Справа № 640/20555/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Бєлової Л.В., Костюк Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представників заявника ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг»: Шагірманова Д.О., Гвоздецького А.М.;

представника зацікавленої особи (ТОВ «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста»): Дудника О.С.;

представника ФГВФО: Кібець Р.Р.;

представника АТ «ВТБ Банк»: Соколовської К.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (зацікавлена особа), Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року про вжиття заходів забезпечення позову у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, особа, яка може отримати статус учасника справи - Акціонерне товариство «ВТБ Банк» про заборону вчиняти дії,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» звернулось до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви шляхом:

- заборони Акціонерному товариству «ВТБ Банк» вчиняти будь-які дії з проведення та оформлення результатів електронних торгів (аукціону) з продажу лоту №GL16N012252, умови продажу якого затверджено рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2444 від 26.09.2019, а саме:

право вимоги за кредитними договорами № 46/07МВ, № 57 укладеними з юридичною особою, з забезпеченням, а саме:

- Адміністративний комплекс, складається з: - Адміністративний будинок літ. А-2, А`-2, A``-2, загальною площею 1 633,7 кв.м.; - Ганки літери а, а1, а2, а3;

- Будівля допоміжних приміщень літ. Б-1, загальною площею 96,6 кв. м.;

- Господарчий блок літ. Г-1, загальною площею 182,9 кв. м.;

- Навіс літ. В;

- Споруди №№1-10.

- Земельна ділянка 0,3846 га, за адресою: місто Дніпро (місто Дніпропетровськ), вулиця Моссаковського Володимира (вулиця Клари Цеткін),

- Застава першої черги по КД №57, другої черги по КД №46/07;

в тому числі підписувати протокол електронних торгів (аукціону), укладати з переможцем електронних торгів (аукціону) договір купівлі-продажу/відступлення майна (права вимоги), проводити розрахунки за продане майно (майнові права), приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом електронних торгів (аукціону), в тому числі їх оригінали.

Враховуючи, що наведена заява подається заявником у порядку до пред`явлення позову, останнім було зазначено про намір пред`явити позов із такими вимогами:

- визнання протиправними дій Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо реалізації активів (майна) банків, а саме: право вимоги за кредитними договорами №46/07МВ, №57, укладеними з юридичною особою, з забезпеченням, що належить АТ «ВТБ БАНК» за кредитними договорами №46/07МВ, № 57, а саме: а саме: право вимоги, що належить АТ «ВТБ БАНК» за кредитними договорами № 46/07МВ, № 57 укладеними з юридичною особою, з забезпеченням, а саме: Адміністративний комплекс, складається з: Адміністративний будинок літ. А-2, А`-2, A``-2, загальною площею 1 633,7 кв.м.; Ганки літери а, а1, а2, а3; Будівля допоміжних приміщень літ. Б-1, загальною площею 96,6 кв. м.; Господарчий блок літ. Г-1, загальною площею 182,9 кв. м.; Навіс літ. В; Споруди №№1-10; Земельна ділянка 0,3846 га, за адресою: місто Дніпро (місто Дніпропетровськ), вулиця Моссаковського Володимира (вулиця Клари Цеткін), Застава першої черги по КД №57, другої черги по КД №46/07 (№ лоту GL16N012252);

