Справа № 200/317/19-а
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

21 січня 2020 року справа №200/317/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Суддя-доповідач Першого апеляційного адміністративного суду Компанієць І.Д., розглянувши апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 200/317/19-а за позовом Комунального підприємства Компанія Вода Донбасу до Головного управління державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

До Першого апеляційного адміністративного суду надійшла апеляційна скарга Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 200/317/19-а.

Ознайомившись з даною апеляційною скаргою, вважаю, що вона не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з чим така скарга підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України, апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до п. 1 ст. 295 Кодексу адміністративного адміністративного суду, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Матеріали справи свідчать, що повний текст оскаржуваного рішення складено 18 березня 2019 року.

Разом з тим, апеляційна скарга подана до суду першої інстанції 30 грудня 2019 року, тобто з пропуском встановленого КАС України, строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Апелянтом до суду подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження суду першої інстанції, посилаючись на те, що первинно апеляційна скарга подана в строки, визначені процесуальним законодавством, проте, за відсутності коштів на рахунках по сплаті судового збору, до неї не було додано доказів сплати судового збору, тому.

Апелянт просив вважати доводи, викладені у клопотанні про поновлення строку такими, що не залежали від волі апелянта та зрозуміти ситуацію, що склалась та з метою недопущення втрати бюджетних коштів через не оскарження незаконних судових рішень та поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

З приводу вищезазначених підстав, суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 44 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема, щодо сплати судового збору.

Суд апеляційної інстанції вказує, що особи які беруть участь у справі, мають право оскаржити судові рішення у встановлений Кодексом строк. Кодекс адміністративного судочинства України передбачає можливість поновлення пропущеного строку лише у разі його пропуску з поважних причин.

Поважними причинами, в свою чергу, визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій дотримання у суспільних відносинах принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що неналежне фінансування суб`єктів владних повноважень з Державного бюджету України не можуть впливати на дотримання строку апеляційного оскарження судових рішень і, як наслідок, не є поважною підставою пропуску цього строку.

Таким чином, наведені апелянтом підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції є неповажними, оскільки відсутність належного фінансування видатків, передбачене для сплати судового збору не може свідчити про наявність поважних підстав, які б перешкоджали апелянту своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 07 лютого 2018 року К/9901/2670/17 у справі № 804/3801/16.

Згідно ч. 3 ст. 298 КАС України ( в редакції, що діє з 15.12.2017 року), апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи, що апелянт, при подачі апеляційної скарги пропустив строк, передбачений на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, а причини вказані ним у клопотанні про поновлення строку визнано судом неповажними, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без руху та надає строк для подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали постанови суду першої інстанції, в якій необхідно вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є, керуючись, при цьому, норми Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ч. 3 ст. 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Визнати неповажними підстави, вказані в заяві Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження.

У задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 200/317/19-а - залишити без руху.

Запропонувати апелянту усунути виявлені судом недоліки апеляційної скарги шляхом надання до Першого апеляційного адміністративного суду клопотання про поновлення строку в якому необхідно вказати інші причини пропуску строку, якщо такі є.

Встановити строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги десять днів з наступного дня після отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити апелянту , що у разі не усунення недоліків апеляційної скарги, у відкриті апеляційного проваження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Д. Компанієць