Справа № 140/2801/19
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/2801/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

при секретарі судового засідання Шевчику Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської обласної державної адміністрації, Управління культури, з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Державного реєстратора управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Ельвіри Русланівни про визнання бездіяльності протиправною щодо неналежного розгляду його запиту №1 від 17 серпня 2019 року, зобов`язання розглянути запит №1 від 17 серпня 2019 року та надати відповідь в порядку визначеному Законом України «Про публічну інформацію».

Ухвалою суду від 17.12.2019 року замінено відповідача на Волинську обласну державну адміністрацію. Ухвалою суду від 27.12.2019 року залучено як другого відповідача - Управління культури, з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що 17.08.2019 року звернувся до державного реєстратора управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е. Р. із запитом № 1 про надання публічної інформації, що знаходиться у розпорядженні розпорядника інформації.

Відповідач отримав запит 28.08.2019 року, проте станом на день звернення до суду із позовною заявою відповіді не надав.

Позивач вважає бездіяльність державного реєстратора щодо ненадання відповіді протиправною та такою, що грубо порушує законні права та інтереси позивача .

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити. Вказав, що будь-якої відповіді на запит на адресу позивача не надходило.

В поданому до суду відзиві на позовну заяву від 11.10.2019 року відповідач позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні з підстав, що 30.08.2019 року ОСОБА_1 було надіслано відповідь на його запит.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав, наведених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили суд в позові відмовити повністю.

В судове засідання, яке було призначене на 14.01.2020 року представник позивача не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі.

Також на вказану дату і представники відповідачів в судове засідання не прибули, подали заяву про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З урахуванням наведеного, справу вирішено у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, враховуючи наступне.

Частина 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси і просити про їх захист.

Судом встановлено, що 17.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е. Р. із запитом № 1 про надання публічної інформації. Вказаний запит було направлено рекомендованим поштовим відправленням, яке отримано державним реєстратором 28.08.2019 року.

У даному запиті позивач просив:

1. Повідомити, чи вносили до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області.

2. Якщо так то коли та на підставі чого саме до реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань вносились записи про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області.

3. За яким реєстраційним номером вносили до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області.

4. Надати належним чином завірені копії підтверджуючих документів.

5. Повідомити, чи вносили до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області. Що пов 'язані із змінами в установчих документах щодо зміни керівника релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області:

6. Якщо так, то коли саме та на підставі чого вносили до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області. Що пов`язані із змінами в установчих документах щодо зміни керівника релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області.

7. За яким реєстраційним номером вносили до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань записи про державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу - релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області. Що пов`язані із змінами в установчих документах щодо зміни керівника релігійної громади Казанської ікони Божої Матері Української Православної Церкви с. Садів Луцького району Волинської області.

8. Надати належним чином завірені копії підтверджуючих документів.

Позивач зазначає, що відповідач отримав запит 28.08.2019 року, проте станом на день звернення до суду із позовною заявою та день розгляду справи відповіді не надав.

Разом з відзивом від 11.10.2019 року відповідачем подано лист від 30.08.2019 року №1066/21/2-19, де надано відповідь на запит ОСОБА_1 , проте доказів направлення чи вручення позивачу вказаного листа не представлено.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 34 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 року № 2939-VI.

Законом України «Про доступ до публічної інформації» регламентований порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про доступ до публічної інформації» публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Статтею 3 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначені гарантії забезпечення права на доступ до публічної інформації, відповідно до якої право на доступ до публічної інформації гарантується: обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до публічної інформації здійснюється на принципах: прозорості та відкритості діяльності суб`єктів владних повноважень; вільного отримання та поширення інформації, крім обмежень, встановлених законом; рівноправності, незалежно від ознак раси, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних або інших ознак.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про доступ до публічної інформації» доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

За приписами ч. 1 ст. 6 вказаного Закону, встановлено, що інформацією з обмеженим доступом є: конфіденційна інформація, таємна інформація, службова інформація.

