Справа № 640/22686/19
Суддя: Мазур А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року м. Київ № 640/22686/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Мазур А.С., при секретарі судового засідання Моренко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
до треті особи Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіна Л.О.
провизнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії
за участю представників сторін:

позивач, ОСОБА_1 ,

вільний слухач, ОСОБА_2 ,

від відповідача, третіх осіб, не прибули,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суд міста Києва звернулась ОСОБА_1 із позовом до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві, треті особи: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіна Л.О., в якому просить суд визнати протиправними дії Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві в частині повернення виконавчого документа стягувачу без виконання та скасувати це повідомлення.

Ухвалою Окружного адміністративного суд міста Києва від 03.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті. Крім того, судом у судовому засіданні досліджувалося питання пропуску строку на звернення до суду, згідно наданих пояснень та доказів позивачем, суд дійшов висновку, що спеціальний процесуальний строк позивачем не пропущено.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебувала адміністративна справа №826/5302/15 за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії. Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2019 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015, позовні вимоги задоволено частково. Окружним адміністративним судом міста Києва, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду видано виконавчий лист від 30.09.2019, в якому стягувачем є ОСОБА_1 , боржником - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіна Любов Олександрівна, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8, Київ 33, 01033, який, в подальшому був пред`явлений стягувачем до виконання. Проте, відповідачем винесено повідомлення про повернення документа стягувачу без прийняття до виконання від 01.11.2019, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме не можливо ідентифікувати боржника. Позивач зазначила, що виконавчий лист містить всі відомості про боржника, а тому відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, однак надав документи, які стягувач подав для відкриття виконавчого провадження, у зв`язку з чим, суд в порядку вимог ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у запереченнях проти позовної заяви, посилалася на те, що з виконавчого листа, виданого Окружним адміністративним судом міста Києва не можливо ідентифікувати боржника, оскільки особою боржника зазначено Уповноважену особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", а реквізити боржника вказані Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", тобто, банку, який припинив свою діяльність, що в свою чергу є підставою для повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 5. ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Крім того, на думку третьої особи, уповноважена особа не має самостійної процесуальної дієздатності, а тому не може бути боржником.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2019 по справі №826/5302/15 скасовано постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.11.2015 та прийнято нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіну Любов Олександрівну подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в Публічному акціонерному товаристві "Старокиївський Банк" за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за Договором банківського рахунку № 8567 від 06 червня 2014 року.

Провадження у справі в частині позовних вимог про: визнання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 укладеного 06.06.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" та ОСОБА_1 , дійсним; визнання банківської операції (транзакції) ОСОБА_1 з внесення 06.06.2014 р. на підставі квитанції № 66691 від 06.06.2014 з призначенням платежу: Поповнення поточного рахунку (дог. № 85672 від 06.06.2014 р.) грошових коштів у сумі 200000 (двісті тисяч) грн. 00 коп. на поточний (на вимогу) рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ "Старокиївський Банк", МФО 322477, на виконання договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р., укладеного 06.06.2014 між Публічним акціонерним товариством "Старокиївський Банк" та позивачем - ОСОБА_1 , дійсною; визнання протиправною бездіяльності Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївськии Банк" Пантіної Любові Олександрівни, що полягає у не розгляді кредиторської вимоги про визнання ОСОБА_1 кредитором ПАТ "Старокиївськии Банк" по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. ресстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.) та про виплату всіх належних коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на ім`я ОСОБА_1 в ПАТ "Старокиївський Банк", та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Л. О. (вх. ресстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.); зобов`язання Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіної Любові Олександрівни розглянути кредиторські вимоги ОСОБА_1 (про визнання позивача - ОСОБА_1 кредитором ПАТ "Старокиївський Банк" по заборгованості, що виникла з договору банківського рахунку № 8567 від 06.06.2014 р. (вх. реєстр. № 417/09-01 від 29.09.2014 р.), та про виплату всіх належних їй коштів, що знаходяться на всіх рахунках відкритих на її ім`я в ПАТ "Старокиївський Банк", та заяви ОСОБА_1 від 29.09.2014 р. до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Старокиївський Банк" Пантіної Л. О. (вх. реєстр. № 376/09-01 від 29.09.2014 р.); скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді протоколу від 29.08.2014 р. засідання комісії з перевірки договорів, тимчасова адміністрація ПАТ "Старокиївський Банк", призначеної наказом № 30-А від 14.07.2015 р. "Затвердження переліку договорів (інших, правочинів), які за результатами перевірки визнано нікчемними", в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 ; скасування протиправного рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, оформленого у вигляді акту індивідуальної дії - наказу № 61 від 29.08.2014 р. тимчасової адміністрації ПАТ "Старокиївський Банк" підписаного працівником Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіною Любов`ю Олександрівною, про зупинення перерахувань/виплат за транзакціями і правочинами згідно переліку, який додається до цього наказу, про визнання нікчемними всіх транзакцій та правочинів (договорів), згідно переліку, який додається до цього наказу, в частині, що стосується позивача - ОСОБА_1 - закрито.

