Справа № 320/3842/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року № 320/3842/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання Андреєвої КВ. розглянувши у відкритому судовому засідання за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла», Київської обласної державної адміністрації, Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації про визнання незаконним та скасування рішення конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування та визнання недійсним договору про організацію перевезень на автобусному маршруті загального користування,-

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла», Київської обласної державної адміністрації, Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, в якому позивач просить суд:

- визнати незаконним і скасувати рішення конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2015 та наказ начальника Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 14 січня 2016 року № 1-од «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01 грудня 2015 року»;

- визнати недійсним договір № 2015-15-49 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 22 січня 2016 року, укладений між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла».

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підставою для перерахунку балів у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації на об`єктах 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 121, 125, за результатами якого прийняте оскаржуване рішення та наказ, була додаткова постанова Київського окружного адміністративного суду по справі № 810/3748/14 від 30.09.2015, яка скасована судом касаційної інстанції. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.11.2016 підтверджено законність розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 24.06.2014 № 200 «Про ведення в дію рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014, на підставі якого, в подальшому Київською обласною державною адміністрацією укладено договір з ТОВ «КІР-Автотранс». Зміст правочину укладеного з ТОВ «АТП Стріла» суперечить нормам ст. 629 ЦК України, ст. 44 ЗУ «Про автомобільний транспорт», п. 54, 55 Порядку проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, а саме його дія почалася до закінчення терміну дії попереднього договору, укладеного з ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» на той самий маршрут, який станом на 22.01.2016 не закінчив свою дію та не був достроково розірваний.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовку справи до судового розгляду, призначено підготовче засідання.

30 жовтня 2019 року представником відповідача-2 через службу діловодства суду подано письмові пояснення в частині заявлених позовних вимог. В яких зазначено, що Київською обласною державною адміністрацією на виконання постанови Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 та додаткової постанови цього ж суду від 30.09.2015 на засіданні конкурсного комітету позивача було допущено до участі у конкурсі, переможцем якого визначено ТОВ «АТП Стріла». Та як наслідок укладено з останнім оскаржуваний договір. В подальшому, виконанні судові рішення адміністративних судів скасовано ухвалою Вищого адміністративного суду України від 08.11.2016 справа № 810/3748/14, тобто дані судові рішення не породжують жодних правових наслідків з моменту їх ухвалення. У справі, яка розглядалася в порядку господарського судочинства (№910/2175/18) суд першої інстанції задовольняючи позов виходив з наявності зазначеної ухвали суду касаційної інстанції. Отже, оскаржуване рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2015 та наказ начальника Управління інфраструктури №1-од є законними та були прийняті на підставі чинної, на момент проведення конкурсу у 2015 році, постанови Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 та додаткової постанови цього ж суду від 30.09.2015, подальша зміна обставин, в даному випадку, не впливає на законність дій Київської обласної державної адміністрації.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання до розгляду справи по суті.

26 листопада 2019 року представником відповідача ТОВ «АТП Стріла» через службу діловодства суду подано письмові пояснення по справі. В яких зазначено, що обраний позивачем спосіб захисту, в даному випадку не буде мати наслідком повне припинення порушення його прав та охоронюваних законом інтересів. Оскільки оскаржуване рішення конкурсного комітету вже виконано, а оскаржуваний правочин закінчив строк своє дії. Тобто, позивач обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, що також є підставою для відмови у задоволенні позову. Слід зазначити, що фактично позивачем оскаржується акт індивідуальної дії, що вичерпав свою дію в момент виконання та господарський договір, який станом на дату подачі даного позову закінчив свою дію. Крім того, позивачем пропущено строк звернення до суду з даним позовом.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

10 квітня 2014 року розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації «Про проведення обласного конкурсу на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації» № 81 призначено проведення конкурсу з перевезення пасажирів на приміських та міжміських автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, затверджено умови його проведення та перелік об`єктів. Засідання конкурсного комітету, яке відбулося 14 травня 2014 року було оформлено протоколом № 2014-1.

Розпорядженням голови Київської обласної державної адміністрації № 200 від 24 червня 2014 року рішення конкурсного комітету від 14 травня 2014 року введено в дію, зобов`язано підготувати та укласти відповідні угоди для організації перевезень пасажирів з переможцями конкурсу.

21 липня 2014 року Товариством з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» та Київською обласною державною адміністрацією було укладено договір № 32.2014 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування.

Не погоджуючись з результатами конкурсу, рішенням та розпорядженням, прийнятими за його результатами, Товариство з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» звернулось з позовом до суду з вимогою про їх скасування.

19 червня 2015 року постановою Київського окружного адміністративного суду (справа № 810/3748/14) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року в адміністративній справі №810/3748/14, скасовано постанову Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року в адміністративній справі № 810/3748/14 та прийнято нову постанову, якою адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» задоволено.

Визнано протиправними дії Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, які полягають у недопущенні Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» до участі у конкурсі згідно оголошення у газеті «Час Київщини» від 11 квітня 2014 року, визнано протиправним та скасовано рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014 в частині недопущення Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» до участі у конкурсі та визнання переможців конкурсу, а також претендентів, які посіли друге місце, на об`єктах № 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 121, 125, визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 24.06.2014 № 200 «Про введення в дію рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, від 14.05.2014» у частині об`єктів № 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 121, 125.

13 серпня 2015 року ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду залишено без змін постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року.

30 вересня 2015 року додатковою постановою Київського окружного адміністративного суду по справі № 810/3748/14 задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі, зобов`язано Конкурсний комітет підрахувати бали ТОВ «АТП Стріла», як перевізника - претендента у конкурсі на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції ОДА на об`єктах № 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 121, 125 та визначити переможців конкурсу, а також претендентів, які посіли друге місце на згаданих об`єктах шляхом перерахування кількості балів відповідно до системи оцінки пропозицій перевізників - претендентів з урахуванням результатів ТОВ «АТП Стріла».

Листом від 29.02.2016 N 0109-05/599 Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації повідомило ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» про припинення дії договору № 32.2014, у зв`язку з вступом в силу судового рішення у справі № 810/3748/14.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2016 року № К/800/39728/15 постанову Київського окружного адміністративного суду від 19 червня 2015 року, додаткову постанову цього ж суду від 30 вересня 2015 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 13 серпня 2015 року скасовано, постановлено нову, якою у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Київського окружного адміністративного суду від 29 липня 2014 року, прийнятої у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» до Київської обласної державної адміністрації, Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування рішень - відмовлено.

Ухвалою Верховного Суду України від 13 березня 2017 року відмовлено у допуску до провадження Верховного Суду України зазначеної справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюються Законом України від 5 квітня 2001 року № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі Закон № 2344-III).

За змістом ст. 63 Закону № 2344-III органи місцевого самоврядування формують мережу міських автобусних маршрутів загального користування і здійснюють у межах своїх повноважень контроль за дотриманням законодавства у сфері автомобільного транспорту на відповідній території, запроваджують автоматизовану систему обліку оплати проїзду та встановлюють порядок її функціонування, а також види, форми носіїв, порядок обігу та реєстрації проїзних документів; визначають особу, уповноважену здійснювати справляння плати за транспортні послуги в разі запровадження автоматизованої системи обліку оплати проїзду.

Відповідно до частини першої статті 43 Закону № 2344-III визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах.

За частинами 1-2 статті 44 Закону № 2344-III організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п`яти років (стаття 44 Закону № 2344-III)

Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2008 року №1081 (далі Порядок № 1081).

Цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування і є обов`язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками.

Згідно п. 55 Порядку організатор зобов`язаний укласти договір з автомобільним перевізником, який за результатами проведення конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце, у разі: настання обставин, передбачених абзацами другим і третім підпункту 2 цього пункту на строк дії договору (дозволу), який було розірвано; відмови перевізника-претендента, який визнаний переможцем конкурсу, від укладення договору (одержання дозволу). У разі скасування судом рішення щодо результатів конкурсного комітету провести новий конкурс за об`єктом (об`єктами), за яким (якими) було прийнято таке рішення суду.

За положеннями ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 ст. 651 ЦК України встановлено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Отже, одностороння відмова від договору можлива виключно за прямої вказівки на це в договорі або акті законодавства.

Частина 1 ст. 615 ЦК України пов`язує можливість односторонньої відмови від зобов`язання із порушенням зобов`язання однією із сторін, якщо це встановлено договором або законом.

Так, зі змісту укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування вбачається, що правочин набирає чинності з дня його підписання сторонами, тобто з 21.07.2014. Дія правочину припиняється у разі: закінчення строку на який його було укладено; ліквідації юридичної особи перевізника або припинення діяльності фізичної особи-підприємця; якщо перевізник протягом 60 календарних днів з моменту підписання договору не розпочав перевезення пасажирів на маршруті; неотримання відповідної ліцензії на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів у разі закінчення терміну (строку) дії ліцензії; анулювання відповідної ліцензії на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів; його розірвання відповідно до пунктів 4.4.-4.9. цього договору.

Тобто, Київська обласна державна адміністрація, як сторона договору, не була наділена правом в односторонньому порядку відмовитися від договору з підстав інших, ніж визначені в договорі.

На момент укладення договору між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла» дія договору № 2015-15-49 на перевезення укладеного із ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» не закінчилася, правочин достроково сторонами розірваний не був.

Листом від 29.02.2016 № 0109-05/599 Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації, тобто вже після укладення та початку дії оскаржуваного договору з ТОВ «АТП Стріла», повідомило ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» про припинення дії договору № 32.2014, у зв`язку з вступом в силу судового рішення у справі № 810/3748/14.

Разом з тим, матеріалами справи підтверджено, що судові рішення, якими визнано протиправними дії Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації, які полягали у недопущенні ТОВ «АТП Стріла» до участі у відповідному конкурсі, а також якими зобов`язано Конкурсний комітет підрахувати бали ТОВ «АТП Стріла», як перевізника-претендента у конкурсі на перевезення скасовані судом касаційної інстанції.

Таким чином, судові рішення, які були підставою для одностороннього припинення договору про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування № 32.2014 укладеного між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» скасовані ухвалою Вищого адміністративного суду України від 8 листопада 2016 року та не породжують жодних правових наслідків з моменту їх ухвалення.

Судом касаційної інстанції встановлено законність розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 24.06.2014 № 200 «Про введення в дію рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014, на підставі якого Київською обласною державною адміністрацією укладено договір з ТОВ «КІР-АВТОТРАНС».

У зв`язку з чим, при розгляді виниклих спірних правовідносин судом не приймаються до уваги обставини встановлені постановами Київського окружного адміністративного суду від 19.06.2015 та від 30.09.2015 по справі N 810/3748/14, оскільки зазначені постанови не є підставою для звільнення відповідачів від доказування обставин на яких ґрунтуються їх заперечення щодо заявлених ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» позовних вимог.

За таких умов, у зв`язку з скасуванням вищевказаних постанов суду, відпала правова підстава для визнання протиправним та скасування рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсних торгів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014 в частині недопущення ТОВ «АТП Стріла» до участі у конкурсі та визнання переможців конкурсу, а також претендентів, які посіли друге місце, на об`єктах № 30, 31, 32, 33, 34, 35, 36, 37, 38, 121, 125, визнання протиправним та скасування розпорядження голови Київської обласної державної адміністрації від 24.06.2014 № 200 «Про введення в дію рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 14.05.2014», а також для підрахунку Конкурсним комітетом балів перевізника ТОВ «АТП Стріла».

Чинність рішення Конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2015, яким переможцем конкурсу по об`єкту № 32 (маршрут «Кодра-Київ АС «Дачна») було визнано ТОВ «АТП Стріла», введене в дію наказом від 14 січня 2016 року № 1-од, порушує права ТОВ «КІР-АВТОТРАНС», адже Товариство, у зв`язку з цим, не може бути визнано переможцем попереднього конкурсу.

За вищевикладеного, суд дійшов висновку про протиправність рішення конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01.12.2015 та наказу начальника Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 14 січня 2016 року.

Частиною 1 ст. 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Положення статті 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.

У разі спростування презумпції правомірності договору (а у випадку, що переглядається, у зв`язку зі скасуванням судового рішення) всі права, набуті сторонами правочину за ним не здійснюються, а створені обов`язки не підлягають виконанню.

Відтак, суд приходить до висновку, що договір № 2015-15-49 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 22 січня 2016 року, укладений між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла», підлягає визнанню недійсним як такий, що не відповідає вимогам частин 1 ст. 203 ЦК України.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідачами були вчинені дії на відновлення дії договору укладеного з позивачем, після скасування Вищим адміністративним судом України вищезазначених постанов.

Посилання відповідача на те, що рішення конкурсного комітету вичерпало свою дію з моменту виконання (укладення договору) спростовується Порядком проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування, затвердженого постановою КМУ № 1081 від 03.12.2008, за яким результати відповідного конкурсу використовуються і через п`ять років після його проведення. Позивач вправі обирати на свій розсуд спосіб правового захисту, чим в даному випадку й скористалось ТОВ «КІР-АВТОТРАНС» звернувшись до суду із зазначеним адміністративним позовом.

Щодо строку звернення до суду з даним позовом суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи слідує, що позивач з аналогічними позовним вимогами вперше звернувся до Господарського суду міста Києва рішенням якого від 16 травня 2018 року по справі №910/2175/18 позов задоволено. Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін. Постановою Великої палати Верховного суду від 12 червня 2019 року рішення Господарського суду міста Києва від 16 травня 2018 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11 вересня 2018 року скасовано, провадження у справі закрито.

Враховуючи обставини виниклих спірних правовідносин, а саме зміну правової позиції суду касаційної інстанції щодо юрисдикції зазначеного спору, в даному випадку відсутні правові підстави для застосовування наслідків спливу строку звернення до суду.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого останнім зроблено не було.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 13 січня 2011 р. в справі «Чуйкіна проти України» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE, заява № 28924/04) констатував: « 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom, пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 5 763,00 грн. згідно з платіжним дорученням від 15.07.2019 № 70, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Київської обласної державної адміністрації.

Керуючись статтями 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» - задовольнити

Визнати протиправним та скасувати рішення конкурсного комітету з проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01 грудня 2015 року та наказ начальника Управління інфраструктури Київської обласної державної адміністрації від 14 січня 2016 року № 1-од «Про введення в дію рішення конкурсного комітету з підготовки та проведення обласних конкурсів на перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування, віднесених до компетенції Київської обласної державної адміністрації від 01 грудня 2015 року».

Визнати недійсним договір № 2015-15-49 про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування від 22 січня 2016 року, укладений між Київською обласною державною адміністрацією та Товариством з обмеженою відповідальністю «АТП Стріла».

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КІР-АВТОТРАНС» (, місцезнаходження: 03680, м. Київ, пров. Радищева, 6) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Київської обласної державної адміністрації (, місцезнаходження: 01196, м. Київ, площа Лесі Українки, 1) у розмірі 5763,00 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 20.01.2020

Суддя Я.В. Горобцова