Справа № 400/100/19
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

21 січня 2020 року

м. Київ

справа №400/100/19

адміністративне провадження №К/9901/810/20

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної І. В., перевіривши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 звернулася до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до виконавчого комітету Миколаївської міської ради (далі - виконком Миколаївської міськради), у якому просила:

- визнати незаконною бездіяльність виконкому Миколаївської міськради та зобов'язати відповідача прийняти рішення про надання ФОП ОСОБА_1 дозволів на розміщення зовнішньої реклами строком на 5 років за погодженими схемами розміщення рекламних конструкцій за наступними адресами: пр. Центральний, 195, пр. Центральний, 171, пр. Центральний, 159, пр. Центральний, 135, пр. Центральний, 63, пр. Центральний, 87, пр. Центральний, 57, пр. Центральний, 25, пр. Центральний, 5, вул. 6 Слобідська,11, пр. Центральний, 154, пр. Центральний, 148-А, пр. Центральний, 88, пр. Центральний, 72, пр. Центральний, 70/3, пр. Центральний, 62, пр. Центральний, 36, пр. Центральний, 32, вул. Шосейна, 35, пр. Центральний, 107, пр. Центральний, 31, пр. Центральний, 21 у м. Миколаєві;

- стягнути з виконкому Миколаївської міськради спричинену протиправною бездіяльністю моральну шкоду у розмірі 70 000,00 грн.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 04 червня 2019 року, залишеним без змін постановою П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року, позов задовольнив частково. Визнав протиправною бездіяльність виконкому Миколаївської міськради та зобов'язав відповідача прийняти рішення про надання ФОП ОСОБА_1 дозволів на розміщення зовнішньої реклами строком на 5 років за погодженими схемами розміщення рекламних конструкцій за наступним адресами: пр. Центральний, 195, пр. Центральний, 171, пр. Центральний, 159, пр. Центральний, 135, пр. Центральний, 63, пр. Центральний, 87, пр. Центральний, 57, пр. Центральний, 25, пр. Центральний, 5, вул. 6 Слобідська,11, пр. Центральний, 154, пр. Центральний, 148А, пр. Центральний, 88, пр. Центральний, 72, пр. Центральний, 70/3, пр. Центральний, 62, пр. Центральний, 36, пр. Центральний, 32, вул. Шосейна, 35, пр. Центральний, 107, пр. Центральний, 31, пр. Центральний, 21 у м. Миколаєві. У задоволенні позову в частині вимог про стягнення з виконкому Миколаївської міськради моральної шкоди в розмірі 70 000,00 грн - відмовив.

Не погоджуючись із зазначеними судовими рішеннями першої та апеляційної інстанцій в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 70 000,00 грн, 30 грудня 2019 року ФОП ОСОБА_1 направила до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року в частині відмови в задоволенні її вимог про стягнення моральної шкоди та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з виконкому Миколаївської міськради заподіяну їй моральну шкоду в розмірі 70 000,00 грн.

Разом з цим, суд установив, що касаційна скарга не відповідає вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема документ про сплату судового збору.

Усупереч зазначеної вище законодавчої норми скаржниця не додала до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674-VI).

За змістом підп. 3 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

З касаційної скарги та доданих до неї матеріалів вбачається, що ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом у 2019 році, заявила одну позовну вимогу немайнового характеру та одну позовну вимогу майнового характеру і сплатила судовий збір у розмірі 2 689,40 грн.

Частиною 2 ст. 4 Закону № 3674-VI визначено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою - підприємцем, становить 1 % ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою - підприємцем, становить 1 розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу.

Статтею 7 Закону України від 23 листопада 2018 року № 2629-VIII "Про Державний бюджет України на 2019 рік" установлено, що у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 5 378,80 грн (200% від 2 689,40).

При цьому суд звертає увагу, що вимога про відшкодування моральної шкоди, визначена у грошовому вимірі, є майновою вимогою, а отже, судовий збір підлягає стягненню як за вимогу майнового характеру.

Разом з цим, подана касаційна скарга містить клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому позивачка посилається на п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України № 3674-VI, відповідно до якого судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою.

Однак, суд не погоджується з доводами скаржниці про звільнення її від сплати судового збору, оскільки позовній вимозі про відшкодування моральної шкоди передує вимога про зобов'язання виконкому Миколаївської міськради прийняти рішення про надання ФОП ОСОБА_1 дозволів на розміщення зовнішньої реклами строком на 5 років за погодженими схемами розміщення рекламних конструкцій, яка є основною, та за яку сплачується судовий збір.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 5 378,80 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 "Судовий збір" (Верховний Суд, 055)", символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір, або надати до суду докази майнового стану позивача, що підтверджують неможливість сплати судового збору.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 червня 2019 року та постанову П'ятого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до виконавчого комітету Миколаївської міської ради, третя особа - Управління містобудування та архітектури Миколаївської міської ради, про визнання бездіяльності протиправною та зобов'язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна