Справа № 420/5023/19
Суддя: Потоцька Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5023/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Потоцької Н.В.

за участі секретаря Захарчук О.В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача не з`явився

відповідача Кирилюка Р.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні по суті за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександра Михайловича, дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича про визнання дій відповідачів протиправними, зобов`язання провести службове розслідування, відсторонення відповідачів та стягнення моральної і матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за позовом ОСОБА_1 до начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександра Михайловича, дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича в якому позивач, з урахуванням уточнень, просить:

визнати дії відповідача по зухвало - ганебному зволіканню власними службовими обов`язками незаконними;

зобов`язати уповноважений орган або керівника відповідача провести стосовно нього службове розслідування;

відсторонити відповідачів від займаних посад;

стягнути з Відповідачів нанесену їх незаконними діями моральну і матеріальну шкоду у розмірі 1 000 000 гривень за завдання мені значної моральної та матеріальної шкоди та вчинення зухвало - ганебного знущання наді мною, шляхом надання у якості відповіді на скаргу зухвало - ганебної брехні.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

Незважаючи на заявлені реформи поліції, які полягають лише у зміні назви міліції на поліцію, а вищевикладені завдання і обов`язки поліції та засади діяльності залишаються нездійсненими казковими мріями.

25.02.2019 р. приблизно о 14.00 годині прямо напроти Подільського відділу поліції громадянином ОСОБА_2 вчинено заподіяння суттєвої шкоди моєму здоров`ю та невиправно пошкоджено одяг, яке полягає що у публічному місці, безпосередньо на вході до супермаркету «АТБ» та лише у кількох метрах від Подільського відділу поліції мене було облито їдкою рідиною зеленого кольору, внаслідок чого впродовж тижня мені довелося лікуватися від пошкодження очей та важкого нервового стресу.

За фактом вчинення правопорушення громадянином ОСОБА_3 , який за понад 10 років перебування в державі Україна, жодного дня ніде не працював, я негайно звернувся з відповідною заявою - повідомленням до Подільського відділу поліції.

Заява від 25.02.2019 р. зареєстрована за №1430 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень та прийнята черговим Подільського відділу поліції майором Краснобаєвим В .В. яким надано талон - повідомлення за № 007729 від 25.02.2019 р.

Після чого мені запропонувати зайти, до службовця Подільського ВП Ю. Слепової для надання пояснень про означене правопорушення та відповідей на питання по суті даного правопорушення.

05.03.2019 р., як потерпілий у означеному правопорушенні, я завітав на засідання Котовського міськрайсуду під головуванням судді означеного суду Вергопуло А.К. з розгляду матеріалів з Подільського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення громадянина ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП.

На підставі того, що протокол про адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_3 , був складений вкрай недбало, тому, оцінюючи дії відповідачів як незадовільні, суд Постановою від 05.03.2019 р. вирішив матеріали справи повернути до Подільського ВП в Одеській області, тобто відповідачам, на доопрацювання.

Через місяць, 28.03.2019 р. відповідачі зухвало - ганебно знехтували судовим рішенням, без проведення жодних, передбачених судовою Постановою від 05.03.2019 р. дій по доопрацюванню недбало складеного протоколу про адміністративне правопорушення, вчинене громадянином ОСОБА_3 , начебто як після доопрацювання, знову надали недоопрацьовані матеріали до Котовського міськрайсуду. Наступного дня, постановою суду від 29.03.2019 р. головуюча суддя Павловська Г.В. повторно повернула протокол відносно ОСОБА_3 на доопрацювання, відповідачам.

З того часу скоро минає пів року, строк притягнення правопорушника громадянина ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності давно збіг.

Обґрунтовано зважаю що подібна діяльність відповідачів має єдине пояснення, а саме: зухвало - ганебне нехтування власними службовими обов`язками щодо охорони прав і свобод мене, як громадянина, та зухвале зволікання протидіям злочинності.