- визнання протиправним і скасування рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2444 від 26.09.2019 про затвердження умов продажу активів (майна) банків, а саме: право вимоги, що належить АТ «ВТБ Банк» за кредитними договорами № 46/07МВ, № 57 укладеними з юридичною особою, з забезпеченням, а саме: Адміністративний комплекс, складається з: Адміністративний будинок літ. А-2, А`-2, A``-2, загальною площею 1 633,7 кв.м.; Ганки літери а, а1, а2, а3; Будівля допоміжних приміщень літ. Б-1, загальною площею 96,6 кв. м.; Господарчий блок літ. Г-1, загальною площею 182,9 кв. м.; Навіс літ. В; Споруди №№1-10; Земельна ділянка 0,3846 га, за адресою: місто Дніпро ( місто Дніпропетровськ), вулиця Моссаковського Володимира (вулиця Клари Цеткін), Застава першої черги по КД №57, другої черги по КД №46/07.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.10.2019 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» про забезпечення позову задоволено. Заборонено Акціонерному товариству «ВТБ Банк» вчиняти будь-які дії з проведення та оформлення результатів електронних торгів (аукціону) з продажу лоту №GL16N012252, умови продажу якого затверджено рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2444 від 26.09.2019, а саме: право вимоги за кредитними договорами № 46/07МВ, № 57 укладеними з юридичною особою, з забезпеченням, а саме: адміністративний комплекс, складається з: адміністративний будинок літ. А-2, А`-2, A``-2, загальною площею 1 633,7 кв.м.; ганки літери а, а1, а2, а3; будівля допоміжних приміщень літ. Б-1, загальною площею 96,6 кв. м.; господарчий блок літ. Г-1, загальною площею 182,9 кв. м.; навіс літ. В; споруди №№1-10. Земельна ділянка 0,3846 га, за адресою: місто Дніпро (місто Дніпропетровськ), вулиця Моссаковського Володимира (вулиця Клари Цеткін), застава першої черги по КД №57, другої черги по КД №46/07, в тому числі підписувати протокол електронних торгів (аукціону), укладати з переможцем електронних торгів (аукціону) договір купівлі-продажу/відступлення майна (права вимоги), проводити розрахунки за продане майно (майнові права), приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом електронних торгів (аукціону), в тому числі їх оригінали.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» (зацікавлена особа), АТ «ВТБ Банк» та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб подано апеляційні скарги, в яких вони просять скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Апеляційна скарга ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» мотивована тим, що ухвала суду першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, без урахування всіх обставин, які мають значення для вирішення питання щодо забезпечення позову. Суд першої інстанції не врахував вимоги п. 2 ч. 3 ст. 151 КАС України, які забороняють застосовувати заходи забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем та не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а саме положень п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Апеляційна скарга АТ «ВТБ Банк» мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому вважає, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню. Судом першої інстанції невірно застосовано норми матеріального та процесуального права за наявності прямо встановлених законом заборон вжиття заходів забезпечення позову в частині, яка стосується Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та АТ «ВТБ Банк».

Апеляційна скарга Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (надалі - ФГВФО) мотивована тим, що оскаржувана ухвала винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права, порушенням правил предметної юрисдикції. Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу зазначає, що ПАТ «ВТБ Банк» перебуває в процесі ліквідації відповідно до Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а відтак всі дії та рішення від імені такого банку вчиняються ліквідатором (Уповноваженою особою Фонду) в межах делегованих повноважень та/або Фондом безпосередньо в частині організації відчуження майна та активів неплатоспроможного банку (затвердження умов продажу активів). Отже, вважає, що встановлена судом заборона банку вчиняти певні дії з проведення електронних торгів та оформлення результатів торгів з продажу лоту, є забороною, що стосується осіб, які діють від імені банку - Уповноваженої особи Фонду як ліквідатора та Фонду, в межах повноважень, визначених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, ФГВФО вважає, що судом першої інстанції фактично вжито заходи забезпечення позову відносно Уповноваженої особи Фонду та Фонду безпосередньо, адже фактично саме останнім заборонено вчиняти будь-які дії з проведення та оформлення результатів електронних торгів (аукціону) з продажу лоту.

ТОВ «ФК «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Вважає ухвалу суду першої інстанції законною та обґрунтованою. Зазначає, що сам факт проведення аукціону, наслідком якого є визначення відповідного переможця та відчуження предмету такого аукціону, є тим юридичним фактом, що виключає можливість виконання рішення суду, у разі задоволення позовних вимог. При цьому, невжиття заходів забезпечення позову, матиме наслідком заподіяння шкоди правам та інтересам заявника та ускладнить їх відновленню.

В судовому засіданні представники апелянтів підтримали свої апеляційні скарги та просили суд їх задовольнити.

Представники заявників просили суд залишити апеляційні скарги без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали апеляційних скарг, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Допускаючи у даній справі вжиття заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив із того, що невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком істотне ускладнення захисту законних прав та охоронюваних законом інтересів заявника.

Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

Підставою для вжиття заходів забезпечення позову можуть стати такі обставини:

- невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачем за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

- очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до частини 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС України).

Тобто, в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Вирішуючи питання щодо правомірності вжиття судом першої інстанції заходів забезпечення позову, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі рішення Правління Національного банку України «Про віднесення Акціонерного товариства «ВТБ Банк» до категорії неплатоспроможних» №796-рш/БТ від 27.11.2018 р. та рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації в АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку» №3180 від 27.11.2018 в АТ «ВТБ Банк» запроваджено тимчасову адміністрацію.

Рішенням Правління Національного банку України від 18.12.2018 №849-рш «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію АТ «ВТБ Банк» та рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.12.2018 №3392 «Про початок процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» розпочато процедуру ліквідації АТ «ВТБ Банк».

