Справа № 500/2496/19
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2496/19

13 січня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

представника позивача Тришака О.Г.,

представника відповідача Васильчук І.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Тришака Олега Григоровича звернувся до суду з позовом до Тернопільської митниці ДФС, у якому просить визнати протиправними та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403010/2019/00914.

В обґрунтування позову вказано, що 02.09.2019 ОСОБА_1 придбав автомобіль марки VOLKSVAGEN GOLF sv 2016 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 на аукціоні, організованому інтернет ресурсом Exleasingcar, за ціною 5300 EUR (євро). Згідно з попереднім рахунком НОМЕР_7 повна вартість придбаного автомобіля з урахуванням додаткових платежів становила 6514 євро. Місцем отримання покупцем придбаного автомобіля було визначено м. Перемишль, Республіка Польща, дата отримання 19.09.2019, продавцем придбаного автомобіля виступала компанія DOBROKAR Sp.z.o.o. Саме на банківські рахунки даної компанії позивач 03.09.2019 року здійснив оплату вартості автомобіля в сумі 6 514 євро, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №0408004 та квитанцією виданою компанією продавця. 19.09.2019 позивач прибув в м. Перемишль, при передачі автомобіля представниками компанії продавця було видано рахунок фактуру №AUK11113 від 17.09.2019, підписаний сторонами 19.09.2019, що виписувався на підставі попереднього рахунку НОМЕР_7 від 02.09.2019.

Автомобіль придбавався позивачем та ввозився на територію України для особистого користування з метою вільного обігу. В подальшому уповноважений представник позивача розпочав процедуру митного оформлення автомобіля. 26.09.2019 уповноваженою особою позивача з метою митного оформлення ввезеного на територію України транспортного засобу легкового автомобіля VOLKSVAGEN GOLF, що був у використанні, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік 2017, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , подано до Тернопільської митниці ДФС електронну митну декларацію (далі - МД) від 26.09.2019 №UA403010/2019/013877, в якій визначено митну вартість на ввезений транспортний засіб у розмірі 6514,00 євро. До декларації додано необхідний пакет документів для підтвердження митної вартості товару і обраного методу її визначення, визначений Митним кодексом України (далі - МК України).

Відповідач за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації та доданих до неї документів 02.10.2019 прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2, яким визначив митну вартість товару за резервним методом у розмірі 10 550 євро, у зв`язку з неподанням усіх необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості.

У рішенні Тернопільської митниці ДФС зазначено, що митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно АСАУР на рівні 10 550 євро.

У зв`язку з прийнятим рішенням про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА403010/2019/00914.

З рішенням про коригування митної вартості товарів та карткою відмови позивач не погоджується та вважає їх протиправними, посилаючись на те, що ним було надано документи, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом. Твердження митного органу про неможливість застосування обраного позивачем методу визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), є необґрунтованим та безпідставним, а документи, подані позивачем до митного органу відповідають вимогам чинного законодавства і підтверджують заявлені позивачем відомості про митну вартість товарів.

Так, подані декларантом документи повністю підтверджують фактурну вартість, яка й сплачена за даний автомобіль. Позивач зазначає, що автомобіль придбавався ним на аукціоні організованому інтернет ресурсом Exleasingcar, згідно попереднього рахунку НОМЕР_7 від 02.09.2019 після завершення торгів повна вартість придбаного ОСОБА_1 автомобіля з урахуванням додаткових платежів становила 6514 євро. Позивач вказує, що попередній рахунок є невід`ємною частиною договору №141367 від 02.09.2019 між Товариством і Клієнтом ( ОСОБА_1 ) та підтверджує, що позивач на інтернет-сторінці шляхом аукціону виграв транспортний засіб по ціні, вказаній у рахунку. Вартість автомобіля повинна була бути сплачена протягом 5-ти днів з моменту отримання рахунку Клієнтом на своєму акаунті. На виконання умов купівлі-продажу придбаного позивачем автомобіля ОСОБА_1 03.09.2019 здійснив оплату вартості транспортного засобу та перерахував на рахунок продавця грошові кошти в розмірі 6514 євро. Під час проведення аукціону та купівлі позивачем автомобіля, останній знаходився на території міста Париж, Франція, однак місце отримання ОСОБА_1 придбаного автомобіля було визначено місто Перемишль, Республіка Польща, у зв`язку з чим саме в Республіці Польща 19.09.2019 позивач отримав раніше придбаний автомобіль, на підтвердження чого на підставі попереднього рахунку НОМЕР_7 ОСОБА_1 отримав рахунок-фактуру від 17.09.2019, у якому були вказані усі істотні умови договору купівлі-продажу, зокрема вказано покупця, продавця, предмет договору та його ціна. Також відповідачу було надано на його вимогу висновок експертного товарознавчого дослідження судового експерта Мазура М.С . №420/19 від 30.09.2019, яким визначено вартість ввезеного на митну територію України автомобіля у розмірі 154985,70 грн (5885,25 євро). Відповідач ці твердження, як і повний пакет документів поданих до МД проігнорував.