На мою скаргу до начальника Національної поліції України щодо зволікання службовими обов`язками відповідача, «добродій» не посоромився листом від 11.05.2019 р. за № 46/6526 викласти ганебно - зухвалу брехню, що начебто громадянина ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення згідно ст. 173 КУпАП, у відповідності з чим я начебто маю можливість з приводу відшкодування моральних та матеріальних збитків звернутися відносно адміністративного правопорушника ОСОБА_3 з цивільну позовом до суду.

Обґрунтовано вважаю і наголошую, що на перешкоді покладенню краю вище перерахованим правопорушенням стоїть не просто зухвало - злочинне зволікання службовими обов`язками першим відповідачем, а насамперед, невідповідність «добродія» займаній високій посаді начальника Подільського ВП.

Наголошую, що такий стан справ є не просто незаконним, а насамперед злочинно - корупційним.

Процесуальні дії.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року провадження по справі відкрито, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі на 03.10.2019 року.

26.09.2019 року за вхід.№ЕП/7059/19 надійшла заява позивача про призначення розгляду справи в режимі відеоконференції.

Ухвалою від 03.10.2019 року вказана заява задоволена, підготовче засідання призначено в режимі відеоконференції на 23.10.2019 року.

У підготовчому засіданні (23.10.2019 року) витребувано копії матеріалів справи про адміністративне правопорушення з Котовського міськрайонного суду Одеської області та оголошено перерву до 06.11.2019 року.

06.11.2019 року продовжено підготовче провадження на 30 днів з метою забезпечення права позивача подати заяву про збільшення (зменшення) позовних вимог та вирішення питання про заміну відповідача та залучення другого відповідача. Перерву оголошено до 12.11.2019 року.

12.11.2019 року судом прийнято до розгляду уточнений адміністративний позов та оголошено перерву до 28.11.2019 року для надання другому відповідачу (дільничному офіцеру Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюку Руслану Олеговичу) часу для подання відзиву на адміністративний позов.

21.11.2019 року через канцелярію суду за вхід.№43757/19 від Кирилюка Р.О. надійшов відвід головуючому судді.

Ухвалою від 22.11.2019 року заява про відвід визнана необгрунтованою, провадження по справі зупинено, справа передана для розгляду в порядку ст. 31 КАСУ.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року в задоволенні заяви про відвід відмовлено (головуючий суддя Іванов Е.А.).

У підготовчому засіданні 28.11.2019 року провадження по справі поновлено, додатково витребувано докази по справі та оголошено перерву до 04.12.2019 року.

04.12.2019 року через канцелярію суду (вхід.№45864/19) надійшов відзив на позов Кирилюка Р.О .

У підготовчому засіданні 04.12.2019 року оголошено перерву до 09.12.2019 року у зв`язку з тим, що відзив по справі не направлено учасникам справи та зобов`язано відповідача направити відзив на адресу позивача ОСОБА_1 .

У підготовчому засіданні 09.12.2019 року розглянуто заяви позивача та відповідача про виклик свідків, які задоволено частково та закрито підготовче провадження по справі і призначено розгляд справи по суті на 10.01.2020 року.

Відзив Кирилюка Р.О. обґрунтовано наступним.

Вимоги позивача, викладені в адміністративному позові (уточненому) не визнаю повністю з наступних підстав.

26 лютого 2019 року мною було складено адміністративний протокол серії ГР №130467 з додатками, за ст. 173 КУпАП, про те, що ОСОБА_3 приблизно о 14 годині, біля супермаркету «АТБ», у місті Подільську, по вулиці Соборній, обіляв зеленкою ОСОБА_1 , своїми діями вчинивши дрібне хуліганство.

