Справа № 540/1722/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/1722/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним дій державного виконавця, скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненого позову, просив визнати протиправними дії відповідача щодо винесення:

-постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 46545801 від 29.07.2019 року, якою постановлено стягнути витрати на проведення виконавчих дій в сумі 590,56 грн;

-постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 46545664 від 29.07.2019 року, якою постановлено стягнути витрати на проведення виконавчих дій в сумі 276,08 грн;

-постанови про стягнення виконавчого збору ВП № 46545664 від 29.07.2019 року, якою постановлено стягнути виконавчий збір в сумі 58 439,40 грн;

Зазначені постанови просить скасувати.

В обґрунтування позову послався на те, що витрати виконавчого провадження не підтверджені належними доказами, а стягнення виконавчого збору є передчасним, оскільки державний виконавець не проводив жодних виконавчих дій та суми боргу не було стягнуто.

За змістом відзиву, відповідач позовні вимоги не визнає та вважає їх безпідставними. Зазначає, що оскаржувані постанови прийняті у спосіб та на підставі положень ЗУ "Про виконавче провадження".

06.12.2019 року ухвалою суду адміністративну справу прийнято до провадження після надходження її з П`ятого апеляційного адміністративного суду, який 26.11.2019 року скасував ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 30.09.2019 року про залишення позову без розгляду та направив вказану справу для продовження розгляду.

06.12.2019 року ухвалою суду відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову.

У судове засідання сторони не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Позивач надав заяву про розгляд справи у письмовому провадженні.

Від відповідача заяв або клопотань не надходило.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, ухваленого по справі № 755/28866/14-ц, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованість по договору кредиту в сумі 577 970,75 грн, та третейський збір у сумі 6 179,71 грн, а також, судовий збір у сумі 243,60 грн, що разом склало 584 394,06 грн.

Вищезгадане рішення набрало законної сили 03.12.2014 року, у зв`язку із чим, судом був виданий виконавчий лист.

На підставі вище зазначеного виконавчого документа, Відділом ПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області було відкрито зведене виконавче провадження № 58224206 до складу якого входило:

ВП № 46545664 з примусового виконання виконавчого листа № 755/28866/14-ц від 24.12.2014 виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу у сумі 584 394,06 грн;

ВП № 46545801 з примусового виконання виконавчого листа №755/30239/14-ц від 28.11.2014 року виданого Дніпровським районним судом міста Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" боргу у сумі 546 896,38 грн.

10.10.2018 виконавче провадження ВП № 46545801 прийнято до виконання державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області зі Скадовського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області. Постанова про прийняття до виконання направлена сторонам до відома 10.10.2018 за вих. №15980. Згідно поштового повідомлення про вручення боржник ОСОБА_1 отримав постанову 25.10.2018.

28.01.2019 виконавче провадження ВП № 46545664 прийнято до виконання державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області з Скадовського РВДВС ГТУЮ у Херсонській області. Постанова про прийняття до виконання направлена сторонам до відома 28.01.2019 за вих. №1405. Згідно поштового повідомлення про вручення боржник ОСОБА_1 отримав постанову 01.02.2019.

Стягувач АТ "Укрсоцбанк", подало заяву до ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області від 05.06.2019 року про повернення виконавчого документа у ВП №46545664, виданого стосовно боржника ОСОБА_1 , яка надійшла до відділу 02.07.2019 року.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.07.2019 року, виконавчий лист № 755/28866/14-ц виданий 24.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у загальному розмірі 546 896,38 грн, повернутий стягувачу.

Постановою про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.07.2019 року, виконавчий лист № 755/28866/14-ц виданий 24.12.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Укрсоцбанк" заборгованості у загальному розмірі 584 394,06 грн, повернутий стягувачу.

29.07.2019 року державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у Херсонській області були винесені оскаржувані постанови:

- ВП № 46545664 про стягнення виконавчого збору в сумі 58 439,40 грн;

- ВП № 46545664 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 276,08 грн;

- ВП № 46545801 про стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 590,56 грн.

Вище перелічені постанови отримані позивачем особисто, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення.

Вважаючи вказані постанови протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з позовом про їх скасування.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з таких приписів нормативно-правових актів.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон №1404) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 37 Закону №1404 передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу, якщо він подасть заяву про його повернення.

Судом встановлено, що стягувачем АТ "Укрсоцбанк" було подано заяву про повернення виконавчого документа виданого відносно боржника ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 584 394,06 грн, на підставі якого, державний виконавець винесла постанову про його повернення.

Відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону № 1404 у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно ст. 27 Закону №1404 виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (ч.ч. 1, 2).

Отже, у разі повернення виконавчого документа за заявою стягувача, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа, виносить постанову про стягнення виконавчого збору.

З матеріалів справи вбачається, що питання щодо стягнення виконавчого збору в сумі 58 439,40 грн у ВП №46545664 було вирішено разом із поверненням виконавчого документа стягувачу у постанові від 29.07.2019 року, тобто в один і той же день, одним документом, що не суперечить наведеним вище положенням ч. 3 ст. 40 Закону №1404.

Виходячи із викладеного, дії державного виконавця по стягненню виконавчого збору з боржника у цих спірних правовідносинах були правомірними, тому оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору скасуванню не підлягає.

Стосовно постанов про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, слід зазначити про таке.

Статтею 42 Закону №1404 визначено перелік коштів виконавчого провадження, які складаються з:

1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця;

2) авансового внеску стягувача;

3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження (ч. 1).

Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (ч. 2).

Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті.

Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Розмір та види витрат виконавчого провадження встановлюються Міністерством юстиції України (ч. 3).

На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення (ч. 4).

Як вже зазначалось вище, та підтверджено матеріалами справи, виконавчий документ було повернуто стягувачеві, тому державний виконавець при винесенні постанов про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження діяла у спосіб та у межах передбачених Законом №1404, що в свою чергу виключає підстави для скасування цих постанов та спростовує доводи позивача про їх протиправність.

Виходячи з того, що державний виконавець при винесенні оскаржуваних постанов керувалась Законом №1404 та не допустила порушень приписів, які встановлені цим Законом, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Керуючись статтями 242 - 246 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області про визнання протиправним дій державного виконавця та скасування постанов.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 105000000