Справа № 200/6005/19-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року справа №200/6005/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сухарька М.Г.

за участю секретаря судового засідання Кобець О.А.,

за участю сторін по справі:

позивач: не з`явився

відповідач: Помалюк І.В. (за довіреністю)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 р. у справі № 200/6005/19-а (головуючий І інстанції Ушенко С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення повідомлення-рішення №001604003 та № від 19.04.2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 року адміністративний позов задоволено, визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 51000,00 грн., та від 19 квітня 2019 року № про застосування суми штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 1020,00 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Відповідач вважає, що ним правомірно було прийнято спірне рішення, оскільки факт порушення позивачем вимог абзацу 3 частини 4 статті 11, частини 37 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України підтверджується актом про результати фактичної перевірки від 29.03.2019 року №0088/05/99/15/40/НОМЕР_1.

Позивач у судове засідання не прибув, був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач зареєстрований в якості фізичної особи-підприємця 18.05.2018 р., що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На підставі наказу ГУ ДПС у Донецькій області від 25.03.2019р. № 570 та направлень на перевірку від 25.03.2019р. № 777 та № 778 посадовими особами відповідача було здійснено фактичну перевірку позивача з питань дотримання суб`єктами господарювання вимог, встановлених законодавством України, які є обов`язковими до виконання при здійсненні оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, за наслідками якої складено акт про результати фактичної перевірки від 29.03.2019р. №0088/05/99/15/40/ НОМЕР_1 та прийнято податкові повідомлення-рішення від 19.04.2019р., а саме:

- № , яким до позивача за порушення п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 1020 грн.

- № , яким до позивача за порушення абз. 3 ч. 4 ст. 11. та ч. 37 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів"та на підставі абзаців 12, 16 частини 2 статті 17 цього Закону застосовано штрафні (фінансові) санкції на суму 51000 грн..

Підставою для прийняття спірних рішень послужив встановлений актом перевірки факт порушення позивачем вимог абзацу 3 частини 4 статті 11, частини 37 статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» та пункту 85.2. статті 85 Податкового кодексу України, а саме:

1) зберігання тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка - на час перевірки в магазині зберігалися: -сигарети «Прима класична» без фільтру, виробник АТ Імперіал ТабакоПродакшн Україна, дата виробництва 03.09.2018р., МРЦ на пачці 16,67 грн., у кількості 4-х пачок на загальну суму 66,68 грн.;-сигарети «Fovorit» без фільтру, виробник «Moldova», дата виробництва на пачці відсутня, маркування на українській мові відсутнє, у кількості 5 пачок , ціна на сигарети під час перевірки не встановлена;

2) зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів у місцях зберігання не внесених до Єдиного реєстру, а саме: на час проведення перевірки 29.03.2019р. в магазині (зі зворотної сторони вітрини з непродовольчими товарами, під столом) зберігалися алкогольні напої у кількості 30 пляшок на суму 2 130, 90 грн. (згідно додатку № 1 до акту перевірки) та тютюнові вироби у кількості 158 пачок на суму 4 887,63 грн. (згідно додатку № 2 до акту перевірки).

Місце зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів за адресою: Донецька область, Слов`янский район с.Никонорівка, вул.Підгірна, буд.2 до Єдиного реєстру місць зберігання станом на 29.03.2019р. не вносилося. Ліцензії на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами позивачем на зазначене місце не придбавалися;

3)не надання у повному обсязі документів, що були предметом перевірки, а саме: накладних на придбання/транспортування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які зберігалися у магазині під час перевірки (складено акт про відмову від надання документів до перевірки №701/05/99/15/40/03 від 29.03.2019р.).

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.95р. N 481/95-ВР (далі - Закон N 481/95-ВР).

Відповідно до абзаців 12, 16 частини 2 статті 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі:

-зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень;

-виробництва, зберігання, транспортування, реалізації фальсифікованих алкогольних напоїв чи тютюнових виробів; алкогольних напоїв чи тютюнових виробів без марок акцизного податку встановленого зразка або з підробленими марками акцизного податку, або з використанням тари, що не відповідає вимогам, визначеним частиною першою статті 11 цього Закону, - 200 відсотків вартості товару, але не менше 17000 гривень.

Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 2 червня 2003 р. N 790, за приписами п.5 якого підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є, зокрема, акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Абзацом 3 частини 4 статті 11 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів» встановлено, що алкогольні напої та тютюнові вироби, які виробляються в Україні, а також такі, що імпортуються в Україну, позначаються марками акцизного збору в порядку, визначеному законодавством.

Актом про результати фактичної перевірки від 29.03.2019р. № 0088/05/99/15/40/ НОМЕР_1 встановлено, що в магазині, де здійснює господарську діяльність позивач, а саме зі зворотної сторони вітрини з непродовольчими товарами під столом, посадовими особами відповідача виявлені тютюнові вироби без марок акцизного податку встановленого зразка на загальну суму 4 887,63 грн.. При цьому, відповідачем не зафіксовано факту їх реалізації.

