Справа № 1.380.2019.004369
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 1.380.2019.004369

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Михальської М. Р.,

представника третьої особи Золотухіна О. О.,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року (рішення ухвалено у м. Львові судом у складі головуючого судді Кравціва О. Р.) у справі № 1.380.2019.004369 за адміністративним позовом Департаменту патрульної поліції до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні та стягнення безпідставно сплаченого виконавчого збору,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року Департамент патрульної поліції звернувся до суду з позовом до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_1 , про визнання бездіяльності протиправною, скасування постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні та стягнення безпідставно сплаченого виконавчого збору.

Позивач просив визнати незаконною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 19.04.2019 у виконавчому провадженні № 58941859 та не вжиття дій щодо закриття виконавчого провадження № 58941859;

скасувати постанову про накладення штрафу від 31.07.2019 у розмірі 5100 грн у виконавчому провадженні № 58941859, винесену головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Д. Є;

стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь Департаменту патрульної поліції 16692,00 грн безпідставно сплаченого виконавчого збору.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішення суду було добровільно виконано Департаментом патрульної поліції ще до відкриття виконавчого провадження, тому виконавче провадження № 58941859 підлягало закінченню без стягнення виконавчого збору, про що державний виконавець зобов`язаний був винести постанову. З цих же підстав є протиправною постанова державного виконавця про накладення штрафу від 31.07.2019 № 58941859.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 21.11.2019 позивачу у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції оскаржив Департамент патрульної поліції, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без врахування усіх фактичних обставин справи та належної оцінки доказів, що призвело до неправильного вирішення справи. Суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність дій державного виконавця з приводу винесення постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про накладення штрафу, оскільки Департаментом патрульної поліції добровільно виконано рішення суду ще до відкриття виконавчого провадження, про що державного виконавця повідомлено листом від 15.05.2019 № 344/41/3/02-2019.

Суд першої інстанції не врахував, що у державного виконавця відсутні повноваження та компетенція надавати оцінку якості виконання боржником рішення суду шляхом оцінки повноти наданої Департаментом патрульної поліції відповіді під час повторного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018. Крім того, суд першої інстанції не встановив на підставі якої норми законодавства державний виконавець має право надавати оцінку листам позивача про надання роз`яснень Правил дорожнього руху.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю, а судові витрати покласти на відповідача.

Вислухавши суддю-доповідача, представника третьої особи, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Департаментом патрульної поліції не було виконано у повному обсязі рішення суду, що стало підставою для відкриття виконавчого провадження та винесення постанови про стягнення виконавчого збору, а також постанови про накладення штрафу у виконавчому провадженні. Відповідь позивача від 21.03.2019, що була надана ОСОБА_1 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019, не свідчить про повне виконання судового рішення, оскільки у ній не було надано відповідь по суті звернення ОСОБА_1 щодо роз`яснення Правил дорожнього руху, а лише було зазначено більшу кількість законодавчих норм.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

У справі встановлено, що 29.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до Департаменту патрульної поліції з клопотанням, у якому просив роз`яснити застосування Правил дорожнього руху і дати відповідь на запитання: чи може велосипедист короткочасно виїхати на середину смуги не для об`їзду (за відсутності об`єктів для об`їзду), не порушивши пункт 11.14 ПДР в частині того, що рух дозволяється лише в один ряд по правій крайній смузі якомога правіше до правої. До клопотання ОСОБА_1 долучив додаток зі схемою руху велосипедиста.

09.10.2018 Департамент патрульної поліції надіслав ОСОБА_1 листом відповідь «Про надання роз`яснень правил дорожнього руху», в якій проінформував, що розділом VІ Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 визначено вимоги до велосипедистів; зацитував пункт 6.6 Правил дорожнього руху з переліком заборон встановлених для велосипедиста та вказав, що Департамент патрульної поліції немає повноважень щодо надання роз`яснень законів та інших нормативно-правових актів. Також зазначив, що вказана відповідь не встановлює правових норм та має інформаційно-рекомендаційний характер.