Даний адміністративний протокол було надіслано до Котовського міськрайонного суду. Розглядавав його суддя Вергопуло А.К., справа №505/740/19. Під час розгляду даної справи, я забезпечив явку ОСОБА_2. до суду, однак розгляду справи не було з невідомих мені причин. Після чого ОСОБА_3 до суду повторно не з`являвся. Мені було доручено забезпечити повторно явку ОСОБА_3 , однак проведеними заходами встановити місце знаходження та перебування ОСОБА_3 для забезпечення його явки до суду березня 2019 року суддею Вергопуло А.К. винесено матеріалів для доопрацювання, зокрема для забезпечення явки особи до суду. Вважаю, що в даному випадку мною здійснено вичерпні заходи для встановлення місце знаходження ОСОБА_3 відповідно до вимог діючого законодавства.

Після отримання даної постанови з Котовського міськрайонного суду, та встановлення місце знаходження ОСОБА_3 , адміністративний протокол серії НОМЕР_1 з додатками, за ст. 173 КУпАП, про те, що ОСОБА_3 приблизно о 14 годині, біля супермаркету «АТБ», у місті Подільську, по вулиці Соборній, обіляв зеленкою ОСОБА_1 , своїми діями вчинивши дрібне хуліганство, був повторно надісланий до Котовського міськрайонного суду. Як мною було встановлено, під час підготовки до відзиву на позовну заяву, даний матеріал розглядала суддя Павловська Г.В., справа №505/740/19, якою було прийнято рішення, про повернення даного матеріалу на доопрацювання через відсутність відомостей про свідків. Наголошую ще раз та тому, що дану інформацію я отримав під час підготовки до відзиву на позовну заяву, про те, що 29 березня 2019 року така постанова була винесена суддею Павловською Г.В, та матеріали повторно поверненні до Подільського ВП ГУНП в Одеській області мені відомо не було, так як дані матеріали повторно для доопрацювання, після повернення їх з суду я не отримував. Де зараз знаходиться адміністративний протокол серії ГР №130467 з додатками, за ст. 173 КУпАП, складений відносно ОСОБА_3 , мені не відомо.

Начальником Подільського ВП ГУНП в Одеській області призначено службову перевірку з приводу відсутності адміністративного протоколу серії ГР №130467 з додатками, за ст. 173 КУпАП. На даний час триває службова перевірка. Щодо того, що в даному протоколі не було зазначено свідків, то можу пояснити наступне, що в цілому протокол складено вірно, не зазначив свідків я тому, що їх не було встановлено, та я допустив механічну помилку не зазначивши їх. Зроблено це було не навмисно, крім того, під час розгляду протоколу суддею Вергопуло А.К., його було повернуто на доопрацювання через не явку до суду особи, а не через відсутність відомостей про свідків. У зв`язку з чим вважаю, що позивач умисно повідомляє суду недостовірні відомості, так як причини доопрацювання різні.

Так, у першому випадку мною було встановлено, місце знаходження ОСОБА_3 , а доопрацювати матеріал другий раз я взагалі не мав можливості, так як взагалі його не отримував.

З приводу відсторонення мене та звільнення з посади можу зазначити наступне, що мною не порушуються вимоги діючого законодавства, у зв`язку з чим вважаю таку вимогу позивача безпідставною.

Щодо стягнення моральної та матеріальної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень можу зазначити наступне, що незаконних дій відносно позивача не вчиняв. Крім того, позивачем не надано жодного доказу з приводу того, що отримання ним відповіді з Подільського ВП ГУНП в Одеській області призвело до знущань. Яким чином позивач вирахував суму моральної та матеріальної шкоди у розмірі 1 000 000 гривень також не зрозуміло, так як не надано до суду ні список ліків, який було придбано позивачем для лікування, ні висновку комісій, чи лікаря у якому було би вказано на те, що саме отримання відповіді з Подільського ВП призвело до значного погіршення стану здоров`я позивача. До суду не надано доказів наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відносно позивача, не доведено наявність вини відповідачів в заподіянні шкоди, які саме зміни в житті позивача відбулись внаслідок, на його думку внаслідок протиправних дій відповідачів. Відомостей про те, що позивач звертався по допомогу до психологів чи проходив спеціальні реабілітаційні тренінги також немає, у зв`язку з чим вважаю таку вимогу позивача безпідставною.

08.01.2020 року за вх. № 519/20 представником відповідача (начальником Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко О. М.) через канцелярію суду надано відзив на адміністративний позов. Відзив залучено до відома, оскільки подано з порушенням процесуальних строків.

Протокольною ухвалою суду відмовлено у поновленні строку для надання відзиву, оскільки посилання відповідача на великий обсяг матеріалів не відповідає дійсності. Матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП, відносно ОСОБА_3 складаються із 9 аркушів.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР №130467 від 26.02.2019 року, 25 лютого 2019 року біля 14:00 години ОСОБА_3 , перебуваючи біля магазину «АТБ - маркет» по АДРЕСА_1 , обіляв зеленкою ОСОБА_1 , чим вчинив дрібне хуліганство та протиправні дії передбачені ст. 173 КУпАП.

За фактом вчинення правопорушення громадянином ОСОБА_3 , ОСОБА_1 звернувся з відповідною заявою - повідомленням до Подільського відділу поліції.

Заява від 25.02.2019 р. прийнята черговим Подільського відділу поліції майором Краснобаєвим В.В. та зареєстрована за № 1430 в журналі єдиного обліку заяв і повідомлень, надано талон - повідомлення за № 007729 від 25.02.2019 р.

05.03.2019 р. Котовським міськрайонним судом Одеської області розглянуто матеріали (справа №505/740/19), які надійшли з Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП.

За наслідками розгляду матеріали повернені до Подільського відділу поліції ГУНП в Одеській області для доопрацювання, а саме забезпечення явки осіб до суду.

29.03.2019 р. постановою Котовського міськрайсуду Одеської області (справа №505/740/19) повернуто адміністративний протокол відносно ОСОБА_3 за ст. 173 КУпАП для опрацювання до Подільського ВП ГУНП в Одеській області.

Станом на час звернення до суду громадянина ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності не притягнуто.

РЕЛЕВАНТНІ ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й ВИСНОВКИ СУДУ.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Конституція України (в редакції станом на 30.09.2016 року) містить статтю 124 «…Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.», яка визначає можливість судового захисту за наявності юридичного спору.

В даній справі підставою виникнення юридичного спору стали, на думку позивача, протиправні дії відповідачів щодо неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, які призвели до уникнення від відповідальності правопорушника.

Щодо визнання дій відповідачів по зухвало - ганебному зволіканню власними службовими обов`язками незаконними.

Першим відповідачем по справі є начальник Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександр Михайлович. Оцінюючи його дії суд виходить з наступного.

Статтею 2 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» встановлено таке.

За своїм службовим становищем поліцейські можуть бути керівниками або підлеглими стосовно інших поліцейських.

Керівник - це службова особа поліції, наділена правами та обов`язками з організації службової діяльності підлеглих їй поліцейських та інших працівників поліції і контролю за їхньою службовою діяльністю.

Керівник, якому поліцейський підпорядкований за службою, у тому числі тимчасово, є прямим керівником для нього. Найближчий до підлеглого прямий керівник є безпосереднім керівником.

Під час виконання службових обов`язків поліцейський підпорядковується лише своєму безпосередньому та прямому керівникові.

Отже, виходячи з викладеного, Ноздратенко Олександр Михайлович (начальник Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області) є прямим керівником дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича.

Разом з цим, на час виникнення спірних правовідносин, Ноздратенко О.М. не перебував на посаді начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області, а отже не може нести відповідальність за дії попереднього керівника Подільського ВП ГУНП в Одеській області Піщанського М.Г.

При цьому, Інструкція з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затверджена наказом МВС України №650 від 28.07.2017 року визначає завдання, напрями та особливості організації діяльності дільничних офіцерів поліції.

Дільничні офіцери поліції (далі - ДОП) здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, Законів України «Про Національну поліцію», «Про попередження насильства в сім`ї», «Про адміністративний нагляд за особами, звільненими з місць позбавлення волі», «Про соціальну адаптацію осіб, які відбувають чи відбули покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк», «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону», інших актів законодавства України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України.

Розділом IV цієї Інструкції «Особливості організації роботи ДОП на поліцейській дільниці» визначено наступне.

Організація та контроль за роботою ДОП покладаються на заступника начальника територіального (відокремленого) органу (підрозділу) поліції, який відповідно до розподілу функціональних обов`язків координує діяльність ДОП та начальника відділу (сектору) превенції територіального (відокремленого) органу (підрозділу) поліції.

При цьому, така особа не була визначена як відповідач по справі, незважаючи на те, що ухвалою суду від 28.08.2019 року позов було залишено без руху з метою уточнення суб`єктного складу учасників справи.

Однак, у заяві, яка надійшла до канцелярії суду 05.09.2019 року (вхід. №ЕП/6428/19) позивач наполягав, що відповідачем по справі має бути безпосередньо начальник Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області.

Відповідно до приписів Основного Закону - Конституції України, а саме статті 61, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Відтак, визнання протиправними дій начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо організації та контроль за роботою ДОП не відповідає положенням ст. 61 Конституції України.

Другим відповідачем по справі є дільничний офіцер Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюк Руслан Олегович.

Основними напрямами діяльності ДОП, відповідно до Інструкції з організації діяльності дільничних офіцерів поліції, затверджена наказом МВС України № 650 від 28.07.2017 року, є зокрема, здійснення своєчасного реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; у випадках, визначених законом, здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення, прийняття рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечення їх виконання; доставляння у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення.

В свою чергу, Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затверджена наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року встановлює порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також визначає порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (крім правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху).

Так, відповідно до розділу ІІ вказаної Інструкції, ДОП повинен скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 256 КУпАП.

Статтею 256 КУпАП визначено зміст протоколу про адміністративне правопорушення.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зокрема, вказаною статтею визначено необхідність зазначення прізвища та адреси свідків, якщо вони є.

Як встановлено судом під час розгляду справи, Постановою Котовського міськрайсуду Одеської області від 29.03.2019 року встановлено недодержання уповноваженою особою, яка склала протокол, вимог статті 256 КУпАП, що і стало підставою для направлення на доопрацювання матеріалів про адміністративне правопорушення.

Преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх з істинністю вже встановлено у рішенні чи вироку і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який вступив в законну силу.

Преюдиціальне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.12.2019 року у справі №761/29966/16-ц (провадження №61-5327св19).

Відтак, вказана постанова міськрайсуду має преюдиційне значення при розгляді даної справи, а обставини, визначені в ній не підлягають доказуванню.

Встановлене свідчить про наявність ознак протиправності в діях дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича щодо неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 .

Щодо зобов`язання уповноваженого органу або керівника відповідача провести стосовно нього службове розслідування.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 року №2337-VІІІ визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Статтею 14 Статуту встановлено наступне.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Стаття 20 Статуту визначає повноваження керівників щодо застосування дисциплінарних стягнень.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджено наказом МВС України №893 від 07.11.2018 року.

Таким чином, питання про призначення службового розслідування вирішуються керівником у межах наданих йому дискреційних повноважень.

«Верховний Суд погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанцій про те, що вирішення питання щодо притягнення до відповідальності винних осіб за результатами дисциплінарного розслідування, а також право призначати вказане розслідування належить до виключної компетенції відповідача та не належить до компетенції адміністративного суду, а тому суд не повноважний перебирати на себе функції суб`єкта владних повноважень у реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, та зобов`язувати його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу».

Такий правовий висновок міститься у Постанові Верховного Суду по справі №806/3341/17 від 16.01.2020 року.

Отже, суд дійшов висновку про задоволення зазначеної вимоги шляхом зобов`язання начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександра Михайловича розглянути питання про призначення службового розслідування стосовно дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича з урахуванням висновків суду.

