Справа № 520/8786/19
Суддя: Старосєльцева О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
22 січня 2020 р. справа № 520/8786/19
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Старосєльцевої О.В., розглянувши за процедурою письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Січеславського І.А., з питання відшкодування судових витрат по справі за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, рішення про застосування штрафних санкцій, вимоги про сплату боргу, стягнення витрат на правничу допомогу та судового збору,-
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.12.2019 р. частково задоволено адміністративний позов. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 20.08.2019р. в частині визначення основного платежу з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 348.177,94грн. та в частині застосування штрафу у розмірі 175.567,60грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 20.08.2019р. в частині визначення основного платежу з військового збору у розмірі 29.014,83грн. та в частині застосування штрафу у розмірі 14.630,63грн. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 20.08.2019р. в частині визначення основного платежу з податку на додану вартість у розмірі 335.952,04грн. та в частині застосування штрафу у розмірі 168.622,76грн. Визнано протиправним та скасовано у повному обсязі податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 20.08.2019р. про застосування 208.736,50 грн. (двісті вісім тисяч сімсот тридцять шість гривень 50 копійок) штрафу. Визнано протиправним та скасовано у повному обсязі податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Харківській області №6 від 20.08.2019р. про зменшення розміру від`ємного значення суми з податку на додану вартість на 78.934 грн. (сімдесят вісім тисяч дев`ятсот тридцять чотири гривні). Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 20.08.2019р. в частині застосування штрафу у розмірі 23.546,38грн. Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Харківській області про сплату боргу (недоїмки) №Ф-6 від 20.08.2019р. в частині 235.463,75грн. недоїмки з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У решті вимог позов - залишено без задоволення. Стягнуто на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження - АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (місце знаходження - м. Харків, вул.Пушкінська,46, код ЄДРПОУ - 43143704) частину витрат зі сплати судового збору у розмірі 9461,00 грн. (дев`ять тисяч чотириста шістдесят одна гривня).

Згідно змісту позовної заяви позивач просив суд вирішити питання щодо судових витрат, а саме шляхом стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 72.000,00 грн.

В судовому засіданні 17.12.2019 року представником позивача зроблено заяву щодо надання до суду додаткових доказів на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу, а саме про надання актів виконаних робіт.

Через канцелярію суду 24.12.2019 р. позивачем, ФОП ОСОБА_1 , подано клопотання про приєднання до матеріалів справи доказів понесення судових витрат з правничої допомоги, яке було надіслано на адресу суду поштою 23.01.2019 року.

В подальшому, представником позивача надіслано на адресу суду клопотання від 26.12.2019 року, в якому зазначено, що подане клопотання про приєднання доказів на підтвердження понесених витрат з правничої допомоги, слід вважати заявою про винесення додаткового судового рішення з приводу вирішення питання щодо розподілу судових витрат, яким стягнути з відповідача 72000 грн. витрат за договором № 21-08 від 15.08.2019 року.

Представник відповідача, Головного управління ДПС у Харківській області, подав відзив, в якому вказав, що заперечує щодо суми судових витрат та вважає їх необґрунтовано завищеними.

З огляду на положення ст.252 КАС України суд вважає, що неприбуття у судове засідання представників учасників справи не перешкоджає судовому розгляду, а тому, керуючись приписами ст.205, ч.4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд згаданої заяви суд здійснює у порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, які повно та всебічно висвітлюють обставини спірних правовідносин.

Дослідивши матеріали справи, зміст поданої заяви, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 3, 5 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 252 КАС України встановлено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

З матеріалів справи вбачається, що Рішення по справі №520/8786/19 прийнято судом 17.12.2019 року в порядку розгляду справи за правила загального позовного провадження, документ на підтвердження понесених витрат подано до суду 23.12.2019 року (згідно штемпелю на конверті поштового відправлення), на наступний робочий день після вихідного дня на який припадає п`ятиденний термін, отже в межах строку встановленого ч.7 ст.139 КАС України.

На підтвердження понесених витрат позивачем, адвокатом Січеславський І.А., надано до суду копію договору про надання правничої допомоги №21-08 від 15.08.2019р., який укладений між адвокатом Січеславським Ігорем Анатолійовичем (адвокатом) та ОСОБА_1 (Клієнтом).

Згідно п. 2.1 вказаного договору №21-08 від 15.08.2019р. правова допомога Клієнту надається шляхом: усного та письмового консультування з юридичних питань взаємовідносин Клієнта з ГУ ДФС; - вивчення Акту перевірки від 25.07.2019 року №2533/20-40-13-06-08/НОМЕР_1 та формування правової позиції щодо можливості оскарження його висновків; вивчення документів та первинної бухгалтерської документації Клієнта, яка пов`язана з висновками Акту перевірки; підготовки позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень; направлення позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Клієнту; участі у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді за позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень в якості представника Клієнта; участі у апеляційному розгляді справи в разі оскарження рішення суду Відповідачем або підготовка апеляційної скарги та участь у справі як представника позивача в разі прийняття рішення про відмову у позові; участі у касаційному розгляді справи Верховним судом як представник Позивача.