26.09.2019 року в межах процедури ліквідації АТ «ВТБ Банк» ФГВФО було прийнято рішення № 2444 від 26.09.2019 р. про затвердження умов продажу прав вимоги за Кредитним договором №57 від 09.11.2010 та Кредитним договором №46 від 15.06.2007, а також договорами, укладеними в забезпечення виконання зобов`язань позичальника за кредитними договорами (лот №GL16N012252), за початковою ціною - 138 715 004, 86 гривень. Датою проведення аукціону визначено 28.10.2019 р.

Водночас, 06.04.2017 р. між АТ «ВТБ Банк» як первісним кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінінтерком» (після зміни найменування - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Конкорд Факторинг» (Заявник), як новим кредитором укладено Договір відступлення права вимоги грошових зобов`язань за кредитними договорами.

Пунктом 2.1 Договору відступлення права вимоги визначено, що АТ «ВТБ Банк» передає Заявнику своє право вимоги за Кредитним договором №57 від 09.11.2010 та Кредитним договором №46 від 15.06.2007, а Заявник сплачує Банку грошові кошти за відступлення права вимоги.

Згідно з пп. 2.1.1 Договору відступлення права вимоги передача права вимоги здійснюється поетапно за умови настання відповідних відкладальних обставин у своїй сукупності, а саме внаслідок погашення боржником частини заборгованості за Кредитним договором № 57 від 09.11.2010 та/або Кредитним договором №46 від 15.06.2007.

На виконання умов Договору відступлення прав вимоги 17.04.2018 р. між АТ «ВТБ Банк» та Заявником підписано Акт приймання-передачі права вимоги до Договору відступлення прав вимоги, відповідно до якого АТ «ВТБ Банк» передав, а Заявник прийняв право вимоги частини заборгованості за Кредитним договором № 46 у розмірі 403 900,00 доларів США (основний борг).

Звертаючись до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, заявник посилається на те, що ФГВФО були суттєво порушені приписи Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються, що затверджено Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №388 від 24.03.2016 (Положення).

Зокрема, належним чином не зазначено інформації про те, що наразі Господарським судом міста Києва в межах справи №910/8409/19 розглядається вимога Заявника про примусове виконання Банком Договору відступлення права вимоги, згідно з яким Права вимоги (що виступають предметом лоту) мають бути передані Заявнику; публічний паспорт активу не містить інформації про укладення Договору відступлення прав вимоги між Заявником та АТ «ВТБ Банк»; не було зазначено у публічному паспорті активу інформацію про стан претензійно-позовної роботи Банку за Кредитними договорами №46, №57 та відповідними договорами забезпечення; ФГВФОб зазначено застарілу інформацію щодо дати оцінки/переоцінки предмета застави.

Таким чином, вищевказані порушення свідчать про існування ризику проведення найбільш ефективних торгів, направлених на продаж Прав вимоги, - як це визначено нормами Положення, а також фактично приховується інформація від учасників аукціону, яка суттєво впливає на зацікавленість осіб у взятті участі в аукціоні та початкову (стартову) ціну Прав вимоги, а тому на думку суду першої інстанції є обґрунтовані підстави стверджувати про очевидну протиправність оскаржуваних дій та рішення ФГВФО, з огляду на істотні порушення відповідачем приписів Положення, що і є самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Окрім того, судом першої інстанції встановлено, що оскільки права вимоги за кредитними договорами, які відчужуються в межах наведеного вище аукціону, належать заявнику, а не АТ «ВТБ Банк», на підставі договору відступлення прав вимоги, який було приєднано до поданої заяви про забезпечення позову, будуть істотним чином порушені законні права та інтереси останнього, а також буде унеможливлено виконання сторонами умов укладеного договору відступлення прав вимоги.

Колегія суддів погоджується із даними висновками суду першої інстанції.

Щодо тверджень апелянтів стосовно того, що суд першої інстанції не врахував вимоги п. 2 ч. 3 ст. 151 КАС України, які забороняють застосовувати заходи забезпечення позову у спосіб, визначений позивачем та не застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, а саме положень п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 151 КАС України не допускається забезпечення позову шляхом зупинення рішень Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та щодо здійснення тимчасової адміністрації або ліквідації банку, встановлення заборони або обов`язку вчиняти певні дії уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при здійсненні тимчасової адміністрації або ліквідації банку.