З письмових пояснень позивача від 29.03.2019р., наданих під час складання акту перевірки, вбачається, що він просив свого знайомого купити алкогольні напої та цигарки на ринку та залишити для нього в магазині. Алкогольні напої та цигарки були залишені в магазині та продавець сховала їх у підсобному приміщенні, через 2-3 години він повинен був забрати їх. Зазначені товари були придбані для особистого користування.

У письмових поясненнях від 29.03.2019р. продавець ОСОБА_2 зазначила, що отримала товар (алкогольні напої та цигарки) від незнайомого чоловіка, який просив передати товар для підприємця ОСОБА_1 Товар прийняла, цього ж дня позивач пообіцяв забрати товар з магазину. Також продавець зазначила, що торгівлю алкогольними напоями та цигарками не здійснювала.

Відповідачем не надано жодних доказів, які спростовують вищевикладене та підтверджують встановлене відповідачем порушення, яке покладено в основу складення акта перевірки.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу правопорушення, визначеного абз.16 ч. 2 ст. 17 Закону, а тому відсутні правові підстави для застосування до нього фінансової санкції.

Згідно вимог статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру.

Внесення даних до Єдиного реєстру проводиться на підставі заяви суб`єкта господарювання з обов`язковим зазначенням місцезнаходження місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, а також: для юридичних осіб - найменування, місцезнаходження, коду Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; для фізичних осіб - підприємців - прізвища, імені, по батькові, місця проживання, реєстраційного номера облікової картки платника податків.

До заяви додаються копія виданої заявнику ліцензії на відповідний вид діяльності, засвідчена нотаріально або посадовою особою органу ліцензування, та документ, що підтверджує право користування цим приміщенням.

Суб`єкти господарювання, які отримали ліцензію на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами, вносять до Єдиного реєстру тільки ті місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, що розташовані за іншою адресою, ніж місце здійснення торгівлі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання.

За приписами пункту 2.1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру місць зберігання затверджено наказом Державної податкової адміністрації України від 28.05.2002 № 251, до Єдиного реєстру вносяться, зокрема, місця зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Згідно пункту 2.2 наведеного Порядку заява про внесення місця зберігання алкогольних напоїв або тютюнових виробів до Єдиного реєстру подається за формою згідно з додатком 2. До заяви додаються: документ, що підтверджує право користування цим приміщенням, та довідка про відповідність місця зберігання спирту установленим вимогам, видана Департаментом або його регіональними управліннями, - у разі реєстрації місця зберігання спирту; нотаріально посвідчена копія ліцензії на відповідний вид діяльності, копія документа, що підтверджує право користування приміщенням (договір оренди, свідоцтво на право власності та інше).

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що обов`язок у суб`єкта господарювання щодо внесення до Єдиного реєстру місць зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів виникає саме після отримання останнім ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами та відповідності такого місця поняттю "місце зберігання" у розумінні Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів". Відсутність ліцензії на торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами обумовлює відсутність місць зберігання, внесених до Єдиного реєстру.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивач не має ліцензії на оптову чи роздрібну торгівлю алкогольними напоями, тютюновими виробами та не здійснює торгівлю вказаними видами продукції. В межах спірних відносин контролюючим органом не було виявлено факту зберігання позивачем алкогольних напоїв та тютюнових виробів у приміщенні, яке є місцем зберігання у розумінні наведеної норми Закону. Фактично в акті перевірки податковим органом зафіксовано лише наявність товару в місці його можливої реалізації, що не може вважатися місцем зберігання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що обставини даної справи свідчать про відсутність у діях позивача ознак складу правопорушення, за яке спірним рішенням до позивача застосовано штрафні санкції.

Аналогічний правовий висновок викладений Верховним судом у постанові від 26 лютого 2019 року у справа №825/1574/15-а.

Щодо порушення позивачем вимог п. 85.2. ст. 85 Податкового кодексу України, яке полягає в ненаданні у повному обсязі документів, що були предметом перевірки, а саме накладних на придбання/транспортування алкогольних напоїв та тютюнових виробів, які зберігалися у магазині під час перевірки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача обов`язку щодо надання (зберігання) таких документів за умови придбання спірних товарів для особистих потреб, а тому правомірно скасовано податкове повідомлення-рішення від 19.04.19р. № 001594003.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, про те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування рішення є порушення судом норм матеріального чи процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції було допущено неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 р. у справі № 200/6005/19-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 р. у справі №200/6005/19-а - залишити без змін.

Вступна та резолютивна частина постанови прийнята у нарадчій кімнаті та проголошена у судовому засіданні 14 січня 2020 року.

Повне судове рішення складено 16 січня 2020 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 14 січня 2020 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

М.Г. Сухарьок