Справа № 215/1536/19
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2020 року

Київ

справа №215/1536/19

адміністративне провадження №К/9901/1056/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Губської О.А., Єресько Л.О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №215/1536/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області відділу ведення державного реєстру виборців про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача та зобов`язати сприяти внесенню інформації стосовно ОСОБА_1 до Єдиного державного демографічного реєстру чим забезпечити право голосу на виборах президента 31 березня 2019 року відповідно до скарги від 14 березня 2019 року №163-20/22/2;

- захистити право позивача на виборах президента 31 березня 2019 року окремим пунктом рішення відповідно до скарги від 14 березня 2019 року шляхом встановлення наявності компетенції (повноважень) Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області відділу ведення державного реєстру виборців для включення громадян до уточненого списку виборців і зміни виборчої дільниці;

- зобов`язати Виконавчий комітет Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області відділ ведення державного реєстру виборців включити ОСОБА_1 до уточненого списку виборців і змінити для нього виборчу дільницю відповідно до гарантій встановлених статтями 70, 71 Конституції України.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 березня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 передано на розгляд до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

На зазначену ухвалу, ОСОБА_1 подав до Третього апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду належних доказів, які підтверджують обставини, зазначені ОСОБА_1 в обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, зокрема, докази отримання рішення суду першої інстанції та документа про сплату судового збору у розмірі 1152, 60 грн або клопотання про звільнення чи відстрочення сплати судового збору.

На виконання вимог вказаної ухвали від апелянта надійшла заява, в якій апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження та звільнити його від сплати судового збору у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги для надання протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали належних доказів неможливості сплати судового збору (довідка з органів ДФС про отримані доходи за попередній рік) або документа про сплату судового збору.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 повернуто на підставі частини другої статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Такого висновку суд апеляційної інстанції дійшов, оскільки апелянтом на підтвердження обставин, зазначених у клопотанні про звільнення від сплати судового збору, надано лише довідку Тернівського УПСЗН м. Кривий Ріг №11027 від 02 грудня 2019 року про отримання щомісячної компенсаційної виплати непрацюючій працездатній особі, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи, що є недостатнім для визначення річного доходу позивача.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся з вказаною касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи доводи касаційної скарги на предмет обґрунтованості, Верховний Суд зазначає таке.

Так, повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції виходив із невиконання апелянтом в повному обсязі вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху в частині сплати судового збору.

За змістом пункту 1 частини п`ятої статті 296 КАС України до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.

Відповідно до частини другої статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, в установлений судом строк, вона повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене, Верховний Суд констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків скарги, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169 та частини другої статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Крім цього Верховний Суд зазначає що, за приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частин першої, другої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, суд наділено повноваженням зменшити тягар несення судових витрат для особи, яка до нього звертається. Водночас конструкція наведених правових норм дає підстави для висновку, що зменшення тягаря несення судових витрат є не обов`язком суду, а повноваженням за певних обставин.

При цьому в частині сплати судового збору законодавець визначив вичерпний перелік умов, за наявності яких можливе зменшення тягаря несення цих судових витрат.

Особа, яка звертається до суду, має право подати відповідне клопотання, в якому навести обставини щодо її майнового стану та, за наявності, обставини, з якими закон пов`язує можливість реалізації судом права зменшити тягар несення судових витрат у частині сплати судового збору. Такі обставини повинні бути підтверджені належними, допустимими та достовірними доказами.

Суд, що вирішує питання відкриття провадження (прийняття заяви, скарги), встановивши за результатом розгляду відповідного клопотання наявність установленої законом підстави для зменшення тягаря несення судових витрат та дійшовши висновку про необхідність реалізації такого свого права, самостійно, зважаючи на наявні обставини, визначає спосіб зменшення цього тягаря. Визначення способу зменшення тягаря несення судових витрат є прерогативою відповідного суду.

Враховуючи наведене, доводи касаційної не дають підстав для висновку про наявність порушення з боку суду апеляційної інстанції норм процесуального права, оскільки ОСОБА_1 на вимогу суду не довів у передбачений законодавством спосіб наявність важкого майнового стану (не надав доказів, що підтверджують майновий стан за попередній календарний рік).

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої цієї ж статті у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2019 року у справі №215/1536/19 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради Дніпропетровської області відділу ведення державного реєстру виборців про визнання бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

О.А. Губська

Л.О. Єресько ,

Судді Верховного Суду