Справа № 640/20363/18
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

21 січня 2020 року м. Київ

Суддя-доповідач Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьмишина О.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Евідент Медіа» до Головного управління ДФС у м. Києві, Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 липня 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач 1, апелянт, ГУ ДФС у м. Києві) звернулося до Шостого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою.

Перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що апелянтом вже оскаржувалось рішення Окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, однак ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28 листопада 2019 року апеляційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві була повернута у зв`язку із неподанням у встановлений судом строк документа про сплату судового збору.

Звертаючись повторно до суду з апеляційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду від 24 липня 2019 року, ГУ ДФС у м. Києві просить поновити пропущений строк.

Оцінюючи поважність доводів апелянта щодо причин пропуску строку звернення на апеляційне оскарження, суддя-доповідач приходить до висновку, що останні не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на наступне.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

При вирішенні питання про поновлення строку апеляційного оскарження суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого статтею 295 КАС України строку апеляційного оскарження до дати звернення з апеляційною скаргою вперше; з моменту повернення вперше поданої апеляційної скарги до дати повторного звернення з апеляційною скаргою.

Як свідчить судова практика Верховного Суду, вчасна первинна подача апеляційної скарги не означає, що після її повернення повторне звернення до суду можливе у будь-який довільний строк, без дотримання часових рамок, встановлених процесуальним законом, оскільки в такому разі порушуватиметься принцип юридичної визначеності.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДФС у м. Києві звернулося з повторною апеляційною скаргою через місяць після її повернення вперше.

Довготривала процедура погодження та сплати судового збору не може бути визнана поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та, як наслідок, не є підставою для порушення принципу правової визначеності щодо остаточного рішення.

Не свідчать про поважність підстав пропуску строку апеляційного оскарження і доводи щодо неналежного фінансування, оскільки особа, яка утримується за рахунок державного бюджету, має право в межах бюджетних асигнувань здійснити розподіл коштів з метою забезпечення сплати судового збору, а тому обставини, пов`язані з фінансуванням установ чи організацій з державного бюджету, відсутністю в ньому коштів, призначених для сплати судового збору суб`єктами владних повноважень не є об`єктивними та непереборними підставами, які перешкоджають оскаржити судові рішення в межах встановленого законодавством строку апеляційного оскарження та реалізувати своє право щодо оскарження без порушення порядку здійснення такої процесуальної дії.

За таких обставин, суддя-доповідач вважає необґрунтованим клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження, а наведені в ньому причини пропуску строку - неповажними.

Таким чином, апелянту слід подати до суду мотивоване клопотання про поновлення строку звернення із апеляційною скаргою із зазначенням інших підстав та наданням доказів, які підтверджують поважність причин пропуску строку.

Також, в апеляційній скарзі ГУ ДФС у м. Києві просить зменшити, звільнити, відстрочити чи розстрочити судові витрати, а саме суми належного до сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Ознайомившись із заявленим клопотанням, суддя-доповідач приходить до висновку, що зазначене клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Сплата судового збору за подання апеляційної скарги в силу положень ст. 296 КАС є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з апеляційною скаргою.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Отже, законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати і єдиною визначальною підставою для правильного вирішення цього питання є майновий стан сторони.

При цьому слід враховувати, що важкий майновий стан сторони входить до предмета доказування і, відповідно, має бути підтверджений належними і допустимими, у розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, доказами.

Таким чином, для застосування судом положень ч. 1 ст. 133 КАС України повинні бути відповідні правові підстави, в іншому ж випадку, як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі", вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя.

Оскільки, відповідач 1 не наводить жодних підстав та не надає доказів на обґрунтування свого клопотання про звільнення від сплати судового збору, окрім його процесуального права звернутися з таким клопотанням та незадовільного стану фінансування державних органів, суддя-доповідач відмовляє ГУ ДФС у м. Києві в задоволенні такого клопотання.

А відтак, перевіривши апеляційну скаргу, суддя-доповідач дійшов висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Питання, пов`язані із розміром ставок судового збору, порядком сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору регулюються Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (далі - Закон України №3674-VI).

Відповідно до п.п. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України №3674-VI за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору встановлюється в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Керуючись приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України №3674-VI за подання юридичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України №3674-VI у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до норм Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 р. становить 1 762,00 грн.

З матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви, з урахуванням кількості заявлених позовних вимог, Товариство з обмеженою відповідальністю «Евідент Медіа» сплатило судовий збір у сумі 12 334,00 грн.

Таким чином, сума судового збору при подачі апеляційної скарги складатиме: 12 334*150% = 18 501,00 грн.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Згідно з ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 296 Кодексу, застосовуються правила ст. 169 Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга залишається без руху і апелянту надається строк для усунення її недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Головного управління ДФС у м. Києві підлягає залишенню без руху з наданням апелянту десятиденного строку з дня вручення копії цієї ухвали для усунення її недоліків шляхом подачі доказів сплати судового збору та клопотання про поновлення строку звернення зз апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст. 169, 296, 298, 321, 325, 328-331 КАС України, суддя-доповідач,

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

В задоволенні клопотання Головного управління ДФС у м. Києві про поновлення строку на апеляційне оскарження - відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без руху.

Надати апелянту десятиденний строк на усунення недоліків апеляційної скарги з дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити, що в разі невиконання вимог цієї ухвали у встановлений нею строк, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О.М. Кузьмишина