Справа № 420/2002/19
Суддя: Білостоцький О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2002/19
УХВАЛА

23 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Білостоцький О.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про відвід суді Вовченко О.А. у справі №420/2002/19, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 27.09.2019 року у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

24.10.2019 року ухвалою суду було витребувано у відділу державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, розірвання шлюбу, зміну прізвища, ім`я та по батькові до зміни імені і після зміни імені фізичної особи щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Зобов`язано відділ державної реєстрації актів цивільного стану управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції в Одеській області надати витребувані докази до Одеського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року було також витребувано у Подільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області додаткові письмові докази.

12 грудня 2019 року ухвалою суду, занесеною до протоколу судового засідання, було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_1 .

24 грудня 2019 року ухвалою суду було відмовлено у задоволенні клопотання позивача про витребування додаткових доказів по справі №420/2002/19, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

22.02.2020 року до суду від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 надійшла заява про відвід судді Вовченко О.А.

Зазначену заяву ОСОБА_1 обґрунтовує тим що він заявив клопотання про витребування доказів, заявлених позивачкою в своєму клопотанні від 18.04.2019 року, однак суд відмовив у витребуванні доказів у справі, що є фальсифікацією процесу. Зазначає, що без зазначених документів об`єктивно розглянути позов неможливо та неможливо навіть точно встановити відповідача. Вказує, що є явна фальсифікація і порушення процесуальних прав сторін та що суддя Вовченко О.А. «навмисне заволокітила» розгляд позову, сфальсифікувала факти, викладені в ухвалі, унеможливила об`єктивний розгляд справи без доказів, що прямо вказує на необ`єктивність судді.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 22.01.2020 року у справі №420/2002/19 (головуючий суддя Вовченко О.А.) заява ОСОБА_1 про відвід суді Вовченко О.А. була визнана необґрунтованою, з огляду на що провадження у справі №420/2002/19 було зупинено, а справу відповідно до ст. 31 КАС України передано до відділу з надання судово-адміністративних послуг та аналітичної роботи Одеського окружного адміністративного суду.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 22.01.2020 року, заяву про судді по справі №420/2002/19 було передано для вирішення судді Білостоцькому О.В.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Відповідно до частини 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Частиною 11 ст. 40 КАС України передбачено, що питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Вивчивши матеріали адміністративної справи №420/2002/19, дослідивши наведені заявником обставини, суд вважає, що заява про відвід головуючого у справі судді Вовченко О.А. задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України, незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Це положення узгоджується з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини 1 статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, а саме обставин щодо недопустимості повторної участі судді в розгляді справи.

Таким чином, підстави для відводу, у тому числі самовідводу судді, можна умовно поділити на безумовні - ті, що чітко визначені законом, й оціночні - які вимагають оцінки.

Так, безумовними є наступні підстави: 1) якщо суддя брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо суддя є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 3) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу; 4) підстави, встановлені статтею 37 КАС України. Наявність цих юридичних фактів достатньо для того, щоб суддя був відведений.

До оціночних підстав належать такі підстави: 1) якщо суддя прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 2) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Для відводу судді за наявності обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість судді.

Тобто, в даному випадку особа, яка заявляє відвід судді із вказаних підстав, повинна навести конкретні факти такої заінтересованості, упередженості, необ`єктивності судді та підтвердити їх відповідними доказами, що дають підставу для застосування даної норми.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) є обов`язковими для виконання Україною. У статті 17 вказаного Закону прямо закріплюється, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так ЄСПЛ розрізняє, чи в конкретній справі суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в його упередженості (рішення у справах Piersac vs Belgium, Grieves vs UK). Крім того згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ по справі Le Comte, Van Leuven i De Meyere vs Belgium, суд має бути неупередженим і безстороннім.

Суд зазначає, що підстави, на які посилається заявник у заяві про відвід судді не є такими, що можуть викликати сумнів у неупередженості судді, вони зводяться лише до незгоди ОСОБА_1 із прийнятим за змістом процесуальним рішенням - ухвалою суду від 24.12.2019 року про відмову позивачу у витребуванні доказів у справі №420/2002/19.

Суд зазначає що незгода сторони з процесуальним рішенням судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 КАС України).

Крім того суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Судом встановлено, що підготовче судове засідання у справі, під час якого суддею Вовченко О.А. було винесено ухвалу про відмову позивачу про витребування додаткових доказів (на яку посилається ОСОБА_1 та яка стала підставою для заявлення ним 22.01.2020 року відводу судді Вовченко О.А.) відбулось 24.12.2019 року.

Про хід та результати зазначеного судового засідання, зокрема, про ухвалення судом рішення про відмову у витребувані додаткових доказів, заявник ОСОБА_1 був обізнаний 24.12.2019 року, що підтверджується копією протоколу судового засідання.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що заява про відвід суді Вовченко О.А. у справі №420/2002/19 була заявлена з порушенням строків, встановлених КАС України.

Будь-яких інших посилань на ймовірну зацікавленість судді Вовченко О.А. у результатах розгляду адміністративної справи №420/2002/19, а також інших підстав для відводу судді, визначених ст.ст. 36, 37 КАС України, ОСОБА_1 в наданому до суду клопотанні не зазначено та з матеріалів справи не вбачається.

На підставі вищезазначеного суд доходить висновку про те, що заява ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5-11, 36, 37, 39, 40, 243, 248, 256, 294 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, ОСОБА_1 про відвід суді Вовченко О.А. у справі №420/2002/19 - відмовити

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Ухвала за наслідками розгляду питання про відвід (самовідвід) окремо не оскаржується. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної чи касаційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду справи.

Суддя Білостоцький О.В