Згідно із п. 7 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти) будь-яким майном (коштами) банку. Накладення нових обтяжень чи обмежень на майно банку не допускається.

Отже, на думку апелянтів, суд першої інстанції, забороняючи банку вчиняти дії з оформлення результатів аукціону фактично забороняє Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснювати її функції з реалізації майна, що суперечить вищенаведеним нормам закону.

Надаючи оцінку доводам апелянтів, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що 28.10.2019 р. було проведено відкриті торги (аукціон) із використанням електронної торгової системи (ЕТС) з продажу лоту № GL16N012252. Умови продажу: початкова (стартова) ціна 138 715 004,86 грн, мінімальна ціна продажу 27 743 000,97 грн.

Результати торгів оформлено протоколом електронного аукціону № UA-EA-2019-10-03-000049-b, який сформовано 28.10.2019 р. із статусом: аукціон відбувся.

Переможцем відкритих торгів (аукціону) визначено учасника ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста».

Відповідно до ч. 5 ст. 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність» Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у день отримання рішення Національного банку України про ліквідацію банку набуває прав ліквідатора банку та розпочинає процедуру його ліквідації відповідно до Закону України «Про гарантування вкладів фізичних осіб».

Пунктом 17. ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який діє від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 24.03.2016 р. № 388 «Про затвердження Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються» затверджено Положення щодо організації продажу активів (майна) банків, що ліквідуються (надалі - Положення № 388).

Відповідно до п. 3 вказаного Положення, дія цього Положення поширюється на працівників Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), які діють в межах повноважень, передбачених Законом про систему гарантування та/або делегованих Фондом, працівників банків, що ліквідуються, та інших осіб, які беруть участь у процесі ліквідації таких банків на договірних умовах.

За загальним визначенням, підготовка до реалізації активів (майна) - заходи з підготовки до продажу активів (майна) банку (кількох банків), які здійснює Фонд або банк, що ліквідується, стосовно активів (майна) банку (кількох банків) з можливим залученням третіх осіб.

Відповідно до п. 3 р. VII Положення № 388 банк укладає договір купівлі-продажу активу (майна) протягом 20 робочих днів з дня формування протоколу відкритих торгів (аукціону) з можливістю продовження такого строку за рішенням Фонду у разі отримання Фондом обґрунтованого подання від банку (у разі якщо Фонд не здійснює повноваження ліквідатора безпосередньо) та надходження на рахунок такого банку до кінця вісімнадцятого робочого дня з дати формування протоколу від переможця відкритих торгів (аукціону) повної оплати коштів за лот (загальний строк не може перевищувати 132 робочих днів та не може закінчуватися пізніше завершення строку ліквідації банку), забезпечує проведення розрахунків відповідно до нього та протягом наступного робочого дня після дня проведення розрахунків інформує про завершення розрахунків уповноважений структурний підрозділ Фонду.

Аналіз наведених положень свідчить про те, що після визначення переможця конкурсу всі подальші дії щодо організації та підписання документів щодо результатів конкурсу можуть здійснюватися як Фондом в особі Уповноваженої особи так і Банком, як окремою юридичною особою, в особі будь-якої іншої уповноваженої особи.

З матеріалів справи вбачається, що у даних спірних правовідносинах договори укладаються саме Банком як окремою юридичною особою, зокрема, розрахунки здійснюються саме між переможцем конкурсу та Банком.

Колегія суддів критично оцінює посилання ФГВФО на те, що після початку процедури ліквідації банку відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від імені Фонду діє Уповноважена особа Фонду, зокрема, виконує всі дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідацію банку, оскільки в даному випадку Фондом виконано свої повноваження та прийнято рішення № 2444 від 26.09.2019 р. про затвердження умов продажу активів (майна) банків, яке було реалізовано.

Натомість в даному випадку укладення договорів купівлі-продажу права вимоги, їх підписання за результатами проведеного аукціону та здійснення розрахунків надано Банку, що представником ФГВФО в судовому засіданні не заперечувалось та не суперечить нормам Положення № 388.

Також представник ФГВФО в судовому засіданні зазначив, що від імені Банку може діяти будь-яка уповноважена особа, а не лише Уповноважена особа Фонду.

