Справа № 361/8428/19
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 361/8428/19 Суддя (судді) суду 1-ї інстанції:
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Сорочка Є.О.,

суддів Єгорової Н.М.,

Федотова І.В.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області про скасування постанови про закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Подольського А.А. про закінчення виконавчого провадження від 12 вересня 2019 року за номером ВП № 60051765.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що підстави для закриття виконавчого провадження були відсутні, а суд першої інстанції при розгляді справи порушив норми процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить із такого.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 01.10.2018, що залишене без змін рішенням Шостого апеляційного адміністративного суд від 12.03.2019 по справі № 361/4236/17 зобов`язано Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації ОСОБА_1 вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у АДРЕСА_1 .

Броварським міськрайонним судом Київської області 18.06.2019 виданий виконавчий лист у згаданій справі № 361/4236/17, за яким 13.09.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Подольським А.А. відкрито виконавче провадження № 60051765.

В подальшому, 02.10.2019 Броварською міською радою до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області направлений лист за № 2-15/3776 про виконання рішення суду.

До вказаного листа долучено копію рішення Броварської міської Київської області від 30.05.2019 за № 1451-56-07, у якому зазначено, що на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 361/4236/17, керуючись ст. 29-1 Конституції України, ст. 370 Кодексу адміністративного судочинства України, статтею 25 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", враховуючи рекомендації постійних комісій з питань бюджету та соціально-економічного розвитку; з питань земельних відносин, будівництва та архітектури; з питань регламенту, правопорядку, депутатської етики та інформаційної політики Броварська міська рада Київської області, Броварська міська рада Київської області вирішила - п. 1 розглянути питання щодо грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) відмовлено у виплаті грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв`язку з відсутністю правових підстав для грошової компенсації.

У зв`язку із цим, 12.11.2019 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Подольським А.А. при примусовому виконані виконавчого листа № 361/4236/17 виданого 18 квітня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області про зобов`язання Броварську міську раду Київської області розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговуванням жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у місті Бровари Київської області, прийнята постанова про закінчення виконавчого провадження за № 60051765 на підставі вимог пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про те, що прийняте рішення Броварської міської ради Київської області від 30 травня 2019 року за № 1451-56-07 відповідає резолютивній частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 та постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 по справі № 361/4236/17, а тому рішення судів є виконаними.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" на державного виконавця покладено обов`язок проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як зазначалося, спірним у даній справі є закінчення відповідно до вимог пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчого провадження з виконання виконавчого листа, виданого з виконання рішення суду у справі № № 361/4236/17, яким Броварську міську раду Київської області зобов`язано розглянути на черговій сесії міської ради питання щодо грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговуванням жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у місті Бровари Київської області.

Отже, для правильного вирішення даної справи слід встановити чи дійсно станом на час прийняття оскаржуваної постанови Броварською міською радою Київської області було виконане рішення суду у справі № 361/4236/17.

У світлі викладеного, колегія суддів наголошує на тому, що приймаючи рішення від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17 щодо зобов`язання Броварської міської ради Київської області розглянути питання щодо грошової компенсації позивачу, Броварський міськрайонний суд Київської області не визнавав право позивача на отримання грошової компенсації, вказавши лише про те, що міський голова не заперечував проти відшкодування позивачу вартості середньої ціни земельної ділянки, проте вирішення питань у сфері земельних відносин віднесено до виключної компетенції органу місцевого самоврядування. У зобов`язальній частині рішення від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17, примусове виконання якого здійснювалося у виконавчому провадженні № 60051765, також не містилося застережень щодо необхідності позитивного вирішення питання надання позивачу згаданої компенсації.

Так, на виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17 Броварська міська рада Київської області розглянула питання щодо грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) про що 30.05.2019 прийняла рішення № 1451-56-07, яким відмовлено позивачу у виплаті грошової компенсації позивачу вартості неотриманої ним земельної ділянки площею 0,10 га для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у зв`язку з відсутністю правових підстав для грошової компенсації.

Враховуючи викладене, Броварська міська рада Київської області у повній мірі виконала рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17 у зв`язку із чим у державного виконавця були наявні правові підстави для закриття виконавчого провадження відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Незгода позивача із суттю рішення Броварської міської ради Київської області за результатами розгляду питання, визначеного у рішенні Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.12.2018 по справі № 361/4236/17, не свідчить про невиконання такого рішення суду та може бути окремою підставою для звернення до суду щодо оскарження згаданого рішення міської ради.

У свою чергу, перевірка правомірності відмови у виплаті компенсації виходить за межі компетенції відповідача у спірному виконавчому провадженні, а також не є і предметом спору у справі, що розглядається.

Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про правомірність винесеної відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Під час розгляду даної справи, колегією суддів не було встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які б вплинули на правильність вирішення спору та могли бути підставою для скасування оскаржуваного рішення суду.

Зокрема, встановлені судом першої інстанції відповідачу строки для подання відзиву на позовну заяву, а також визначена судом дата та час розгляду справи, з огляну на встановлені законом скорочені терміни її розгляду, тощо, жодним чином не порушили право позивача на доступ до суду та/або на висловлення своєї позиції щодо предмета спору. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що до документів по суті справи цієї категорії не відноситься відповідь на відзив (частина перша статті 269 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 грудня 2019 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Є.О. Сорочко

Суддя Н.М. Єгорова

Суддя І.В. Федотов