Справа № 572/3508/19
Суддя: Ведяніна Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 572/3508/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року

Сарненський районний суд Рівненської області

в складі : головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сарни справу № 572/3508/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області ШИЛО ЮРІЯ ЮРІЙОВИЧА про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області Шило Ю.Ю., в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1705751 від 04 листопада 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП - в зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позивачем в обґрунтування заявлених вимог зазначено, що він дійсно 04 листопада 2019 року по вул.Белгородській м.Сарни Рівненської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р.н.з. НОМЕР_1 , під час чого був зупинений працівником поліції Шило Ю.Ю., яким відносно позивача було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

ОСОБА_1 вважає вказану вище постанову протиправною та такою, що винесена із порушенням вимог законодавства, оскільки він вказаного у цій постанові правопорушення не вчиняв, а відповідачем стягнення накладено безпідставно, так як докази вчинення порушення Правил дорожнього руху позивачем за обставин, вказаних у постанові, у відповідача відсутні.

В зв`язку із наведеним позивач просить скасувати постанову відповідача від 04 листопада 2019 року.

Відповідач - ОСОБА_3 у судовому засіданні вказані у позові обставини заперечив, пояснив, що за обставин, вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення, виявив, що позивач керує транспортним засобом із непристебнутим паском безпеки, що і стало причиною зупинки транспортного засобу. Відповідач зазначив, що при винесенні оскаржуваної постанови діяв у межах, встановленим законодавством, через що вважає позов ОСОБА_1 безпідставним.

Під час судового розгляду відповідачем заявлено клопотання про долучення до матеріалів справи диску із відеозаписом обставин виявлення ним правпорушення.

Позивачем заявлено клопотання про допит свідка.

Вказані клопотання судом задоволені.

В подальшому позивач відмовився від допиту свідка під час судового провадження.

Інших клопотань від сторін не надходило.

В даному випадку виник спір між позивачем та відповідачем, який є посадовою особою суб`єкта владних повноважень, з приводу оскарження рішення відповідача (індивідуального акту) щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказані правовідносини регламентуються нормами КУпАП, Закону України «Про національну поліцію».

Із постанови в справі про адміністративне правопорушення ЕАК №1705751 від 04 листопада 2019 року, винесеної поліцейським роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області Шило Ю.Ю., встановлено, що ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови - ОСОБА_1 в порушення вимог п.9.9.б Правил дорожнього руху України об 11 год.55 хв. 04 листопада 2019 року по вул.Белгородській м.Сарни Рівненської області керував транспортним засобом - автомобілем марки «VOLKSWAGEN TRANSPORTER» р.н.з. НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, крім цього, не увімкнув аварійну сигналізацію при зупинці на вимогу працівника поліції.

Вказаною вище постановою позивача визнано винним за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн.

Відповідно до пп.б) п.9.9.Правил дорожнього руху України - аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена: у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар;

Крім цього, пп.в) п.2.3. та пп.б) п.5.2 Правил дорожнього руху України передбачають, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час пересування на транспортному засобі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутими (крім пасажирів з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки), а на мотоциклі і мопеді - в застебнутому мотошоломів) на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі, крім цього - пасажири, користуючись транспортним засобом, повинні: під час пересування на транспортному засобі, обладнаному ременями безпеки, бути пристебнутими (крім пасажирів з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки), а на мотоциклі і мопеді - в застебнутому мотошоломі.

Саме порушення вказаних вимог Правил дорожнього руху інкриміновано відповідачем позивачу.

Частиною 1 статті 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що до основних повноважень поліції відносяться, в тому числі : вжиття заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припинення виявлених кримінальних та адміністративних правопорушень; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішень про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання.

Таким чином, оскаржувану постанову було винесено відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства, у межах повноважень, передбачених для поліцейського.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України - в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На спростування правомірності заявлених позивачем вимог відповідачем суду надано відео з боді-камери відповідача, при перегляді якого судом встановлено факт порушення ОСОБА_1 вимог Правил дорожнього руху, вказаних в оскаржуваній постанові.

Згідно з п. 10 розділу 3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У даному випадку, тобто, у випадку виявлення ОСОБА_3 порушення, вчиненого ОСОБА_1 відповідачем було прийнято рішення про накладення на останнього стягнення у виді штрафу, що не є порушенням.

Крім цього, в ході судового провадження позивач підтримав вимоги саме до поліцейського роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області Шило Ю.Ю. Від заміни вказаного відповідача належним Департаментом патрульної поліції, який має, на думку суду, відповідати за заявленими позивачем вимогами, останній відмовився.

Однак, в даному випадку інспектор діяв від імені Управління патрульної поліції, через що в даному випадку відповідати за вимогами ОСОБА_1 має саме ДПП (оскільки УПП у Рівненській області не є відокремленою юридичною особою і здійснює діяльність як структурний підрозділ ДПП).

Враховуючи наведене вище обставини та досліджені докази, суд вважає що інспектор Шило Ю.Ю. при винесенні оскаржуваної постанови діяв в межах чинного законодавства, крім цього, не має відповідати за вимогами ОСОБА_1 , а тому вимоги останнього є безпідставними, а тому не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 280, 284, 288 КУпАП, керуючись ст.ст. 242-246 КАС України, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (жителя АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до інспектора роти №5 батальйону №1 УПП в Рівненській області ШИЛО ЮРІЯ ЮРІЙОВИЧА (м.Сарни вул.Белгородська,70 Рівненської області) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1705751 від 04 листопада 2019 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді адміністративного штрафу у сумі 425 грн. за ч.2 ст.122 КУпАП - відмовити повністю, за безпідставністю заявлених вимог.

Повне рішення складено 20 січня 2020 року.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з моменту проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з моменту складення повного судового рішення.

Суддя