Справа № 1.380.2019.006821
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2020-01-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006821
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кравціва О.Р. розглянув в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці і соціального захисту населення Дрогобицької міської ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) із позовною заявою до Управління праці і соціального захисту населення Дрогобицької міської ради (82100, Львівська область, м. Дрогобич, пл. Ринок, 1), у якій просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пільг позивачу, передбачених п. 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» з 12.06.2019;

- зобов`язати відповідача поновити з 12.06.2019 надання пільг позивачу, передбачені п. 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

В обґрунтування позову зазначено те, що позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг у розмірі 75%. Позивач користувався цими пільгами до жовтня 2014 року. З 01.04.2014 надання пільг, які були встановлені законодавством України змінено та зменшено норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами в законодавстві, про що позивача не повідомлено.

У жовтні 2019 позивач звернувся до відповідача по повернення йому пільг у розмірі 75%; від загальної норми споживання. Однак відповідач повідомив, що такі пільги не можуть бути повернуті, оскільки відбулись зміни у законодавстві, а саме, прийнято постанову Кабінету міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 за №409.

Позивач вважає протиправними дії відповідача щодо обмеження позивачу норм споживання пільг, а також покликання відповідача про те, що положення вказаної постанови є обов`язковими для спірних правовідносин. Вказане зумовило звернення до суду із цим позовом.

Ухвалою суду від 22.12.2019 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

17.01.2020 за вх. №2857 від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

17.01.2020 за вх. №2858 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вказав, що позивачем не враховано приписи п. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» зазначено, що учасникам бойових дій надають такі пільги: 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання. Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. м опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. м на сім`ю.

Відповідач вказує, що нормами Закону України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» визначено, що державні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України. Державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів плати за житло і житлово-комунальні послуги, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. До їх числа відносяться гранична норма оплати послуг з утримання житла, житлово-комунальних послуг залежно від отримуваного доходу; соціальна норма житла та нормативи користування житлово-комунальними послугами, щодо виплати яких держава надає пільги та встановлює субсидії малозабезпеченим громадянам; показники якості надання житлово-комунальних послуг.

З позиції відповідача, нормами Закону України «Про Кабінет Міністрів України», «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» надано повноваження Кабінету міністрів України формувати, встановлювати та затверджувати державні соціальні стандарти і нормативи користування послугами, щодо яких державою надаються пільги та субсидії.

Тобто нормами чинного законодавства України прямо передбачено право Кабінету Міністрів України формувати, встановлювати та затверджувати державні соціальні стандарти і нормативи.

Також зазначив, що позивач не вказав, яким положенням актів вищої юридичної сили не відповідає постанова Кабінету Міністрів України №409 від 06.08.2014.

Відповідач вважає, що обмеження права на 75% знижку при оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання не заслуговують на увагу, оскільки у ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», які і встановлюються Кабінетом Міністрів України, у тому числі у постанові №409 від 06.08.2014

Вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, просив у їх задоволенні відмовити.

Ухвалою суду від 21.01.2020 відмовлено у задоволенні клопотання позивача про розгляд справи з викликом сторін.

Відповідно до приписів п. 2 ч. 1, ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Суд на підставі позовної заяви, відзиву на позовну заяву, а також долучених письмових доказів, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Львівським облвійськкоматом 21.11.2014 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій /а.с.6/.

Позивач звернувся до відповідача із зверненням щодо надання пільг з оплати житлово-комунальних послуг без обмеження норм споживання, однак листом від 25.10.2019 за вх. №2709 відповідач повідомив, що позивач числиться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків, як учасник бойових дій, проте повернення пільг неможливе у розмірі 75% від загальної норми споживання, у зв`язку із внесенням змін у законодавство, а саме: прийняття постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 № 409 (із змінами та доповненнями від 27.04.2018 року).

Вважаючи, що відповідач порушив права зменшивши йому пільги, передбачені пунктами 4, 5, 6 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», позивач звернувся до суду за їх захистом.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Сторонами не заперечується той факт, що позивач є учасником бойових дій та числиться в Єдиному державному автоматизованому реєстрі пільговиків як учасник бойових дій та користується пільгами з оплати житлово-комунальних послуг.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» №3551-XII від 22.10.1993 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон №3351) спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я й активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Згідно з приписами підпунктів 4-5 ч. 1 ст. 12 Закону №3551, учасникам бойових дій надаються зокрема такі пільги:

75-процентна знижка плати за користування житлом (квартирна плата) в межах норм, передбачених чинним законодавством (21 кв. метр загальної площі житла на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю);

5) 75-процентна знижка плати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами) та скрапленим балонним газом для побутових потреб в межах середніх норм споживання.

Площа житла, на яку надається знижка, при розрахунках плати за опалення становить 21 кв. метр опалювальної площі на кожну особу, яка постійно проживає у житловому приміщенні (будинку) і має право на знижку плати, та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Для сімей, що складаються лише з непрацездатних осіб, надається 75-процентна знижка за користування газом для опалювання житла на подвійний розмір нормативної опалювальної площі (42 кв. метри на кожну особу, яка має право на знижку плати, та 21 кв. метр на сім`ю).

Згідно з приписами ст. 17 Закону №3551 фінансування витрат, пов`язаних з введенням в дію цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів.

Законом України №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 прикінцеві та перехідні положення Бюджетного кодексу України були доповнені п. 26, згідно якого установлено, у тому числі, що норми і положення статей 12, 13, 14, 15 і 16 Закону №3551 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

З метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій, відповідно до статей 5 і 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» (державні соціальні стандарти і нормативи формуються, встановлюються та затверджуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України за участю та погодженням з іншими сторонами соціального партнерства, якщо інше не передбачено Конституцією України та законами України; Державні соціальні нормативи у сфері житлово-комунального обслуговування встановлюються з метою визначення державних соціальних гарантій щодо надання житлово-комунальних послуг та розмірів витрат на найм житла, управління житлом і оплату комунальних послуг, які забезпечують реалізацію конституційного права громадянина на житло. Що відноситься до державних соціальних нормативів визначено у цій же ж ст. 9 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії») Кабінет Міністрів України прийняв постанову №409 «Про встановлення державних соціальних стандартів у сфері житлово-комунального обслуговування» від 06.08.2014 (далі - Постанова №409).

Таким чином Кабінету Міністрів України надано повноваження щодо визначення пільг встановлених ст. 12 Закону №3551-XII.

Пунктом 2 Постанови №409 установлено соціальну норму житла, в межах якої держава надає громадянам пільги на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком для: 1) оплати житлової послуги - послуги з управління багатоквартирним будинком; витрат на управління багатоквартирним будинком - 21 кв. метр загальної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю; 2) централізованого та індивідуального опалення (теплопостачання) незалежно від джерела та виду енергії - 21 кв. метр опалюваної площі на одну особу та додатково 10,5 кв. метра на сім`ю.

Згідно з п. 3 Постанови №409 установлено соціальні нормативи, в межах яких держава надає громадянам пільги або субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, витрат на управління багатоквартирним будинком: у разі використання природного газу для індивідуального опалення - 4 куб. метра природного газу на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період; у разі використання електричної енергії для індивідуального опалення - 30 кВт·г на 1 кв. метр опалюваної площі на місяць в опалювальний період. Для громадян, які використовують природний газ або електричну енергію для індивідуального опалення, опалювальний період для надання пільг та субсидій установлюється з 16 жовтня до 15 квітня включно; для користування послугами з централізованого постачання холодної води - 2 куб. метра на одну особу на місяць за наявності централізованого постачання гарячої води та 3,6 куб. метри на одну особу на місяць за відсутності централізованого постачання гарячої води.

При цьому приписи Закону України від 28.12.2014 №79-VІІІ «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» та положення Постанови №409 - є чинними.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.12.2011 №20-рп/2011, одним із визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері визначив додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

З урахуванням такого елемента принципу верховенства права, як пропорційності (розмірності) Конституційний Суд України зазначив, що передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними, а оскільки держава зобов`язана регулювати економічні процеси, встановлювати й застосовувати справедливі та ефективні форми перерозподілу суспільного доходу з метою забезпечення добробуту всіх громадян, то механізм реалізації цих прав може бути змінений державною, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження справедливого балансу між інтересами окремих осіб і інтересами всього суспільства.

У рішенні Конституційний Суд України від 25.01.2012 №3-рп/2012 зазначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пп. 2, 3 ст. 116 Конституції України.

З огляду на викладене Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України.

Конституційний Суд України визнав конституційним регулювання Кабінетом Міністрів України розміру соціальних виплат та допомог, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України.

Доцільно зауважити, що Постанова №409 не суперечить Конституції, прийнята з метою забезпечення державних соціальних гарантій у сфері житлово-комунального обслуговування, приведення існуючих норм споживання житлово-комунальних послуг до їх фактичного обсягу споживання, дотримання принципу соціальної справедливості під час надання пільг і субсидій.

Також нормативно-правові акти, видані Кабінетом Міністрів України в межах наданих повноважень, підлягають обов`язковому застосуванню судами під час вирішення справ про соціальний захист громадян.

Позивач покликається на те, що йому зупинено/обмежено пільги з 19.06.2019 року, однак відповідачем представлено довідки згідно з якими позивачу нараховувалася пільга у розмірі 75% як учаснику бойових дій по оплаті за надані послуги з вивезення та розміщення твердих побутових відходів; за спожиту електроенергію; опалення; водопостачання.

Таким чином, з позиції суду, позивачу правомірно визначено соціальні нормативи користування житлово-комунальними послугами для надання пільг, відповідно до вимог Постанови №409.

Суд також зазначає, що з 01.10.2019 підлягає застосуванню Порядок надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.04.2019 №373, який визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті Мінсоцполітики для виплати пільг і житлових субсидій громадянам на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу у грошовій формі, та механізм надання громадянам у грошовій формі пільг, у тому числі, комунальних послуг - послуг з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Згідно з повідомленнями про надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг пільговику ОСОБА_1 йому нараховано пільги: за жовтень 2019 - 540,57 грн.; за листопад 2019 - 761,62 грн.; за грудень 2019 - 726,61 грн. шляхом виплати безготівково через Ощадбанк на рахунки підприємств, які надають послуги.

Проаналізувавши викладене у сукупності суд не встановив факту обмеження пільг позивачу чи зупинення їх надання, порушеного права позивача, протиправних дій відповідача, а тому і обов`язку зобов`язати відповідача вчинити дії про які просить позивач.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Оскільки позивач відповідно до приписів п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, з врахуванням приписів ст. 139 КАС України, судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України, суд -

в и р і ш и в :

1. У задоволенні позову відмовити повністю.

2. Судові витрати зі сторін не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складене та підписане 21.01.2020.

Суддя Кравців О.Р.