Згідно п. 5.6 вказаного договору №21-08 від 15.08.2019р. за надання правової допомоги за цим договором (виконання всіх дій, що передбачені п. 2.1 цього Договору) Клієнт сплачує Адвокату винагороду в розмірі 72.000 грн. Ця сума гонорару розрахована виходячи з складності справи для Клієнта, податкових зобов`язань, які будуть нараховані Клієнту, якщо він програє спір, а також враховуючи професійний досвід адвоката та строки надання правової допомоги.

Згідно копії платіжного доручення № 1 від 23.08.2019 року №1 ФОП ОСОБА_1 було сплачено Січеславському І.А . гонорар адвоката за договором про надання правової допомоги у розмірі 72000 грн.

На підтвердження виконання умов вказаного договору, позивачем надано акт виконаних робіт від 18.12.2019 року, за яким адвокат виконав в рамках договору №21-08 від 15.08.2019р. наступні дії: усне та письмового консультування з юридичних питань взаємовідносин Клієнта з ГУ ДФС - 4 години 10 хвилин; вивчення Акту перевірки від 25.07.2019 року №2533/20-40-13-06-08/НОМЕР_1 та формування правової позиції щодо можливості оскарження його висновків - 15 годин; вивчення документів та первинної бухгалтерської документації Клієнта, яка пов`язана з висновками Акту перевірки - 7 годин; підготовки позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - 8 годин; направлення позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Клієнту - 15 хвилин; участі у судових засіданнях у Харківському окружному адміністративному суді за позовом про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень в якості представника Клієнта - 4 години 15 хвилин.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат з правничої допомоги, суд зазначає наступне.

У відповідності до п.1 ч.3 ст.132 КАСУ до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.134 КАСУ).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2 ст.134 КАСУ).

Відповідно до ч.3, ст.134 КАСУ для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4, 5 ст.134 КАСУ).

Водночас, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо (частина 9 статті 139).

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

За правовою позицією Великої палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 27.06.2018 року по справі 826/1216/16 вбачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне поручения з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

За положеннями статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Вказані висновки також наведені у Постанові Верховного Суду від 17.09.2019 року по справі 810/3806/18.

Також, у постанові Верховного суду від 01.10.2018 року по справі №569/17904/17 вказано, що в підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором.

Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Частиною 5 статті 242 КАС України визначається, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищевикладеного та перевіривши надані представником позивача докази судом встановлено, що договір про надання правової допомоги від 15.08.2019 року № 21-08 та акт приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.12.2019 року, містить кількість затраченого часу на правову допомогу без розрахунку її погодинної вартості.

Отже, з наданих документів на підтвердження понесення судових витрат з правничої допомоги, неможливо підтвердити, які саме послуги були надані позивачу на загальну суму 72000 грн.

Також, з пункту 2.1. договору про надання послуг від 15.08.2019 року № 21-08 вбачається, що до складу правової допомоги включено допомогу з участі у апеляційному розгляді справи в разі оскарження рішення суду Відповідачем або підготовка апеляційної скарги та участь у справі як представника позивача в разі прийняття рішення про відмову у позові; участі у касаційному розгляді справи Верховним судом як представник Позивача.

При цьому акт виконаних робіт не містить вказаних наданих послуг, отже зміст наданих послуг значно менший від кількості послуг передбачених договором про надання правової допомоги від 15.08.2019 року №21-08.

Тому, виходячи зі змісту договору, суд приходить до висновків, що позивачем було сплачено наперед гонорар у розмірі 72000 грн. на оплату послуг з правничої допомоги адвоката одночасно за представництво його інтересів та отримання правової допомоги у трьох судових інстанціях, та не зазначено розподілу правничої допомоги у співвідношення її вартості.

При цьому, вказана сума понесених витрат у повному розмірі заявлена представником позивача до стягнення у зв`язку з прийняттям рішення Харківським окружним адміністративним судом по справі №520/8786/19.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, Харківський окружний адміністративний суд, згідно ст. 252 КАС України, може ухвалити додаткове рішення щодо витрат на професійну правничу допомогу понесену позивачем при розгляді справи в суді першої інстанції та тільки в межах прийнятого ним рішення у відповідній справі.

При цьому, суд звертає увагу, що частина із наданих послуг не може бути віднесена саме до правничої допомоги.

Так, направлення позовної заяви щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Клієнту, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені статтями 1, 19 Закону № 5076-VI. А тому, витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані у якості витрат на професійну правничу допомогу.