Отже, зважаючи на те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що на підписання договорів купівлі-продажу вимоги уповноважено саме Уповноважену особу Фонду, у суду відсутні підстави вважати, що забороняючи АТ «ВТБ Банк» вчиняти будь-які дії з проведення та оформлення результатів електронних торгів (аукціону) з продажу лоту №GL16N012252, умови продажу якого затверджено рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №2444 від 26.09.2019, в тому числі підписувати протокол електронних торгів (аукціону), укладати з переможцем електронних торгів (аукціону) договір купівлі-продажу/відступлення майна (права вимоги), проводити розрахунки за продане майно (майнові права), приймати платежі, приймати та передавати будь-які документи, пов`язані з предметом електронних торгів (аукціону), в тому числі їх оригінали, буде вчинено перешкоди у діяльності ФГВФО чи Уповноваженої особи Фонду, зокрема, в частині реалізації вказаного майна.

Колегія суддів не приймає до уваги посилання представника ФГВФО на постанову Верховного Суду у справі № 826/5629/18 від 16.10.2018 р., оскільки у даній справі винесено ухвалу про забезпечення позову на стадії проведення аукціону, коли від імені банку діяла саме Уповноважена особа Фонду.

Колегія суддів також не приймає до уваги посилання апелянтів на рішення Господарського суду міста Києва від 21.10.2019 р. у справі № 910/8409/19 за позовом ТОВ «ФК «Конкорд Факторинг» до АТ «ВТБ Банк» про примусове виконання останнім Договору відступлення права вимоги, предмет якого становлять права вимоги, що відчувалися в межах електронних торгів, оскільки рішення не набрало законної сили.

За таких обставин посилання апелянтів на те, що оскаржувана ухвалу прийнята всупереч вимогам п. 2 ч. 3 ст. 151 КАС України, колегія суддів вважає необґрунтованим.

Колегія суддів відхиляє посилання представника ФГВФО на те, що позивач оскаржує дії та рішення Фонду не як суб`єкта владних повноважень, а як органу управління банком, який здійснює заходи щодо реалізації майна ПАТ «ВТБ Банк», що свідчить про те, що дану справу належить розглядати в порядку цивільного судочинства, оскільки питання підсудності повинно вирішуватися під час відкриття провадження у справі в суді першої інстанції.

Зважаючи на викладене вище, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у разі невжиття заходів забезпечення позову в цій справі заявник буде змушений звертатись до суду із позовом про визнання договору купівлі-продажу (відступлення) прав вимоги, укладеного внаслідок проведення аукціону, недійсним, а також про визнання недійсними правочинів, які будуть вчинені переможцем електронних торгів, що набув права заставо-/іпотекодержателя, зокрема, звернення стягнення на предмет застави/іпотеки в позасудовому порядку, що потребує значних матеріальних втрат, тобто, невжиття заходів забезпечення позову матиме наслідком істотне ускладнення захисту законних прав та охоронюваних законом інтересів заявника.

Заходи забезпечення адміністративного позову мають бути співмірними заявленим позовним вимогам. В даному випадку співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову та не повинні порушувати прав осіб, що не є учасниками даного судового процесу. Суди не вправі вживати такі заходи до забезпечення позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення ФГВФО є актом індивідуальної дії, що вичерпується фактом проведення електронного аукціону, умови якого таким рішенням затверджені. Наслідком проведення якого є визначення відповідного переможця конкурсу та відчуження предмету його проведення.

Отже, застосування заходів забезпечення позову відповідають предмету позову, що буде пред`явлений.

Таким чином, враховуючи заявлений предмет спору у цій справі, з метою уникнення обставин, які можуть ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність задоволення заяви про забезпечення позову.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову є тимчасовою мірою, яка передбачає попередній судовий захист заявника та покликані забезпечити існування наявного на момент звернення із такою заявою становища з метою недопущення істотного порушення законних прав та інтересів заявника та неможливість (істотне ускладнення) виконання рішення суду по суті справи у разі задоволення позовних вимог.

При ухваленні заходів забезпечення позову в цій справі суд не вбачає порушення такими заходами прав та інтересів інших осіб, в тому числі тих, що не є учасниками цієї справи, а натомість сприятиме недопущенню порушення законних прав та інтересів заявника та забезпечитиме виконання рішення суду в цій справі й ефективний захист прав та інтересів заявника за позовом, що буде пред`явлений.

Отже, доводи апеляційних скарг висновків суду першої інстанції не спростовують.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України залишити апеляційні скарги без задоволення, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 243, 244, 250, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» (зацікавлена особа), Акціонерного товариства «ВТБ Банк», Фонду гарантування вкладів фізичних осіб залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Л.В. Бєлова

Л.О. Костюк

Повний текст постанови складено 20.01.2020 р.