Згідно ч. 5 та ч. 7 ст. 6 наведеного вище Закону, не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно.

Обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Також, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що перелік відомостей, що становлять службову інформацію, які складаються органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, у тому числі на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.

У відповідності до вимог ст. 10-1 вказаного Закону, публічна інформація у формі відкритих даних - це публічна інформація у форматі, що дозволяє її автоматизоване оброблення електронними засобами, вільний та безоплатний доступ до неї, а також її подальше використання.

Розпорядники інформації зобов`язані надавати публічну інформацію у формі відкритих даних на запит, оприлюднювати і регулярно оновлювати її на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на своїх веб-сайтах.

Публічна інформація у формі відкритих даних є дозволеною для її подальшого вільного використання та поширення.

Будь-яка особа може вільно копіювати, публікувати, поширювати, використовувати, у тому числі в комерційних цілях, у поєднанні з іншою інформацією або шляхом включення до складу власного продукту, публічну інформацію у формі відкритих даних з обов`язковим посиланням на джерело отримання такої інформації.

Публічна інформація, що містить персональні дані фізичної особи, оприлюднюється та надається на запит у формі відкритих даних у разі додержання однієї з таких умов: 1) персональні дані знеособлені та захищені відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 2) фізичні особи (суб`єкти даних), персональні дані яких містяться в інформації у формі відкритих даних, надали свою згоду на поширення таких даних відповідно до Закону України «Про захист персональних даних»; 3) надання чи оприлюднення такої інформації передбачено законом; 4) обмеження доступу до такої інформації (віднесення її до інформації з обмеженим доступом) заборонено законом.

Згідно ст. 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації» суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є:запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Статтею 13 вищенаведеного Закону, передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 14 Закону України «Про доступ до публічної інформації» розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Порядок оформлення запитів на інформацію визначено ст. 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні (ч. 1 ст. 19 вказаного Закону).

Строк розгляду запитів на інформацію врегульований ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації», згідно з частиною першою якої розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження - ч. 4 ст. 20 вказаного Закону.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державний реєстратор юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - особа, яка перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації, нотаріус.

Згідно ст. 6 вказаного Закону державним реєстратором може бути громадянин України, який має вищу освіту, відповідає кваліфікаційним вимогам, визначеним Міністерством юстиції України, та перебуває у трудових відносинах з суб`єктом державної реєстрації (крім нотаріусів), та нотаріус.

Державний реєстратор:

1) приймає документи;

2) перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду документів;

3) перевіряє документи на наявність підстав для відмови у державній реєстрації;

4) проводить реєстраційну дію (у тому числі з урахуванням принципу мовчазної згоди) за відсутності підстав для зупинення розгляду документів та відмови у державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру;

5) веде Єдиний державний реєстр;

6) веде реєстраційні справи;

7) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Таким чином, з вимог законодавства та службових обов`язків Захарченко Е. Р. вбачається, що обов`язку державного реєстратора від свого імені надавати відповіді на запити щодо публічної інформації не передбачено.

Частиною 1 статті 34 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» передбачено, що рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів або до суду.

Як свідчать матеріали справи, 17.08.2019 року ОСОБА_1 звернувся до державного реєстратора управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації Захарченко Е. Р. із запитом № 1 про надання публічної інформації. За наведених обставин, обов`язок в наданні відповіді в порядку визначеному Законом України «Про доступ до публічної інформації» покладено саме на Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації, як суб`єкта владних повноважень та юридичну особу, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону №2939-VI та ч. 2 п. 2.1 Постанови Пленуму ВАСУ №10 від 29.09.2016 року «Про практику застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації», виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб щодо Управління культури та Положення про Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації.

В судовому засіданні встановлено, що вищевказаний запит позивача було направлено рекомендованим поштовим відправленням, яке отримано Управлінням культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації 28.08.2019 року.

