанові обставини справи, оскільки така оцінка без підтверджуючих доказів вчинення адміністративного правопорушення може призвести до неправильного висновку про наявність в діях позивача порушень вказаних у постанові.

Вказані вище обставини та відсутність належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, свідчать про недоведеність відповідачем наявності в діях позивача порушення вимог ПДР України, що у свою чергу свідчить про недоведеність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП за яке позивача було піддано адміністративному стягненню.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а справа закриттю.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 122, 251, 258, 289,293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України,суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАк № 1807995 від 30 листопада 2019 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та закриття провадження по справі серії ЕАк № 1807995 від 30 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень скасувати, а провадження по справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у м. Києві, місцезнаходження: вул. Народного Ополчення, 9, м. Київ.

Рішення суду складено та підписано 17 січня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко