Справа № 521/18449/19
Суддя: Мазун І. А.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/521/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського 1-го взводу 8-ї роти УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта Бекчіва Василя Васильовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Поліцейського 1-го взводу 8-ї роти УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта Бекчіва Василя Васильовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 31.10.2019 року він рухався у своєму автомобілі по вулиці Малиновського у м. Одесі зі швидкістю 40-50 км/год. Під`їжджаючи до світлофора, на проїжджу частину вул. Малиновського з парковки, яка розташована по вул. Малиновського 16- Б, та за 30 метрів від вказаного світлофора, різко, з порушенням ПДР виїхав автомобіль, не надавши переваги автомобілям, що рухались по головній дорозі та виконав маневр перестроювання ліворуч з різкою зупинкою для подальшого повороту. Враховуючи що перед ним було створено аварійну ситуацію та поле зору було спрямоване праворуч для здійснення маневру, побачив світлофор з жовтим світлом вже на лінії світлофора і не мав можливості зупинитися перед ним, не вдаючись до екстреного гальмування. Враховуючи п. 8.11. Правил дорожнього руху і щоб не створювати аварійну ситуацію, він пересвідчився, що не створює будь яких перешкод іншим учасникам дорожнього руху, і закінчив проїзд зони дії світлофора. Після проїзду перехрестя вул. Малиновського кут вул. Заводської, він був зупинений патрульною машиною, а після зупинки до нього підійшов старший сержант патрульної поліції на ім`я Бекчів Василь Васильович , дуже швидко представився, не пред`явивши посвідчення, після чого почав звинувачувати його в порушенні пункту 8.7.3 Правил дорожнього руху та в результаті чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вважає, що постанова є протиправною та необґрунтованою, оскільки ним було дотримано правил дорожнього руху України, про що він повідомив патрульного, яким було здійснено затримку. Крім того, посилався на те, що до постанови нічого не додається, тобто не зазначено будь-якого носія інформації, яким зафіксовано правопорушення.

Посилаючись на вищевикладене, позивач просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 31.10.2019р. серії ДОП18 № 603218 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. та закрити провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні заявлені ним вимоги підтримав в повному обсязі та просив його адміністративний позов задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися заздалегідь належним чином, причини неявки не повідомляли, однак надано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що доводи позивача безпідставні та необґрунтовані, оскільки згідно постанови серії ДП018 № 603218 від 31.10.2019 р., пояснень інспектора Бекчіва В.В., пояснень ОСОБА_1 (викладених в позові) - 31.10.2019 р. приблизно о 09 год. 25 хв. у м. Одесі під час патрулювання поліцейськими було помічено, як громадянин ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Малиновського зі сторони вул. Космонавтів в напрямку вул. Івана та Юрія Лип та здійснив проїзд на заборонений (жовтий) сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 (г) Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Після цього позивач був зупинений працівниками поліції для з`ясування причин такого діяння та вирішення питання стосовно притягнення чи не притягнення його до відповідальності. Пояснення ОСОБА_1 надані інспектору та зазначені в позові, де він вказує на проїзд світлофору на жовте світло у зв`язку з неможливістю зупинитися без застосування екстреного гальмування, не відповідають дійсності. Оскільки, з моменту подання світлофором миготливого зеленого сигналу (горить 3 сек.) і проїзду межі світлофору (стоп-лінії) на жовтий сигнал, який забороняє рух, позивач мав достатньо часу для зупинки транспортного засобу в передбаченому Правилами дорожнього руху місці без застосування екстреного гальмування, враховуючи, що швидкість його руху була невеликою 40-50 км/год., дорожнє покриття було сухим, а світлофор добре проглядався, так як ділянка дороги була прямою. Проте він знехтував цим та замість того, щоб знизити швидкість та зупинитися ОСОБА_1 навпаки вирішив «проскочити» на забороняючий сигнал світлофора. Пункт 8.11 ПДР в даному випадку не міг бути застосований, так як водій був завчасно попереджений про зміну сигналу світлофору та знаходився на значній відстані, отже мав реальну змогу безпечно зупинитися у передбаченому ПДР місці та виконати вимогу світлофора. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно громадянина ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Бекчівим В.В. було винесено постанову. В обґрунтування власної позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та підтверджували б його пояснення щодо нібито неможливості зупинитися вчасно без застосування екстреного гальмування. У зв`язку із вищезазначеним вважає, що підстав для задоволення адміністративного позову не має.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, докази на підтвердження обставин справи, суд вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є (проступок) протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Правовідносини між сторонами по справі є адміністративно-правовими та урегульовані положеннями КАС України та КУпАП України.

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про Національну поліцію» під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації.

Судом встановлено, що 31.10.2019р. постановою серія ДПО18 № 603218 ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф в розмірі 425 грн.

Згідно вищезазначеної постанови вбачається, що 31.10.2019р. о 09.25 год., позивач, рухався в м. Одесі по вул. Малиновського, 31, керуючи автомобілем марки Mitsubishi Lancer н/з НОМЕР_1 , водій здійснив проїзд на жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. (а.с. 4)

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

У відповідності до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.?

Пунктом 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 р. (далі - Правила, Правила дорожнього руху) передбачено, що для забезпечення теки дорожнього руху водій зобов`язані: ... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за технічним станом транспортного засобу не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; ...».

Дорожня обстановка - сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Розділами 8, 33 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками (п. 8.1).

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7).

Сигнали світлофора мають такі значення: « а) зелений дозволяє рух;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух; ...

і) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів: …

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу» (п. 8.7.3).

Пункт 8.11 ПДР в даному випадку не може бути застосований, так як водій був завчасно попереджений про зміну сигналу світлофору, світлофор добре проглядається зі значної відстані, так як дана ділянка дороги пряма, та при швидкості 40-50 км/год., враховуючи що дорожнє покриття було сухе, позивач мав реальну змогу зупинитись у встановленому ПДР місці без застосування екстреного гальмування.

Відповідні факти не спростовуються сторонами у судовому засіданні.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст.52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно п. 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580- VIII (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху.

Згідно ч. 1 ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту та до їх компетенції відповідно до підвідомчості відноситься в тому числі й порушення частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У випадках, передбачених ч. 1, 2 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодекс).

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затвердженої наказом МВС № 1395 від 07.11.2015 р., поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 5 ст. 242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.18 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві, визначений статтею 71 КАС України (у редакції до 15.12.17р.) розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

У відповідності до вимог статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Частиною 4 статті 161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Проте позивач в порушення вищезазначених норм законодавства не надав жодних доказів, які спростовувати б факт порушення ним правил дорожнього руху.

Суд також констатує, що відповідач не вчинив будь-які неправомірні дії стосовно позивача при здійсненні зупинки автомобіля під керуванням позивача, при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

За таких обставин, приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР України є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а тому вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні позову про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 № 603218 від 31.10.2019 року.

Керуючись ст.122 ч.2 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 9, 77, 90, 139, 241, 243-246, 250, 255, 268, 286, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Поліцейського 1-го взводу 8-ї роти УПП в Одеській області ДПП старшого сержанта Бекчіва Василя Васильовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ І.А.МАЗУН