Справа № 942/1991/19
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 20.01.2020
ЄУ № 942/1991/19
Провадження №2-а/942/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Новопсковський районний суд Луганської області

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Рожкової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новопсков справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мартовіцького Захара Володимировича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до Новопсковського районного суду Луганської області з адміністративним позовом до відповідачів, у якому просить скасувати постанову від 12 листопада 2019 року по справі про адміністративне правопорушення у відношенні до ОСОБА_1 , а справу закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Стягнути з Управління патрульної поліції в Луганській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати на професійну правничу допомогу.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 12.11.2019 поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мартовіцьким З.В. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1736117, згідно якої на неї було накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, у виді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вважає, що вищевказаного адміністративного правопорушення не вчиняла, Правил дорожнього руху України не порушувала. Копію оскаржуваної постанови від 12.11.2019 отримала 15.11.2019.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 25.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 04.12.2019.

04 грудня 2019 року судове засідання відкладено до 23.12.2019 за клопотанням відповідача.

23 грудня 2012 року судове засідання відкладено до 08.01.2020 у зв`язку з перебуванням головуючого судді у відпустці.

Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 08.01.2020 клопотання позивача про залучення до участі у справі у якості співвідповідача Управління патрульної поліції в Луганській області задоволено, судове засідання відкладено до 20.01.2020.

Позивач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду повідомлені належним чином.

У заяві Мартовіцький З.В. просить справу розглянути без його участі.

Відповідач Мартовіцький З.В. надав відзив, в якому заперечує проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В обґрунтування заперечення посилається на те, що вимога позивача про стягнення витрат на професійну правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки дані витрати не підтверджені належними документами. Щодо суті позовних вимог фактично заперечення не надав. До відзиву надав відеозапис події правопорушення.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 12 листопада 2019 р. відповідачем відносно позивача було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1736117 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн. У вказаній постанові зазначено, що ОСОБА_1 12.11.2019 о 04 год. 48 хв. в м. Сєвєродонецьк по вулиці Богдана Ліщини, 5, (водій керував ТЗ, при перевірці не пред`явив страхового поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних ТЗ, будучи зупиненим за порушення п.п.1.5. ПДР України згідно ст. 35 Закону України «Про нац. поліцію». Камера ВВ-00113), чим порушила вимоги п.п. 2.4 (а) Правил дорожнього руху України.

Згідно ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що водій повинен пред`явити страховий поліс у випадках передбачених законодавством.

У п. 21.2 і п. 21.3 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції Закону від 10.11.2015) зазначено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Суд акцентує увагу на тому, що хоча особа під час керування транспортним засобом і зобов`язана мати при собі страховий поліс та пред`являти його на вимогу, зокрема працівників Нацполіції, - вказане положення п.21.3 необхідно розглядати у комплексі з положенням п.21.2 цієї ж статті закону.

Тому суд робить висновок, що спеціальним Законом «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який регулює правовідносини у сфері страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів, чітко визначені всього два випадки, коли уповноважені особи визначених цим же Законом органів, зокрема і Національної поліції, мають право контролювати наявність договорів страхування шляхом вимоги пред`явлення страхового полісу. Це випадки:

- складання протоколу про адміністративне правопорушення чи накладення на особу адміністративного стягнення шляхом прийняття відповідної постанови (якщо і коли протокол про адміністративне правопорушення не складається);

- складання матеріалів про дорожньо-транспортну подію.

Отже саме у цих двох випадках у особи може виникнути цивільно-правова відповідальність перед 3-ми особами.

Такий висновок базується також і на положеннях ст. 32 Закону «Про Національну поліцію», яка передбачає чітко визначені випадки, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи.

Суд вважає, що право працівника органів Нацполіції вимагати у особи ті чи інші документи не є абсолютним і обмежується випадками, передбаченими законодавством, а тому контроль наявності договорів страхування тільки заради перевірки такої наявності є виходом за межі повноважень.

З огляду на положення ст.19 Конституції України суд приходить до висновку про неправомірність вимоги відповідача про надання позивачем страхового полісу, оскільки доказів притягнення позивача до адміністративної відповідальності за інше правопорушення або складання матеріалів про ДТП з його участю суду не надано.

Аналогічна позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15 березня 2019 року у справі №686/11314/17 (http://reyestr.court.gov.ua/Review/80481815).

Крім того, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису вбачається, що позивач фактично не відмовлялася від пред`явлення страхового полісу, через деякий час після зупинки показала його на телефоні, розпочала називати його номер та серію, однак працівниками поліції не було перевірено цей поліс на сайті Моторного (транспортного) страхового бюро України, як це було зроблено останніми під час перевірки наявності права позивача на керування транспортним засобом.

Таким чином, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1736117від 12.11.2019 є незаконною і підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно із статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя і п`ята статті 122, частина перша статті 123, 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста і сьома статті 152-1, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Системний аналіз зазначених правових норм дає підстави вважати, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених частиною 1 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, працівники органів (підрозділів) Національної поліції діють від імені органів Національної поліції, а отже не можуть виступати відповідачем у таких справах, оскільки належним відповідачем є саме відповідний орган (підрозділ) Національної поліції (така правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду від 26.12.2019 № 724/716/16-а).

Отже, капрал поліції Мартовіцький З.В. не є належним відповідачем по справі.

За таких обставин у задоволенні позову до Мартовіцького З.В. слід відмовити, а позовні вимоги до Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції слід задовольнити у повному обсязі.

Щодо вимог позивача про стягнення судових витрат суд виходить з такого.

Відповідно до ч.1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надані документи: договір № 0071 про надання правової допомоги від 25.11.2019, акт наданих послуг за договором про надання правової допомоги № 0071 від 25.11.2019, квитанція до прибуткового касового ордера № 71 від 25.11.2019 про сплату 1600,00 грн.

Отже, позивачем доведено факт отримання ним правничої допомоги, факт сплати суми у розмірі 1600,00 грн. на правничу допомогу, а тому ці вимоги підлягають задоволенню (постанова Верховного Суду від 22.11.2019 справа № 902/347/18).

Щодо судового збору, суд виходить з того, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, тому підстави для стягнення з відповідача судового збору у відповідності до ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 132, 243-246, 268-270, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Мартовіцького Захара Володимировича, Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1736117 від 12.11.2019, винесену поліцейським роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Мартовіцьким Захаром Володимировичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, яке знаходиться за адресою : вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ Луганської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1600,00 грн (одна тисяча шістсот гривень 00 коп.).

У задоволенні позовних вимог до поліцейського роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Мартовіцького Захара Володимировича відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Новопсковським РВ УМВС України в Луганській області 18.11.1997, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: поліцейський роти № 3 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Мартовіцький Захар Володимирович, місце знаходження: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ Луганської області;

Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, яке знаходиться за адресою: вул. Штейгерська, 8, м. Лисичанськ Луганської області.

Рішення може бути оскаржене до Першого апеляційного адміністративного суду через Новопсковський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.С. Стеценко