Щодо відсторонення відповідачів від займаних посад.

Статтею 17 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено порядок відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади).

Так, відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) є тимчасовим заходом на час проведення службового розслідування та може бути застосовано до поліцейського у разі, якщо обставини виявленого дисциплінарного проступку унеможливлюють виконання посадових (функціональних) обов`язків ним або іншим поліцейським, а також якщо виконання поліцейським посадових (функціональних) обов`язків перешкоджає встановленню обставин виявленого дисциплінарного проступку.

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) оформляється письмовим наказом керівника, до повноважень якого належить призначення на посаду та звільнення з посади поліцейського, та не може перевищувати строку, передбаченого для проведення службового розслідування або зазначеного в рішенні суду.

Поліцейський має право ознайомитися та отримати копію наказу про відсторонення його від виконання службових обов`язків (посади).

Відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) без видання письмового наказу керівника допускається у разі появи на роботі у стані алкогольного сп`яніння або у стані, викликаному вживанням наркотичних або інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та відмови поліцейського від проходження в установленому порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або на вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У «Науковому висновку щодо меж дискреційного повноваження суб`єкта владних повноважень та судового контролю за його реалізацією», опублікованому на офіційному сайті Верховного Суду, зазначено, що «дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи без діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі».

Відтак, порядок вирішення питання про відсторонення поліцейського від виконання службових обов`язків (посади) прямо визначено в законі та віднесено до повноважень керівника органу Національної поліції України.

При цьому, статтею 245 КАС України встановлено наступне.

При вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини, та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю;

7) тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності об`єднання громадян;

8) примусовий розпуск (ліквідацію) об`єднання громадян;

9) примусове видворення іноземця чи особи без громадянства за межі України;

10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів;

11) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України або про продовження строку такого затримання;

12) затримання іноземця або особи без громадянства до вирішення питання про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні;

13) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

14) звільнення іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;

15) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

З огляду на викладене, суд не має повноважень на відсторонення поліцейських від виконання службових обов`язків (посади), що виключає можливість прийняття такого рішення.

Щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

«Так, поняття моральної шкоди визначено у частині 2 статті 23 Цивільного кодексу України, згідно з якою моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленумом Верховного Суду України від 32 березня 1995 року №4 (із змінами і доповненнями від 25 травня 2001 року № 5) "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд у таких спорах повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Таким чином, обов`язок доказування спричиненої моральної шкоди, її розміру та інших обставин, покладається на особу що позивається із таким позовом.

Суди попередніх інстанції дійшли правильного висновку, що позивачем не надано суду належних доказів його моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, заподіяних відповідачами, а також доказів наявності завданої йому моральної шкоди, а тому колегія суддів не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги позивача».

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 16.10.2019 року по справі №815/6107/17.

В даній справі позивачем не надано доказів його моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, заподіяних відповідачами, а також доказів наявності завданої йому моральної шкоди.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ч. 1,4 ст.90 КАС України).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії»). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії»). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Керуючись ст. ст. 12, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександра Михайловича, дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича про визнання дій відповідачів протиправними, зобов`язання провести службове розслідування, відсторонення відповідачів та стягнення моральної і матеріальної шкоди - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича щодо неналежного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3

Зобов`язати начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександра Михайловича розглянути питання про призначення службового розслідування стосовно дільничного офіцера Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюка Руслана Олеговича з урахуванням висновків суду.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , телефон: ( НОМЕР_3

Начальника Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Ноздратенко Олександр Михайлович - адреса: 66302, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 74, тел.:(04862) 4-20-20, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Дільничний офіцер Подільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області Кирилюк Руслан Олегович - адреса: 66302, Одеська область, м. Подільськ, вул. Соборна, 74, тел.:(04862) 4-20-20, E-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1

Головуючий суддя Потоцька Н.В.

.