Відтак, позивач вважає, що визначення відповідачем митної вартості товару та коригування її у сторону збільшення за резервним методом здійснено з порушенням вимог митного законодавства України, що слугувало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 04.11.2019 позовну заяву було залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення позивачем недоліків позовної заяви ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи та призначено у справі судове засідання на 05.12.2019 о 09.30 год.

29.11.2019 за вх.№16466/19 представником відповідача подано до суду відзив на позов, у якому він позовні вимоги заперечує (а.с.35-42). В обґрунтування своєї позиції вказує, що відповідно до частини першої статті 368 МК України митною вартістю товарів є фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів. З урахувань цих положень та частини другої статті 53 МК України, яка передбачає перелік документів, які підтверджують митну вартість, слідує, що митною вартістю товарів є ціна, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар, щодо якого здійснюється митне оформлення. Така ціна має бути підтверджена належними та достовірними документами, зокрема зовнішньоекономічним договором (контрактом) або рахунком-фактурою (інвойсом). При цьому, якщо рахунок сплачено, декларант в обов`язковому порядку зобов`язаний надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Декларантом в інтересах позивача 26.09.2019 було подано до митного оформлення МД №UA403010/2019/013877, згідно з якою митну вартість товару визначено на рівні 6514 євро. Разом з МД подано також рахунок-фактура (інвойс) № AUK11113 від 17.09.2019, декларація про походження товару № 2016FD28779 від 21.11.2016, акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/72565 від 20.09.2019, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 21.11.2016, копія митної декларації країни відправлення № 19PL402010E1062314 від 18.09.2019 та інші документи. Під час їх опрацювання та здійснення перевірки числового значення заявленої декларантом митної вартості товару було згенеровано форми митного контролю 103-1, 105-2, 106-2 із застосуванням профілів ризику Автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (далі - АСАУР). За результатом опрацювання згенерованих профілів ризику посадовою особою митниці здійснено відповідні митні формальності та встановлено, що митна вартість товару нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN- кодами: НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 10850.

У поданих до митного оформлення документах були розбіжності; позивачем документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: фактурну вартість, до митного оформлення не подано належних документів, визначених частиною другою статті 53 МК України, тому 26.09.2019 було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом, а саме уповноваженій особі декларанта направлено електронне повідомлення з вимогою про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. На вимогу митниці надано: висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 420/19 від 30.09.2019, банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару № 0408004 від 03.09.2019, страховий поліс № KM-F/539503, рахунок-проформа (попередній рахунок) № 6266697. Також листом від 30.09.2019 уповноважена особа декларанта повідомила митний орган про те, що інших документів, крім вищезазначених та тих, що надані разом із митною декларацією немає, і протягом 10 днів не надасть.

У відзиві на позов вказано, що платіжне доручення чи будь-який інший платіжний документ без вказівки у них на рахунок-фактуру (інвойс), який має номер та дату його виставлення, на підставі якого здійснено платіж, не є доказом, достатнім для доведення митної вартості певної поставки товару.

Тобто, оплата за придбаний транспортний засіб мала б здійснюватись відповідно до виставленого продавцем рахунку- фактури № AUK11113 від 17.09.2019, проте як вбачається із матеріалів справи оплата проведена ще до моменту виставлення даного рахунку- фактури, а саме 03.09.2019.

Окрім цього, банківський платіжний документ № 0408004 від 03.09.2019 не містить посилання на дату виставлення рахунку-проформи № 6266697 від 02.09.2019, а тому не може бути належним документальним підтвердженням заявленої митної вартості товару.

Документи щодо підтвердження заявленої митної вартості придбаного позивачем транспортного засобу ОСОБА_1 до митного органу не подані як до митного оформлення, так і на вимогу митниці, а тому за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, заявленої декларантом, посадовою особою митниці прийнято рішення про коригування митної вартості № UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 у зв`язку з тим, що декларантом документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товарів, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме: фактурну вартість, до митного оформлення не подано повного пакету належних документів, визначених частиною другою статті 53 МК України.

У рішенні про коригування митної вартості UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 зазначено причини, через які заявлена декларантом митна вартість не могла бути визнаною, описано послідовність застосування методів визначення митної вартості, а також причини застосування резервного методу відповідно до статті 64 МК України.

Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

05.12.2019 представник позивача подав до суду відповідь на відзив (а.с.56-57), в якій вказав, що в матеріалах справи містяться: попередній рахунок НОМЕР_7 від 02.09.2019 та рахунок-фактура № AUK 11113 від 17.09.2019, які містять інформацію про придбаний позивачем автомобіль та його фактурну вартість. Ввезений на територію України та поданий до митного оформлення транспортний засіб VOLKSVAGEN GOLF придбавався позивачем шляхом 100% передоплати, після чого був доставлений до місця отримання ОСОБА_1 , де було виписано кінцевий рахунок-фактуру, який у свою чергу в подальшому використовувався покупцем ( ОСОБА_1 ) як накладна.

Крім того, у відповіді на відзив представник позивача зазначає, що у матеріалах справи міститься платіжне доручення на суму 6514 євро, яка відповідає фактурній вартості автомобіля, вказаній в попередньому рахунку та рахунку-фактурі. Банківські реквізити отримувача грошових коштів, які вказані у платіжному дорученні повністю збігаються з реквізитами, що містяться у попередньому рахунку та рахунку-фактурі, що підтверджує те, що позивач сплатив вартість автомобіля в межах суми, за якою він був придбаний, а наявні у нього документи відповідають первинним бухгалтерським документам та підтверджують заявлену митну вартість товару. Просить задовольнити позовні вимоги повністю.

Розгляд справи, враховуючи обґрунтування позовних вимог і необхідність з`ясування обставин у справі, які потребували усних пояснень сторін, обсяг і характер доказів, які необхідно було зібрати у справі, здійснювався відповідно до вимог статей 258, 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

У судових засіданнях представник позивача підтримав позовні вимоги, з мотивів, наведених у позовній заяві та відповіді на відзив.

У судових засіданнях представник відповідача позов не визнав з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 05.12.2019, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, було відкладено розгляд справи до 17.12.2019 за клопотанням представника відповідача для надання часу для підготовки заперечення, зважаючи на подану представником 05.12.2019 відповідь на відзив. У судовому засіданні 17.12.2019 було оголошено перерву до 13.01.2020 (дата судового засідання призначена з урахуванням часу перебування головуючого суді у щорічній відпустці) у зв`язку із необхідністю витребування в учасників справи додаткових доказів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 на аукціоні, організованому інтернет ресурсом Exleasingcar, 02.09.2019 придбав автомобіль марки «VOLKSWAGEN», модель «GOLF», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , вартістю 5300 євро (а.с.10-11). Того ж дня позивачу було виставлено попередній рахунок НОМЕР_7, згідно з яким клієнтом (покупцем) вказано ОСОБА_1 , присвоєно номер клієнту НОМЕР_3 , продавцем - фірму DOBROCAR Sp. z.o.o. (Республіка Польща), зазначено реквізити для оплати (отримувач: фірма DOBROCAR Sp. z.o.o.), реквізити придбаного транспортного засобу (автомобіль VOLKSWAGEN GOLF SW 1.6 TDI BVM5 CONFORTLINE BUSINESS, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , тип пального - дизель, пробіг 174518 кілометрів, об`єм двигуна 1598 см кубічних), повна вартість придбаного позивачем автомобіля з урахуванням додаткових платежів становить 6514 євро (а.с.12). Відповідно до попереднього рахунку від 02.09.2019 НОМЕР_7 вартість автомобіля повинна бути сплачена протягом 5-ти днів з моменту отримання даного рахунку Клієнтом у своєму акаунті.

Згідно з зазначеним попереднім рахунком 03.09.2019 ОСОБА_1 сплатив повну вартість транспортного засобу у розмірі 6514 євро на рахунок продавця фірми DOBROCAR Sp. z.o.o., що підтверджується копією платіжного доручення в іноземній валюті від 03.09.2019 (а.с.13). У вказаному платіжному дорученні міститься посилання на попередній рахунок НОМЕР_7, номер клієнта НОМЕР_3 та на ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_1 .

В подальшому, продавцем фірмою DOBROCAR Sp. z.o.o. на придбаний позивачем автомобіль було оформлено рахунок-фактуру від 17.09.2019 № AUK11113, згідно з яким вартість придбаного позивачем автомобіля становила 6514,00 євро (а.с.14). Продавцем видано чек про проведення розрахунку на суму 6514,00 євро (а.с.13 зворот) Після чого ОСОБА_1 отримав придбаний автомобіль та здійснив перетин митного кордону України.