ОСОБА_1 , вважавши таку відповідь неповною, оскаржив дії Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду його звернення від 29.08.2018 до суду.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18 визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 та зобов`язано Департамент патрульної поліції повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України №1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

21.03.2019 на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18 Департаментом патрульної поліції повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 про надання роз`яснення Правил дорожнього руху щодо розташування велосипедиста на дорозі під час руху, про що ОСОБА_1 надано відповідь, яка оформлена листом від 21.03.2019 № Л-8051/1/41/3/02-2019.

05.04.2019 ОСОБА_1 звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС з заявою про прийняття виконавчого листа № 1340/4850/18 від 22.02.2019, виданого Львівським окружним адміністративним судом про зобов`язання Департаменту патрульної поліції та повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

19.04.2019 головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС виніс постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 58941859; зобов`язав боржника (Департамент патрульної поліції) виконати рішення суду протягом 10 робочих днів та зазначив про стягнення виконавчого збору в порядку та в розмірі визначеному статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказану постанову отримано Департаментом патрульної поліції 02.05.2019.

Крім того, 19.04.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС винесено постанову ВП № 58941859 про стягнення з боржника (Департаменту патрульної поліції) виконавчого збору у розмірі 16692,00 грн.

Вказану постанову отримано Департаментом патрульної поліції 28.05.2019.

Листом від 15.05.2019 Департамент патрульної поліції повідомив відділ примусового виконання рішень Департаменту ДВС, що на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 № 1340/4850/18, відповідно до законодавства України Департамент патрульної поліції листом від 21.03.2019 повторно розглянув клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 про надання роз`яснень Правил дорожнього руху щодо розташування велосипедиста на дорозі під час руху; долучив копію листа. Крім того, повідомив, що оскільки рішення суду виконано Департаментом патрульної поліції у добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, тому виконавче провадження має бути закінченим без стягнення виконавчого збору, про що має бути винесена постанова.

Однак, головний державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС вважав, що лист Департаменту патрульної поліції від 21.03.2019 № Л-8051/1/41/3/02-2019 не свідчить про повне виконання рішення суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18, оскільки в даному листі не надано відповідь по суті звернення ОСОБА_1 щодо роз`яснення Правил дорожнього руху, а лише зазначено більшу кількість законодавчих норм.

Тому, 31.07.2019 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС у зв`язку з невиконанням Департаментом патрульної поліції рішення суду у виконавчому провадженні № 58941859 винесено постанову про накладення на боржника (Департамент патрульної поліції) штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Вказану постанову отримано Департаментом патрульної поліції 19.08.2019.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (тут і далі у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною п`ятою та частиною шостою статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини (частина друга статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (частина третя статті 27 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18 визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо неналежного розгляду клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 та зобов`язано Департамент патрульної поліції повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

Відповідно до змісту виконавчого листа у справі № 1340/4850/18, виданого Львівським окружним адміністративним судом 22.02.2019, зобов`язано Департамент патрульної поліції повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та наказу Міністерства внутрішніх справ України №1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

Як видно з матеріалів справи, 21.03.2019 Департаментом патрульної поліції виконано рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18, зокрема, повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 та надано відповідь згідно з Законом України «Про звернення громадян» та наказом Міністерства внутрішніх справ України №1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

Однак, ОСОБА_1 , вважаючи, що рішення суду не виконано, звернувся до відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС з виконавчим листом від 22.02.2019 у справі № 1340/4850/18.

Державний виконавець, не володіючи інформацією про виконання Департаментом патрульної поліції 21.03.2019 рішення суду у справі № 1340/4850/18, виніс 19.04.2019 постанову про відкриття виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

Разом з тим, 15.05.2019 Департамент патрульної поліції після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження № 58941859 від 19.04.2019 повідомив листом державного виконавця про виконання рішення суду та надав копію листа від 21.03.2019 про повторний розгляд клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2019.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Аналізуючи зміст наведеної норми, колегія суддів апеляційного суду вважає, що обов`язок невідкладно повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення суду покладено не лише на боржника у виконавчому провадженні, а також на стягувача.

У матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 , звертаючи виконавчий лист до примусового виконання в органи державної виконавчої служби, повідомляв державного виконавця про лист від 21.03.2019, яким повторно розглянуто його клопотання від 29.08.2018. При цьому, факт отримання листа Департаменту патрульної поліції від 21.03.2019 ОСОБА_1 не оспорюється.

На момент винесення постанов про відкриття виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору 19.04.2019 Департамент патрульної поліції не міг повідомити державного виконавця про виконання судового рішення, оскільки не володів інформацією про звернення ОСОБА_1 до органів державної виконавчої служби з приводу примусового виконання рішення суду після надання йому відповіді від 21.03.2019.

Тому державний виконавець, отримавши від Департаменту патрульної поліції повідомлення від 15.05.2019 про виконання рішення суду з копією листа від 21.03.2019 про повторний розгляд звернення ОСОБА_1 , повинен був вчинити дії, передбачені пунктом 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» - винести постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням рішення суду.

При цьому державний виконавець не повинен був вдаватися до оцінки повноти та якості змісту відповіді Департаменту патрульної поліції від 21.03.2019 на звернення ОСОБА_1 , оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18 було зобов`язано Департамент патрульної поліції лише повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018 відповідно до Закону України «Про звернення громадян» та Наказу Міністерства внутрішніх справ України № 1177 від 10.10.2004 «Про затвердження Положення про порядок роботи зі зверненнями громадян і організації їх особистого прийому в системі Міністерства внутрішніх справ України».

Оскільки рішення суду було виконано Департаментом патрульної поліції до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, тому відповідно до частини дев`ятої статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір стягненню не підлягав.

У зв`язку з цим, колегія суддів апеляційного суду доходить висновку, що відповідач після отримання від боржника повідомлення про виконання рішення суду, не вчинивши дій щодо закриття виконавчого провадження та не скасувавши постанову про стягнення виконавчого збору, допустив протиправну бездіяльність.

Крім того, апеляційний суд, враховуючи положення частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне також скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 19.04.2019 ВП № 58941859 та стягнути з відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС на користь Департаменту патрульної поліції 16692 грн безпідставно сплаченого виконавчого збору.

Щодо постанови від 31.07.2019 ВП № 58941859, якою на позивача накладено штраф за невиконання рішення суду, то така підлягає скасуванню, оскільки, як встановлено апеляційним судом, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09.01.2019 у справі № 1340/4850/18 було виконано Департаментом патрульної поліції добровільно, підтвердженням чого є лист від 21.03.2019 № Л-8051/1/41/3/02-2019, яким повторно розглянуто клопотання ОСОБА_1 від 29.08.2018.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, без урахування усіх обставин справи, що є підставою для його скасування та прийняття постанови про задоволення позову з наведених вище підстав.

Судові витрати, що понесені позивачем у зв`язку з сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, в силу положень частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу не підлягають.

Керуючись ст. 272, ст. 287, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року у справі № 1.380.2019.004369 скасувати та прийняти постанову, якою позов Департаменту патрульної поліції задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо не скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 19.04.2019 у виконавчому провадженні № 58941859 та не вжиття дій щодо закриття виконавчого провадження № 58941859.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 58941859 від 19.04.2019 про стягнення з Департаменту патрульної поліції виконавчого збору у розмірі 16692, 00 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн.

Стягнути з відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (, адреса: 01001, м. Київ, вул. Городецького, 13) на користь Департаменту патрульної поліції (, адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) 16692, 00 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн безпідставно сплаченого виконавчого збору.

Скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ВП № 58941859 від 31.07.2019 про накладення на Департамент патрульної поліції штрафу за невиконання рішення суду у розмірі 5100, 00 (п`ять тисяч сто) грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський