Справа № 200/10903/19-а
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року справа №200/10903/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Геращенка І.В., Ястребової Л.В., секретаря судового засідання Сухова М.Є., за участю представника відповідача Груєнка С.Л., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у справі № 200/10903/19-а (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом Комунальної лікувально-профілактичної установи «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення від 26 серпня 2016 року № , зобов`язання повернути кошти у розмірі 58022 грн. 58 коп, -

ВСТАНОВИВ:

Комунальна лікувально-профілактична установа «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» (далі позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області (далі відповідач, ГУДПС), в якому просила: визнати протиправним рішення від 26 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та скасувати його повністю; зобов`язати повернути Комунальній лікувально-профілактичній установі Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф кошти у сумі 58022 грн. 58 коп., які були сплачені, згідно рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 26 серпня 2016 року № .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року задоволено частково, а саме суд: визнав протиправним та скасував рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 26 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 58022 грн. 58 коп. В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовив.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування зазначено, що Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 2 вересня 2014 року № 1669-VII (далі Закон № 1669-VII) не скасовує обов`язків, визначених ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI). Суд не звернув до уваги, що Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої Наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04 травня 2018 року № 469) (далі Інструкція № 449) конкретизовані умови, за яких до платників єдиного внеску не застосовуються штрафні санкції. Підставою для звільнення є заява у довільній формі та сертифікат Торгово-промислової палати України. Крім того, положення п.9-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1669-VII втратили чинність з 01.01.2016 року згідно Закону України від 24.12.2015 року № 911-VIII (а.с.136-137).

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2020 року задоволено заяву Головного управління ДПС у Донецькій області про заміну сторони, суд замінив в адміністративній справі № 200/10903/19-а відповідача - Головне управління ДФС у Донецькій області на Головне управління ДПС у Донецькій області.

Представник відповідача в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник позивача у судове засідання не з`явися, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що дає суду право провести апеляційний перегляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Комунальна лікувально-профілактична установа Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф є юридичною особою, зареєстрована за номером , про що свідчить виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

26 серпня 2016 року на підставі частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону України Про збір та обік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 8 липня 2010 року № 2464-VІ за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування податковим органом було прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 37795 грн. 97 коп. за період з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2015 року та нарахована пеня у розмірі 20226 грн. 61 коп. (загальна сума 58022 грн. 58 коп.).

Відповідно до листів відповідача від 14 серпня 2019 року № 66401/10/05-99-17-03-14 та від 27 серпня 2019 року № 69783/10/05-09-43-22, за позивачем обліковується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 195751 грн. 94 коп., яка складається з несплаченого залишку у сумі 137729 грн. 36 коп. за звітом від 25 вересня 2014 року № та з нарахованих штрафних санкцій та пені за рішенням від 26 серпня 2016 року № у сумі 58022 грн. 58 коп.

Відповідно до платіжних доручень від 2 вересня 2019 року № 861 та № 862 позивачем було сплачено заборгованість з ЄСВ у сумі 137729 грн. 36 коп. та заборгованість зі штрафних санкцій та пені за оскаржуваним рішенням у сумі 58022 грн. 58 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, виходив з того, що позивач зареєстрований та здійснює свою господарську діяльність на адміністративній території, де здійснюється антитерористична операція та в період її проведення, тому в даному випадку податковий орган приймаючи рішення, діяв з порушенням чинного законодавства України.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Податкового кодексу України, Закону № 2464-VІ, Законом № 1669-VII та іншими нормативно-правовими актами стосовно спірних правовідносин.

Порядок обчислення та строки сплати єдиного внеску передбачені статтею 9 Закону № 2464-VІ, зокрема частиною 8 зазначеної статті передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Абзацем 1 частини 2 статті 25 Закону № 2464-VІ визначено, що її положення поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Відповідно до частини 10 та пункту 2 частини 11 статті 25 Закону № 2464-VІ, на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум (в редакціях Закону до 28.12.2014 року - у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум).

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, позивач несвоєчасно виконував обов`язок платника єдиного внеску щодо сплати єдиного внеску.

Разом з цим, Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

З метою забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, 02 вересня 2014 року прийнято Закон № 1669-VII.

Згідно до статті 1 зазначеного Закону, період проведення антитерористичної операції це час між датою набрання чинності Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених положень, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Підпунктом 8 пункту 4 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669-VII внесено зміни до Закону №2464-VІ, а саме підпункт б) розділ VIII "Прикінцеві та перехідні положення" було доповнено пунктом 9-3 (пункт 9-4 в редакції Закону з 13.03.2015 року) такого змісту:

"9-4. Платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу".

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 911-VIII від 24 грудня 2015 року були внесені зміни до Закону України від 02.09.2014 № 1669 «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», у відповідності до якого підпункт 8 пункту 4 статті 11 Закону № 1669 виключено.

Таким чином, положення пп. 8 п. 4 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» були реалізовані шляхом внесення відповідних змін до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а змін безпосередньо до Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо виключення (або викладення в новій редакції тощо) п. 9-4 розділу VIII цього Закону внесено не було.

На теперішній час жодних рішень про виключення з чинної редакції Закону № 2464-VI пункту 9-4 розділу VIII прийнято не було.

Положення пункту 9-4 розділу VIII Закону № 2464-VI на час прийняття оскаржуваного рішення були чинні. Суд не приймає посилання апелянта на втрату чинності пункту 9-4 Закону № 2464-VI, оскільки зазначене є лише припущенням та суб`єктивним тлумаченням відповідачем норм законодавств.

Суд звертає увагу відповідача на той факт, що саме перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу та стягнення і відповідальності за порушення Закону.

Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30 жовтня 2014 року (втратив чинність) та Розпорядження Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р (чинний), затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалась антитерористична операція. У зазначеному переліку, серед інших, зазначено місто Краматорськ Донецької області, де знаходься позивач якому за спірним рішення застосовано штрафні санкції та нараховано пеню. Також, у перелік включено місто Маріуполь Донецької області, де знаходився орган доходів та зборів, на обліку яких перебував позивач, на момент виникнення спірних правовідносин.

З огляду на дію вищезазначених норм, позивач звільняється від відповідальності, штрафних та фінансових санкцій, передбачених Законом № 2464-VІ за невиконання обов`язків платника єдиного внеску.

Щодо не звернення платника до контролюючого органу з відповідною заявою про звільнення від виконання обов`язків, передбачених Законом № 1669 та Інструкцією № 449, суд зазначає, що з такою заявою платник має право звернутися не пізніше тридцяти календарних днів після закінчення антитерористичної операції, на час прийняття спірного рішення відповідача та вирішення справи Президентом України Указ про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України не приймався, тобто, період проведення АТО тривав.

Доводи апелянта про те, що підставою для звільнення позивача від відповідальності за несвоєчасну сплату єдиного внеску, у відповідності до ст. 10 Закону № 1669-VII та Інструкції № 449, є сертифікат Торгово-промислової палати України, не відповідає змісту вищенаведених правових норм, за змістом яких, підставою для такого звільнення є сам факт перебування платника на території населених пунктів, на території яких проводиться АТО та відповідна заява такого платника подана не пізніше тридцяти календарних днів після закінчення антитерористичної операції. Отже, подання сертифікату Торгово-промислової палати України як умови для звільнення від штрафу та/або пені за несвоєчасне та/або не в повному осбязі нарахування, обчислення чи сплату єдиного внеску, є необгрунтованою вимогою з боку органу доходів та зборів.

Аналогічні висновки щодо застосування норм права відповідають висновкам Верховного Суду викладеним у рішенні від 30 березня 2018 року у зразковій справі №812/292/18 (адміністративне провадження №Пз/9901/22/18) та постановах від 03 квітня 2018 року у справі №805/4331/16-а, від 04 квітня 2018 року у справі №805/4762/16-а, які відповідно до ч.5 статті 242 КАС України враховуються судом.

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що суд першої інстанції вірно звернув увагу, що з розрахунку штрафної санкції до оскаржуваного рішення вбачається, що нарахування пені відбулося за період з 23 грудня 2013 року по 10 січня 2015 року, тобто, з урахуванням періоду поза межами початку проведення АТО, а саме з 23 грудня 2013 року по 14 квітня 2014 року, проте, з вказаного розрахунку неможливо виділити точну окрему суму нарахування пені за період до 14 квітня 2014 року.

Відповідачем вказані обставини не спростовуються, до суду першої та апеляційної інстанції розрахунок суми пені за період до 14 квітня 2014 року, не надано. Крім того, з цього розрахунку штрафної санкції вбачається, що сума пені нарахована у розмірі 10 % від суми, що непередбачено Законом № 2464-VI. При цьому, пеня застосована за несвоєчасну сплату сум за рішенням про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату або несвоєчасну сплату єдиного внеску, що непередбачено Законом № 2464-VI.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням встановлених судом обставин, суд погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення Костянтинівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області від 26 серпня 2016 року № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальну суму 58022 грн. 58 коп.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції судового рішення. Інших доводів або незгоди з висновками суду першої інстанції в іншій частині апеляційна скарга відповідача не містить.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись статями 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у справі № 200/10903/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 р. у справі № 200/10903/19-а - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового суду протягом тридцяти днів з дати проголошення.

Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 21 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: Е.Г.Казначеєв

Судді: І.В. Геращенко

Л.В. Ястребова