26.09.2019 уповноваженою особою позивача, агентом з митного оформлення ОСОБА_4 , для здійснення митного оформлення вказаного вище транспортного засобу подано до Тернопільської митниці ДФС в електронній формі митну декларацію типу ІМ40ДЕ № UA403010/2019/013877 на ввезений транспортний засіб (а.с.43).

Згідно з графою 31 митної декларації № UA403010/2019/013877 до митного оформлення заявлений товар «автомобіль легковий VOLKSWAGEN GOLF; бувший у використанні; календарний рік виготовлення: 2016; модельний рік: 2017; колісна формула: 4x2; ідентифікаційний номер, № кузова: НОМЕР_1; тип двигуна: дизель; об`єм двигуна: 1598 куб. см.; потужність: 81 кВт; номер двигуна: не визначено; повна маса: 1930 кг; загальна кількість місць, включаючи водія: 5. Торговельна марка: «VOLKSWAGEN». Виробник: «VOLKSWAGEN AG», Німеччина/DE.». Одержувачем товару вказано ОСОБА_1 (графа 8 митної декларації).

Митну вартість транспортного засобу визначено за основним методом - за ціною договору (вартість операції). Так, в графі 42 митної декларації «ціна товару» зазначено 6514,00 EUR (євро), що еквівалентно 172548,06 грн (графа 45 митної декларації).

До митної декларації № UA403010/2019/013877 від 26.09.2019 декларантом долучено наступні документи:

рахунок-фактура (інвойс) - № AUK11113 від 17.09.2019 (а.с. 14);

декларація про походження товару № 2016FD28779 від 21.11.2016;

акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу № UA20903/2019/72565 від 20.09.2019;

свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 2016 НОМЕР_4 від 21.11.2016;

договір про надання послуг митного брокера № 18/09/4 від 18.09.2019;

паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_5 від 07.04.2016;

інші некласифіковані документи - квитанція № 0.0..1 від 18.09.2019;

копія митної декларації країни відправлення № 19PL402010E1062314 від 18.09.2019 (а.с. 17);

сертифікат відповідності щодо індивідуального затвердження колісного транспортного засобу № UA.008.103423-19 від 23.09.2019;

паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України НОМЕР_8 від 12.09.2019.

Як вбачається із пояснень представника відповідача та витягу з автоматизованої системи митного оформлення «Інспектор» (а.с.44), під час здійснення митного контролю імпортованого товару із застосуванням системи управління ризиками за МД №UA403010/2019/013877 відбулось спрацювання профілів ризику: 103-1 «Перевірка поданих товаросупровідних та товаротранспортних документів (в тому числі наданих на вимогу митного органу) та/або відомостей про них на предмет розбіжностей у відомостях, що зазначені у цих документах, митній декларації чи документах, що її заміщують, їх електронних копіях, розміщених в ЄАІС Держмитслужби»; 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів»; 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів». За результатами опрацювання згенерованих профілів ризику відповідачем встановлено, що вартість транспортного засобу нижча наявної цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел; обов`язкове залучення відповідного спеціалізованого підрозділу для визначення митної вартості за VIN - кодом НОМЕР_1, валюта - EUR, вартість - 10850,00.

Вважаючи, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів, не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також у зв`язку з спрацюванням ризиків АСАУР, посадовою особою митниці під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів було розпочато процедуру консультацій декларанта з митним органом. Уповноваженій особі декларанта 26.09.2019 направлено електронне повідомлення наступного змісту: «У зв`язку з тим, що документально не підтверджено числові значення складових митної вартості, які є обов`язковими при її обчисленні, а саме фактурну вартість та витрати на страхування (якщо здійснювалось), прошу відповідно до частини другої статті 53 МК України надати документи: якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі відсутності вище зазначених документів, відповідно до частини третьої статті 53 МК України прошу надати (за наявності) такі додаткові документи: копію митної декларації країни відправлення; висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією» (а.с.46).

На вказаний запит уповноваженою особою декларанта надано відповідачу висновок експертного автотоварознавчого дослідження № 420/19 від 30.09.2019, у якому вказано, що вартість VOLKSWAGEN Golf Variant 1.6 TDI BlueMotion Technology Comfortline становить 154985,70 грн (5885,25 EUR (євро)) (а.с.15-16); банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару № 0408004 від 03.09.2019 (а.с.13).; страховий поліс № KM-F/539503; рахунок-проформа (попередній рахунок) № 6266697 (а.с.12).

Листом від 30.09.2019 уповноважена особа декларанта повідомила відповідача про те, що інших документів, крім вищезазначених та тих, що подані разом із митною декларацією немає, і протягом 10 днів не надасть (а.с.48).

Відповідач за результатами розгляду поданої уповноваженою особою декларанта митної декларації №UA403010/2019/013877 від 26.09.2019 та доданих до неї документів, здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 (а.с.20), яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 10550,00 EUR (євро).

В графі 33 рішення про коригування митної вартості товарів зазначено: «митна вартість імпортованого товару не може бути визнана у зв`язку з тим, що в документах поданих до митного оформлення наявні розбіжності, зокрема: рахунком-фактурою №AUK11113 від 17.09.2019 зазначено готівковий розрахунок за товар, проте до митного оформлення поданий банківський платіжний документ, у якому відсутнє посилання на рахунок-фактуру; до митного оформлення подано рахунок-проформу і рахунок-фактуру, які складені двома різними мовами - польською та російською, окрім цього юридичні адреси продавця відрізняються, що викликає сумнів у достовірності даних документів; висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути прийнятий до уваги, оскільки обрахунок вартості КТЗ здійснюється від мінімальної ціни, хоча Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затверджена наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (із змінами та доповненнями) встановлено, що вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах (пункт 7.53 Методики); у копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на дату складання інвойсу; копія митної декларації країни відправлення від 18.09.2019, проте згідно з відмітками у закордонному паспорті громадянин ОСОБА_1 в момент укладення договору купівлі-продажу за кордоном не перебував; до митного оформлення додано витяг з інтернет аукціону exleasingcar.com.ua, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , (ID НОМЕР_3), однак у фактурі продавцем вказано DOBROKAR sp. Z.o.o, таким чином це викликає сумнів щодо законності операції купівлі-продажу. У митного органу виникли обґрунтовані сумніви щодо заявленої митної вартості даного товару у зв`язку з тим, що інформація яка міститься на загальнодоступних інтернет ресурсах вартість даного товару є вищою за заявлену декларантом. Відповідно митним органом розпочато процедуру консультації та направлено повідомлення про надання документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини четвертої статті 57 МК України, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59-63 МК України. Митна вартість товару визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно статті 64 МК України. За основу для обрахунку митної вартості даного товару взято інформацію щодо вартості транспортного засобу обрахованого згідно АСАУР 105-2, 106-2 на рівні 10 550 евро» (а.с.20-зворот).

У зв`язку з прийнятим рішенням відповідачем було оформлено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UА403010/2019/00914 (а.с.21).

04.10.2019 декларантом позивача подану МД №UA403010/2019/014310 (а.с.49), за якою імпортований автомобіль випущено у вільний обіг у зв`язку зі сплатою митних платежів згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х МК України, про що зазначено у відомостях про подробиці розрахунків (графи 45-47 МД), у графі 43 Код МВВ вказано метод визначення митної вартості, який застосовано декларантом, - 1 за основним методом, та метод визначення митної вартості, який застосований митним органом у прийнятому рішенні про коригування митної вартості товарів, - 6 резервний.

Не погоджуючись із відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригуванням митної вартості товару, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд, зважаючи на предмет позову, перевіряє чи оскаржувані рішення та картка відмови відповідачем прийняті у відповідності до зазначених вище умов.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Розділ ІІІ МК України регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, відповідно до статті 49 МК України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (частина друга статті 52 МК України).

Відповідно до статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (частина друга статті 53 МК України).

Як встановлено судом та уже зазначалося вище, декларант позивача надав наявні у нього документи, що підтверджують митну вартість товару і обраний ним метод її визначення згідно із частиною другою статті 53 МК України, серед яких: попередній рахунок НОМЕР_7 від 02.09.2019 (а.с.12), рахунок-фактуру № AUK11113 від 17.09.2019 (а.с.14), а також платіжне доручення в іноземній валюті від 03.09.2019 про переведення суми 6514,00 євро з рахунку позивача на рахунок продавця (DOBROKAR sp. Z.o.o) за придбання автомобіля як оплати за товар ідентифікаційний номер НОМЕР_1, у якому зазначено номер попереднього рахунку № 6266697 (а.с.13). Відтак, надати будь-які інші банківські документи позивач не міг до митного оформлення, бо їх не існувало.