Вказана правова позиція також наведена у Постанові Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справа №9901/264/19.

Відсутність детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, зокрема, із зазначенням вартості витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 року затверджені Рекомендації щодо застосування рекомендованих (мінімальних) ставок адвокатського гонорару.

Оскільки результатом розгляду вказаної справи були задоволені частково позовні вимоги позивача, однак у зв`язку з тим, що з наданих доказів на підтвердження понесення судових витрат неможливо встановити вартість кожної з зазначених в акті виконаних робіт наданої послуги, суд вважає за можливе прийняти до уваги наведені Рекомендації під час вирішення питання відшкодування судових витрат на правничу допомогу.

Так, Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 року встановлено, що вартість послуг адвоката з приводу складання адміністративного позову, складає від 2000 грн.

За даних обставин справи, враховуючи, що позовна заява складена на 9-ти аркушах, та зважаючи на предмет спору, справедливим і співмірним відшкодуванням витрат за надання послуг зі складання адміністративного позову, є витрати у розмірі 2000 грн.

Щодо наданих послуг з приводу представництва інтересів позивача у судових засіданнях, суд зазначає наступне.

У рішенні Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 зазначено, що розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день оплати.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб працездатних осіб складає: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні.

З платіжного доручення №1 вбачається, що днем оплати наданих послуг з правничої допомоги є 23.08.2019 року. Отже, рекомендована вартість послуг адвоката за годину роботи на день оплати становить 1003,50 грн.

Згідно акту приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 18.12.2019 року були надані послуги з представництва в суді у кількості 4 годин 15 хв. Вказане не узгоджується з протоколами судових засідань від 22.10.2019 року, 06.11.2019 року 21.11.2019 року та від 17.12.2019 року та згідно матеріалів справи загальна кількість часу проведених судових засідань не перевищує 2-х годин.

Підсумовуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність погодинної вартості наданих послуг з представництва в суді, та співмірність фактично потраченого часу у судових засіданнях, суд приходить до висновків, що до відшкодування витрат за вказані послуги належить сума у розмірі 2000 грн.

Щодо наданих послуг з усного та письмового консультування з юридичних питань взаємовідносин Клієнта з ГУ ДФС - 4 години 10 хвилин, вивчення Акту перевірки від 25.07.2019 року №2533/20-40-13-06-08/НОМЕР_1 та формування правової позиції щодо можливості оскарження його висновків - 15 годин; вивчення документів та первинної бухгалтерської документації Клієнта, яка пов`язана з висновками Акту перевірки - 7 годин, суд зазначає наступне.

Як вже зазначалось вище, а ні договір про надання правничої допомоги, а ні акт виконаних робіт, не містять погодинної вартості вказаних наданих послуг.

Рішенням Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 року передбачено, що усна консультація з вивченням документів коштує від 500 грн., правовий аналіз правочинну коштує від 1000 грн.

Оскільки матеріали справи не містять жодних письмових доказів на підтвердження надання адвокатом письмового консультування з юридичних питань взаємовідносин Клієнта з ГУ ДФС, суд вважає можливим віднести до відшкодування лише витрати за усну консультацію з вивченням документів позивача (вивчення документів та первинної бухгалтерської документації Клієнта, яка пов`язана з висновками Акту перевірки), з урахуванням середньої кількості затраченого часу та співмірності послуг категорії справи, до відшкодування належить 1000 грн.

При цьому, послуги з вивчення Акту перевірки від 25.07.2019 року №2533/20-40-13-06-08/НОМЕР_1 та формування правової позиції щодо можливості оскарження його висновків, за аналогією встановленої вартості правової допомоги з аналізу правочинну в Рішенні Ради адвокатів Харківської області №17 від 21.03.2018 року, та виходячи з критерію реальності наданих послуг, суд приходить до висновків, що до відшкодування витрат за вказані послуги належить сума у розмірі 2000 грн.

Отже, дослідивши подані адвокатом докази щодо підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем, перевіривши на відповідність критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, враховуючи часткове задоволення позовних вимог позивача, та беручи до уваги заперечення відповідача з вартості наданих послуг, суд встановив, що з наданих документів підтверджено обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт на суму 7000 грн.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви щодо відшкодування судових витрат на суму 7000 грн.

Відповідно до положень ч.5 ст. 252 КАС України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 252, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

Заяву про винесення додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Стягнути на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (місце знаходження - АДРЕСА_1 , РНОПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Харківській області (місце знаходження - м. Харків, вул.Пушкінська,46, код ЄДРПОУ - 43143704) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. (сім тисячі гривень).

В решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України, а набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Роз`яснити, що скарга може бути подана у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України.

Суддя О.В. Старосєльцева