Проте в порушення вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповіді на звернення позивача у встановлений законом строк відповідачем не надано та не надано належних доказів продовження строку розгляду запиту відповідно до ч. 4 ст. 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації».

Посилання відповідача у відзиві від 11.10.2019 року, що надано відповідь позивачу на запит листом від 30.08.2019 року №1066/21/2-19 з зазначенням про неможливість надання запитуваної інформації та копій документів за підписом начальника управління культури Волинської ОДА, судом до уваги не приймається.

При цьому, як доказ відправлення листа позивачу відповідачем надано скриншот з бази вихідної кореспонденції «Аскод» та витяг з електронної версії журналу вихідної документації, проте з вказаних документів немає можливості встановити що і кому надсилалось вказаними документами 30.08.2019 року та в даному журналі не зазначено графу (кому адресовано документ), а також будь-яких доказів направлення чи вручення позивачу вказаного листа не надано.

Згідно пунктів 215, 216 Типової інструкції з діловодства у центральних органах виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих органах виконавчої влади, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1242 вихідні документи надсилаються адресатам з використанням засобів поштового зв`язку, електрозв`язку, а також доставляються кур`єрською, фельд`єгерською службою. Опрацювання документів для відправлення поштовим зв`язком здійснюється службою діловодства установи відповідно до Правил надання послуг поштового зв`язку.

Відповідно до абзацу 27 пункту 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, документом, який підтверджує надання послуг поштового зв`язку, є розрахунковий документ встановленої форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо). З аналізу зазначеної норми слідує, що розрахунковий документ, виданий поштовим відділенням, є доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку.

Поштове відправлення має містити бланк опису вкладення, який згідно з пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв`язку заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв`язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Таким чином, належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень запитувачу інформації - ОСОБА_1 повинен бути опис вкладення з поштовим штемпелем, разом із розрахунковим документом.

Оскільки вищевказаних письмових доказів щодо належного відправлення позивачу відповіді на запит Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації не надало, а позивач заперечує отримання відповіді, за наведених обставин суд приходить до висновку про протиправну бездіяльність щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 №1 від 17 серпня 2019 року та необхідність розгляду та надання відповіді на запит у встановленому законодавством порядку.

При цьому, заявлена позовна вимога про зобов`язання розглянути запит №1 від 17 серпня 2019 року та надати відповідь в порядку визначеному Законом України «Про публічну інформацію» є належним способом захисту порушеного права, та підлягає до задоволення судом, оскільки для надання запитуваної інформації позивачем виконано всі умови, визначені законом, і надання інформації не передбачає права розпорядника інформації діяти на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. (частини 1, 2 статті 77 КАС України)

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії підлягають задоволенню. Саме даний суб`єкт владних повноважень є належним відповідачем у справі. За таких обставин в позові до Волинської ОДА, як другого співвідповідача слід відмовити.

З вимог позову вбачається, що позивач просив суд постановити окремі ухвали щодо відповідача з підстав неналежного виконання своїх посадових обов`язків.

Відповідно до частин першої та другої статті 249 КАС України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Із змісту наведених норм вбачається, що постановлення окремої ухвали є правом суду, тобто визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача суб`єкта владних повноважень не має незворотнім наслідком постановлення окремої ухвали.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, які, на думку позивача, є підставами для постановлення окремої ухвали, клопотання позивача про постановлення окремих ухвал щодо відповідача до задоволення не підлягають.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 1 536,80 грн., сплачений позивачем відповідно до квитанції від 06.09.2019 року №0.0..1.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про інформацію», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації щодо неналежного розгляду запиту ОСОБА_1 №1 від 17 серпня 2019 року.

Зобов`язати Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації розглянути запит ОСОБА_1 №1 від 17 серпня 2019 року в порядку визначеному Законом України «Про публічну інформацію».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 02226984) на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1 536,80 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач Управління культури з питань релігій і національностей Волинської обласної державної адміністрації (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ідентифікаційний код юридичної особи 02226984).

Головуючий-суддя С.Ф. Костюкевич