Справа № 580/270/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

22 січня 2020 року справа № 580/270/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/270/20

товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій»

до Черкаської міської ради

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради

про визнання протиправним та скасування рішення, прийнято ухвалу.

20.01.2020 товариство з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій», звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Черкаської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Черкаської міської ради від13.12.2019 № 2-5354 «Про скасування рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 та від 17.04.2019 № 414» в частинах, якими було скасовані рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 «Про проведення конкурсу на визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси» та від 17.04.2019 № 414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси», та надано доручення департаменту управління справами та юридичного забезпечення Черкаської міської ради протягом 5 робочих днів звернутися до суду з позовом щодо розірвання договору на надання послуг з вивезення побутових відходів (великогабаритних та ремонтних) на території міста Черкаси від 26.04.2019 № 1-26/04/19.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Кодексом адміністративного судочинства України (частини 4, 5 статті 94) передбачено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено у порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, що знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Позивачем надано до суду фото(ксеро)копії: рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5354; зауважень юридичного відділу до проекту рішення Черкаської міської ради від13.12.2019 № 2-5354;рішення Черкаської міської ради від 19.08.2014 № 2-61 «Про визначення послуги з вивезення побутових відходів, як окремої комунальної послуги, право на яку виборюється на конкурсних засадах»; рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 26.02.2019 № 216 «Про проведення конкурсу на визначення виконавця послуг»; рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 17.04.2019 № 414 «Про введення в дію рішення конкурсної комісії щодо визначення переможця конкурсу на надання послуг», що не засвідчені у встановленому порядку. У позові зазначено, що зазначені копії надано з офіційного сайту відповідача, проте не зазначено інтернет адресу посилання, де розміщено зазначені рішення.

Згідно частини 7 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача клопотання про його витребування.

Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк. Пунктом 18 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що нормативно-правовий акт акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, що встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.10.2018 у справі № 9901/415/18 зазначила, що за владно-регулятивною природою всі юридичні акти поділяються на правотворчі, правотлумачні (правоінтерпретаційні) та правозастосовні. Нормативно-правові акти належать до правотворчих, а індивідуальні до правозастосовних.

Індивідуально-правові акти, як результати правозастосування, адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; вміщують індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише у письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються у нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно-правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує дію фактами його застосування, тоді як дія акта застосування норм права закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

Суд зазначає, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Позивач у тексті позовної заяви (5 сторінка) зазначає, що скасовані оскаржуваним рішенням від 13.12.2019 № 2-5354 рішення від 26.02.2019 № 216 та від 17.04.2019 № 414 є індивідуальними (ненормативними) актами, дія яких вичерпується виконанням.

Позивачем не зазначено яке право порушено прийняттям і виконанням якого саме індивідуального акта суб`єкта владних повноважень.

До матеріалів позовної заяви не надано засвідчених у встановленому порядку копій рішення від 26.02.2019 № 216 та від 17.04.2019 № 414.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач у тексті позовної заяви (8 сторінка) зазначає, що оскаржуване рішення Черкаської міської ради від 13.12.2019 № 2-5354 є нормативно-правовим актом, проте не обґрунтовує зазначене твердження із наданням доказів.

Конституційний Суд України у Рішенні № 7-рп/2009 стосовно права органу місцевого самоврядування скасовувати раніше прийняті рішення та вносити до них зміни зробив висновок, що орган місцевого самоврядування має право приймати рішення, вносити до них зміни та/чи скасовувати їх на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачем зазначено, що оскаржуваним рішенням, як нормативно-правовим актом порушено його права, проте не зазначено, у чому полягає протиправність оскаржуваного рішення з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та повноваження відповідача щодо скасування рішень виконавчого комітету, визначених частиною 9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».

Позивачем у тексті позовної заяви у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, зазначено виконавчий комітет Черкаської міської ради.

Відповідно до частини 2 статті 49 Кодексу адміністративного судочинства України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору може бути залучена до участі у справі також за клопотанням учасників справи, проте позивачем не заявлено та не обґрунтовано, яким чином рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки такої третьої особи та не зазначено на стороні позивача або відповідача належить залучити зазначену третю особу.

Відповідно до ч.1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Управлінська компанія «Нова якість» Благоустрій» до Черкаської міської ради третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору виконавчий комітет Черкаської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом:

- надання нової редакції позовної заяви з її копіями відповідно до кількості осіб, що беруть участь у справі із зазначенням обґрунтування порушених відповідачем прав позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України та повноваження відповідача щодо скасування рішень виконавчого комітету, визначених частиною 9 статті 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

- оформленої відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України заяви про залучення третьої особи;

- надання засвідчених у встановленому порядку доказів, на які позивач посилається у обґрунтування позовних вимог.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова