Справа № 813/1432/16
Суддя: Старунський Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 813/1432/16 пров. № 857/13074/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Старунського Д.М.,

суддів Большакової О.О., Качмара В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Максим Х.Б.,

представника позивача Кравця В.Ю.,

розглянувши у судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №813/1432/16 (додаткове рішення ухвалено в м. Львові, головуючий суддя - Мартинюк В.Я.) за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення про анулювання єдиного податку, акта перевірки,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 17.10.2019 звернувся в суд із заявою, в якій просить про стягнути з відповідача понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 грн. 00 коп.

Додатковим судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року заяву задоволено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (м.Львів, вул.Стрийська, 35, ) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ГУ ДПС у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та в задоволенні заяви відмовити.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивачем відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України не надано всіх належних документів щодо обґрунтування вартості послуг з надання професійної правничої допомоги у справі за його позовом, а також не доведено, що ці витрати були понесені позивачем за надання такої допомоги саме по справі №813/1432/16, зокрема в договорі про надання правової допомоги від 19.04.2016 зазначена лише фіксована сума гонорару 3000 грн, не надано ніяких документів, які підтверджують відображення доходів та витрат від цієї операції по договору ГУ ДПС у Львівській області.

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що відповідач не надав доказів неправомірності витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а додаткове рішення без змін.

У судовому засіданні представник позивача просив додаткове рішення залишити без змін.

Заслухавши суддю - доповідача, представника позивача, перевіривши підстави для апеляційного перегляду відповідно до доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Частиною третьою статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як встановлено судом, 17 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з клопотанням про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, в тому числі на правову допомогу адвоката, про що буде додано договір. Однак до завершення судового процесу неможливо встановити остаточний розмір витрат.

17.10.2019 після розгляду справи позивачем подано до суду заяву про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що на підтвердження здійсненної правової допомоги, необхідно долучати розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який має бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися в акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та час, витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 01 жовтня 2018 року у справі № 569/17904/17.

З матеріалів справи видно, що до заяви позивача про стягнення з відповідача на його користь витрат на професійну правничу допомогу долучено Договір про надання правової допомоги від 19.04.2016 за №19/4, квитанцію від 16.10.2019 за №16/10 на суму 3000,00 грн, акт приймання виконаних робіт (наданих послуг) від 16.10.2019 №1 (т. 2 а.с. 44-47)

Відтак, з огляду на вказані обставини, колегія суддів дійшла висновку, що понесення позивачем витрат на правничу допомогу в межах даної справи у розмірі 3000,00 грн в даному випадку підтверджено належними та допустимими доказами, а тому правомірно стягнено судом першої інстанції у вказаній сумі.

Керуючись статтями 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2019 року у справі №813/1432/16 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Д. М. Старунський
судді О. О. Большакова
В. Я. Качмар
Повний текст судового рішення складено 21.01.2020