Справа № 360/3764/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2020-01-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року справа №360/3764/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М.,

розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 360/3764/18 (головуючий І інстанції Борзаниця С.В., повний текст складений у м. Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом ОСОБА_2 до Управління Державної міграційної служби України в Луганській області, третя особа: Державний заклад «Луганський Державний медичний університет» про визнання протиправним та нечинним рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача - Алексєєв О.І. звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із заявою про винесення додаткового судового рішення про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у задоволенні заяви - відмовлено (т. 5 а.с. 23-24).

Представником позивача подано апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду першої інстанції - скасувати, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь представника позивача витрат зі сплати судового збору; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права (т. 5 а.с. 50-53).

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи, вивчив доводи апеляційної скарги разом з відзивом на неї та встановив наступне.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача про забезпечення позову (т. 2 а.с. 115-116).

Представник позивача не погодився з вищезазначеною ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, за подання якої позивачем сплачено судовий збір в сумі 1762 грн. (т. 2 а.с. 122-127).

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року - задоволено; ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року - скасовано; клопотання ОСОБА_2 про забезпечення позову в адміністративній справі № 360/3764/18 - задоволено; вжито заходи забезпечення адміністративного позову шляхом заборони Управлінню Державної міграційної служби України в Луганській області вчиняти дії щодо примусового видворення громадянина Індії ОСОБА_4 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 360/3764/18 (т. 2 а.с. 202-205). Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року, залишеним без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 року, позов задоволений частково: визнано протиправним рішення Управління Державної міграційної служби України в Луганській області від 18.10.2018 року № 4401.5-38971/44.1-18 про відмову в видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4 , оформлене повідомленням про відмову в прийнятті (розгляді) документів; зобов`язано Управління Державної міграційної служби України в Луганській області розглянути питання щодо видачі посвідки на тимчасове проживання громадянину Індії ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , на підставі поданих ним 03.10.2018 документів, з урахуванням правової позиції суду; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1938,20 грн. (т. 3 а.с. 203-210, т. 4 а.с. 45-48).

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч. 2 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви (ч. 3 ст. 252 КАС України).

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 252 КАС України).

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені (ч. 5 ст. 252 КАС України).

Суд зазначає, що додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними заявлені вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 2 ст.132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

За приписами ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За приписами ч.ч. 2-5 ст. 252 КАС України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, враховуючи вимоги п. 3 ч. 1 ст.252 КАС України, ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат покладається на суд, який ухвалив судове рішення.

В даному випадку судове рішення у справі № 360/3764/18, яким завершений розгляд справи, ухвалене Луганським окружним адміністративним судом від 07.06.2019 року (т. 3 а.с. 203-210).

Як встановлено матеріалами справи, постановою суду апеляційної інстанції - Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2019 року залишено без задоволення апеляційну скаргу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 07.06.2019 року, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Таким чином, у Першого апеляційного адміністративного суду, як суду апеляційної інстанції відсутні правові підстави для винесення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат, оскільки судом апеляційної інстанції не приймалося судове рішення, яким завершений розгляд справи.

Вимоги апеляційної скарги про стягнення витрат на правову допомогу в сумі 5000 грн. не підлягають задоволенню, оскільки до апеляційної скарги не додані відповідні належні та допустимі докази в підтвердження заявленої представником позивача суми витрат на правову допомогу.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції внаслідок порушення норм процесуального права, дійшов помилкового висновку щодо відсутності підстав для ухвалення додаткового судового рішення, у зв`язку з чим ухвала суду підлягає скасуванню з прийняттям постанови про направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу від 21.11.2018 року.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи задоволення апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції присуджує представнику позивача понесені судові витрат зі сплати судового збору, які підтверджені документально (т. 5 а.с. 49), за рахунок бюджетних асигнувань відповідача в сумі 1921 грн.

Керуючись ст.ст. 241, 250, 252, 310, 315, 317, 321, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника позивача - Алексєєва Олексія Ігоровича задовольнити.

Ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі № 360/3764/18 - скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду по суті клопотання про ухвалення додаткового судового рішення щодо судових витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 21.11.2018 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Державної міграційної служби України в Луганській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 1921 грн. (тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Повний текст постанови складений 22 січня 2020 року.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та не підлягає оскарженню.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді Т.Г. Арабей

Г.М. Міронова