Як визначено частинами першою, другою статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У частині третій статті 53 МК України визначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Із наведених положень випливає, що орган доходів і зборів досліджує документи стосовно усіх товарів, які переміщуються через митний кордон, на предмет перевірки правильності визначення митної вартості. Виключно висновки, що ґрунтуються на дослідженні документів, доданих до митної декларації, можуть бути підставою для витребування додаткових документів. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України, є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару автомобіля марки «VOLKSWAGEN», модель «Golf», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , у розмірі 6514 євро та надання відповідачу необхідних документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При цьому позиція відповідача полягає у тому, що у поданих до митного контролю та оформлення документах наявні розбіжності, зокрема: рахунком-фактурою №AUK11113 від 17.09.2019 зазначено готівковий розрахунок за товар, проте до митного оформлення поданий банківський платіжний документ, у якому відсутнє посилання на рахунок-фактуру; до митного оформлення подано рахунок- проформу і рахунок-фактуру, які складені двома різними мовами - польською та російською, окрім цього юридичні адреси продавця відрізняються, що викликає сумнів у достовірності даних документів; висновок про вартісні характеристики підготовлений спеціалізованою експертною організацією не може бути прийнятий до уваги; у копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на дату складання інвойсу; копія митної декларації країни відправлення від 18.09.2019, проте згідно з відмітками у закордонному паспорті громадянин ОСОБА_1 в момент укладення договору купівлі-продажу за кордоном не перебував; до митного оформлення додано витяг з інтернет аукціону exleasingcar.com.ua, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , (ID НОМЕР_3), однак у фактурі продавцем вказано DOBROKAR sp. Z.o.o.

Відповідно до частини другої статті 58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо: використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У повідомленні відповідача від 26.09.2019 містилась вимога: «надати банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити необхідні для ідентифікації ввезеного товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі відсутності вище зазначених документів: копію митної декларації країни відправлення, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією» (а.с.46).

Відповідач поставив під сумнів митну вартість товару у зв`язку із тим, що рахунком-фактурою №AUK11113 від 17.09.2019 зазначено готівковий розрахунок за товар, проте до митного оформлення поданий банківський платіжний документ, у якому відсутнє посилання на рахунок-фактуру, до митного оформлення подано рахунок- проформу і рахунок-фактуру, які складені двома різними мовами - польською та російською, окрім цього юридичні адреси продавця відрізняються. Разом з тим, суд зауважує, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови оплати товару не стосуються складових ціни товару, а тому такі умови взагалі не можуть бути покладені в основу висновків митного органу щодо наявності розбіжностей у відомостях про митну вартість товару та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Відповідно до платіжного доручення в іноземній валюті від 03.09.2019 (а.с.13) позивачем було здійснено попередню оплату за придбаний на аукціоні транспортний засіб у сумі 6514 євро, рахунок-фактура №AUK11113 від 17.09.2019 була оформлена продавцем автомобіля після повної оплати за транспортний засіб та відповідно платіжний документ не міг містити відомостей про такий рахунок-фактуру.

Крім того, суд критично ставиться до доводів представника відповідача про складення рахунку-проформи і рахунку-фактури різними мовами та наявності у них розбіжностей у юридичних адресах продавця, оскільки вказане жодним чином не спростовує факт придбання позивачем автомобіля за вказаною у них ціною. Платіж ОСОБА_1 на рахунок фірми DOBROKAR sp. Z.o.o. у сумі 6514 євро відповідно до платіжного доручення від 03.09.2019 (а.с.13) ідентифікується та відповідає відомостям з попереднього рахунку від 02.09.2019 № 6266697 із зазначенням відомостей про покупця і продавця, предмет поставки, та з зазначенням платіжних реквізитів продавця: банку отримувача коштів, рахунку отримувача, номера рахунку на сплату (а.с.12).

Щодо доводів представника відповідача про те, що у копії митної декларації країни відправлення відсутнє посилання на дату складання інвойсу; копія митної декларації країни відправлення від 18.09.2019, проте згідно з відмітками у закордонному паспорті громадянин ОСОБА_1 в момент укладення договору купівлі-продажу за кордоном не перебував, суд зауважує, що не співпадіння календарних дат, вчинення дій не одночасно, а з проміжком в часі, передоплата та інші умови оплати безпосередньо ціни товару не стосуються та не можуть у зв`язку із цим бути підставою для відмови у визнанні митної вартості. Рахунок-фактура (інвойс) не є актом приймання-передачі товару і не встановлює факту отримання товару, а є документом, що надається покупцеві та містить відомості про придбаний товар і його ціну. Фактична передача покупцеві автомобіля відбулась пізніше, що жодним чином не спростовує факту придбання транспортного засобу за ціною визначеною у рахунку-фактурі від 17.09.2019.

Щодо доводів представника відповідача про те, що до митного оформлення додано витяг з інтернет аукціону exleasingcar.com.ua, де покупцем зазначено ОСОБА_1 , (ID НОМЕР_3), однак у фактурі продавцем вказано DOBROKAR sp. Z.o.o., що викликає у митного органу сумнів щодо законності операції купівлі-продажу, суд зазначає, що ввезений на територію України позивачем автомобіль придбавався ним на аукціоні організованому інтернет ресурсом Еxleasingcar, який виступає посередником, а не безпосереднім продавцем товарів. У даному випадку продавцем автомобіля Volkswagen golf виступала фірма DOBROKAR sp. Z.o.o., про що було вказано як у попередньому рахунку від 02.09.2019, так і в рахунку-фактурі №AUK11113 від 17.09.2019, саме на рахунок вказаної фірми позивачем було здійснено платіж на суму 6514 євро.

Визначення продавця чи власника товару не впливає на його митну вартість, при цьому з інших документів, поданих при митному оформленні, зрозуміло, що продавцем є компанія нерезидент DOBROKAR sp. Z.o.o.

Зазначені документи підтверджують ціну, яку декларант дійсно сплатив за придбаний товар. Суд звертає увагу, що надані документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

Крім того, судом встановлено, що позивачем здійснювалась попередня оплата за придбаний транспортний засіб у сумі 6514 євро, кошти були сплачені позивачем на підставі попереднього рахунку від 02.09.2019 НОМЕР_7, після чого було оформлено рахунок- фактуру №AUK11113 від 17.09.2019. Вказані документи на підтвердження заявленої митної вартості товару були подані представником позивача до митного оформлення, а тому, суд вважає, що у відповідача було достатньо документів на підтвердження ціни придбаного транспортного засобу у сумі 6514 євро.

Також відповідач ставить під сумнів митну вартість товару у зв`язку з тим, що не надано додаткових документів. Разом з тим, додаткові документи, зокрема, страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, мають бути надані, якщо за умовами поставки здійснювалося страхування.

Суд не заперечує права органу доходів і зборів упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважає, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України: наявність розбіжностей у поданих декларантом документах, ознаки підробки або відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частиною п`ятою статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України орган доходів і зборів має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Між тим, витребовувати контролюючий орган має ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, та жодним чином не всі, котрі передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Отже, з викладених правових норм вбачається, що єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов: 1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 МК України; 2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості; 3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору); 4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15, від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.

Відповідно до частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

витрати, понесені покупцем:

а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів;

б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами;

в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;

належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:

а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів;

б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів;

в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо);

г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;

роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.

відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;

витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;

витрати на страхування цих товарів.

Разом з тим, ні в запиті про надання додаткових документів від 26.09.2019, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах; які саме складові митної вартості не підтверджені документально.

Суд звертає увагу, що надані документи не містять розбіжностей чи ознак підробки, а відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару.

На підставі досліджених письмових доказів суд вважає, що використані декларантом відомості підтверджені документально та визначені кількісно; їх достовірність не спростована відомостями від компетентних органів інших країн щодо не підтвердження обставин відчуження позивачу продавцем нерезидентом - фірмою DOBROKAR sp. Z.o.o. товару або що видані позивачу документи є фіктивними, недійсними.

Безпідставною є вимога митного органу до позивача (уповноваженої особи декларанта), зазначена 26.09.2019 в електронному повідомленні, про надання додаткових документів - страхових документів та копії митної декларації країни відправлення (а.с.46). До митної декларації №UA403010/2019/013877 від 26.09.2019 декларантом долучено копія митної декларації країни відправлення № 19PL402010E1062314 від 18.09.2019, про що зазначено в МД. Такі ж відомості про перевірку митної декларації країни відправлення, яка подана разом з МД вказуються відповідачем в картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403010/2019/00914 (а.с.21).

Крім того представником позивача після отримання повідомлення від 26.09.2019 було подано до митного органу страховий поліс № КМ-F/539503, однак контролюючим органом вказаний документ не враховано.

Відтак, з поданих при митному оформленні документів не вбачається, що позивач поніс (чи повинен понести) витрати, що можуть бути включені до митної вартості імпортованого товару, що визначені частиною десятою статті 58 МК України. Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Крім того, декларантом позивача надано митному органу на підтвердження задекларованої митної вартості транспортного засобу висновок експертного товарознавчого дослідження судового експерта Мазура М.С. №420/19 від 30.09.2019, у якому вказано, що вартість транспортного засобу ввезеного на митну територію України позивачем VOLKSWAGEN Golf Variant 1.6 TDI BlueMotion Technology Comfortline становить 154985,70 грн (5885,25 EUR (євро)) (а.с.15-16).