Окружним адміністративним судом міста Києва, на виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду видано виконавчий лист від 30.09.2019 по справі №826/5302/15 у якому стягувачем є ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_2 , боржником - Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіна Любов Олександрівна, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8, Київ 33, 01033, код ЄДРПОУ: матеріали справи не містять.

25.10.2019 позивачка, як стягувач звернулася до Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві із заявою про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом від 30.09.2019 по справі №826/5302/15 , надавши оригінал виконавчого листа, копію постанов Окружного адміністративного суду міста Києва та Шостого апеляційного адміністративного суду, копію заяви та відповіді Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївськии Банк" Пантіної Любові Олександрівни.

01.11.2019 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки не зазначено відомості що ідентифікують боржника.

Вважаючи дане повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття протиправним, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Розглядаючи адміністративну справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 вказаного Закону, примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно пункту 1 частини другої статті 18 вказаного Закону, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Пунктом 7 частини четвертої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються:

1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;

2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;

3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;

4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);

реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);

5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;

6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);

7) строк пред`явлення рішення до виконання.

У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

У разі пред`явлення до примусового виконання рішення міжнародного юрисдикційного органу у випадках, передбачених міжнародним договором України, такий виконавчий документ повинен відповідати вимогам, встановленим міжнародним договором України.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Як вбачається зі змісту оскаржуваного повідомлення державного виконавця підставою для повернення виконавчого документа без прийняття до виконання стало те, що у виконавчому листі, виданому Окружним адміністративним судом міста Києва не зазначено відомості, що ідентифікують боржника.

Так, проаналізувавши зміст виконавчого листа від 30.09.2019 по справі №826/5302/15 боржником зазначено Уповноважену особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіна Любов Олександрівна, вул. Микільсько-Ботанічна, 6/8, Київ 33, 01033, код ЄДРПОУ: матеріали справи не містять.

Зокрема, у вказаному виконавчому листі боржником є Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк" Пантіна Любов Олександрівна, яка в свою чергу є працівником Фонду, яка діє від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду діє від імені банку в межах повноважень Фонду (частина третя статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду у своїй діяльності підзвітна Фонду, який несе відповідальність за дії уповноваженої особи Фонду щодо процедури виведення неплатоспроможного банку з ринку (частина восьма статті 35 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Уповноважена особа Фонду за своїм правовим статусом є представником Фонду, який діє у межах повноважень, наданих Фондом, за що від Фонду отримує визначену Фондом оплату, несе відповідальність перед Фондом, тоді як перед сторонами правовідносин за дії такої особи відповідальність несе Фонд.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 по справі № 761/4442/17

У свою чергу, у виконавчому листі вказано адресу Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", який ліквідовано.

25.09.2019 було внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань №3024349 про державну реєстрацію припинення Публічного акціонерного товариства "Старокиївський Банк", як юридичної особи, а отже, ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим. Вказана інформація є публічною та міститься на офіційній сторінці Фонду гарантування в мережі Інтернет за наступним посиланням: hnp://www.fg.gov.ua/not-paving/bankv-likvidovani-fondom/46-starokyiv-bank/44736-lik:vidatsiiu-pat-

Згідно з частиною 1 статті 3 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до частини 3 статті 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Згідно з частинами 1, 4 статті 39 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» встановлено, що протягом 30 днів з дня початку тимчасової адміністрації виконавча дирекція Фонду затверджує план врегулювання з обов`язковим дотриманням принципу найменших витрат для Фонду. Після затвердження плану врегулювання тимчасова адміністрація та/або ліквідація банку здійснюються на підставі і на виконання плану врегулювання.

Таким чином, після прийняття Правлінням НБУ та Виконавчою дирекцією Фонду рішень, виведення банку з ринку здійснюється виключно в порядку та на виконання розробленого Фондом плану врегулювання. Наявність діючого плану врегулювання, розробленого та затвердженого у встановленому Законом порядку, призводить до чинності запровадженої Фондом процедури виведення банку з ринку та обов`язковості виконання Фондом передбачених Законом функції та повноважень відносно такого банку.

Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час здійснення процедури виведення банку з ринку не допускається індивідуальне задоволення вимог кредиторів такого банку. Вимоги кредиторів задовольняються виключно в черговості та порядку, передбаченої статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Отже, суд приходить до висновку, що фактично Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в даному випадку, діє як виконавчий орган банку, а тому боржником у виконавчому листі є саме Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а даними які ідентифікують особу боржника є дані Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а не банку, ліцензія якого відкликана.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у виконавчому листі дійсно зазначені відомості, які не дають правової можливості відповідачу правильно ідентифікувати особу боржника.

При цьому позивач не позбавлений можливості звернутися до суду, який видав виконавчий документ із заявою про виправлення помилки, допущеної при його оформленні або видачі виконавчого листа, в порядку вимог статті 374 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд звертає увагу, що Закон України «Про виконавче провадження» є спеціальним щодо розглядуваних правовідносин. Відповідно, при оформленні виконавчого документу необхідно дотримуватися положень статті 4 вказаного Закону. Крім того, повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття не позбавляє права позивача повторно звернутися із вірним виконавчим листом до державного виконавця в межах строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем не було порушено права позивача, у зв`язку з чим, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Положеннями статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення. з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя А.С. Мазур