Як вбачається з оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів від 02.10.2019 цей висновок не прийнятий до уваги Тернопільською митницею ДФС, оскільки обрахунок вартості КТЗ здійснюється від мінімальної ціни, хоча Методикою товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (із змінами та доповненнями) встановлено, що вартість КТЗ та їх складових частин, що ввозяться на митну територію України, визначається за середніми цінами їх продажу в країні придбання або в провідних країнах-експортерах (пункт 7.53 Методики). Разом з тим, жоден з учасників справи, у тому числі відповідач, не надав суду докази на підтвердження того, що саме від мінімальної ціни проведено розрахунок КТЗ.

Також суд зазначає, що за змістом пункту 5 Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджених наказом Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 № 689, під час робіт з аналізу, виявлення та оцінки ризиків можуть використовуватися такі джерела інформації: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи ДФС; спеціалізовані видання, які містять інформацію про ціни, сформовані на світовому ринку; інформація, отримана від ДФС, про ціни на товари та/або сировину, матеріали, комплектуючі, які входять до складу товарів; інформація, отримана від митних органів іноземних держав за результатами перевірки автентичності документів, які подавалися під час митного контролю та митного оформлення товару; інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю, в тому числі, за результатами проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства з питань державної митної справи; інформація, отримана від державних органів, установ та організацій на запити територіальних органів та/або ДФС; цінова інформація, отримана в рамках домовленостей, укладених між ДФС та асоціаціями, спілками та іншими об`єднаннями імпортерів та виробників; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, що мають відповідні повноваження згідно із законодавством; інформація отримана з мережі Інтернет.

Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Верховний Суд у постанові від 02.04.2019 у справі №809/784/16 зауважив, що спрацювання системи є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

На підставі системного аналізу вказаних законодавчих положень суд дійшов висновку, що, виходячи з принципу послідовності, передбаченого статтею 57 МК України, відповідач при виборі методу визначення митної вартості повинен проводити консультації з декларантом, обмінюючись наявною у кожного з них інформацією. При цьому застосування резервного методу відповідно до вимог, встановлених статтею 64 МК України можливе лише за наявності обґрунтованих підстав незастосування попередніх п`яти.

Разом з тим, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб матеріли справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації і надіслання запиту 26.09.2019 не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Згідно з пунктом 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів); посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019, у ньому зазначено лише про неможливість застосування другорядних методів визначення митної вартості у зв`язку з відсутністю достовірної інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Вказано, що метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із цін; метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. Доказів в підтвердження проведення посадовою особою відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, відповідачем суду не надано.

Тернопільська митниця ДФС, приймаючи рішення про коригування митної вартості імпортованого позивачем товару за резервним методом, не вказала, яким чином митна вартість товару визначена саме в такому розмірі, які складові вплинули на формування такої вартості, не навела порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, що свідчить про порушення відповідачем частини другої статті 55 МК України щодо обґрунтованості прийнятого рішення.

Такі висновки суду відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 07.11.2019 у справі № 160/1329/19.

При прийнятті оскаржуваного рішення відповідачем використано інформацію, надану у зв`язку зі спрацюванням ризиків АСАУР «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів, вартість 10550 євро». Разом з тим, документів, які б підтверджували митну вартість у розмірі 10550 євро, відповідач суду не надав.

Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 в справі №825/648/17 зробив висновок, що рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом, інформації (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну).

Відтак, суд вважає, що відповідач не обґрунтував ціну, яка визначена ним у розмірі 10550 євро, що значно вища ніж та, яка зазначена в документах, поданих для митного оформлення оцінюваного транспортного засобу.

Наведене не дає підстав вважати рішення відповідача про коригування митної вартості товарів обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у розмірі 10550 євро внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом; відповідач не довів того, що товар за такою митною вартістю дійсно був увезений до України. Отже, рішення відповідача про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019 не ґрунтується на нормах чинного законодавства, а тому його слід визнати протиправним та скасувати.

Оскільки фактичною підставою для оформлення картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA403010/2019/00914 є протиправне рішення про коригування митної вартості товарів№UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019, похідні позовні вимоги про скасування картки відмови підлягають задоволенню. Отже, позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частинами першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 1837,53 грн, що підтверджуються квитанціями №64683 від 30.10.2019 (а.с.4) та №0.0..1 від 08.11.2019.

Керуючись статтями 72-77, 90, 139, 241-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Тернопільської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Тернопільської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA403000/2019/002062/2 від 02.10.2019.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови Тернопільської митниці ДФС в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за №UA403010/2019/00914.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільської митниці ДФС на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1837,53 грн (одна тисяча вісімсот тридцять сім грн 53 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідач: Тернопільська митниця ДФС (вулиця Текстильна, 38, місто Тернопіль, 46020, ідентифікаційний код юридичної особи 39420537).

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.

Згідно з оригіналом:

Суддя Чепенюк О.В.