Справа № 280/5042/19
Суддя: Сіпака Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

13 січня 2020 року Справа № 280/5042/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сіпаки А.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6, )

до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл.8, ),

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166, ),

до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр.Соборний, 166, )

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (надалі позивач або ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж") до Державної фіскальної служби України (надалі відповідач 1), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати ухвалене Головним управлінням ДФС у Запорізькій області рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 19.07.2019 року №1229966/42291193, №1229973/42291193, від 25.07.2019 року №11235362/42291193, №1235382/4-2291193, №1235388/42291193, від 25.09.2019 року №1290207/42291193, №1290198/42291193 в повному обсязі;

зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, датою їх направлення, зокрема: ПН№1, ПН№2 - 24.06.2019 року, ПН№5 - 26.06.2019 року , ПН№3, ПН№6 27.06.2019 року, ПН№8,- 11.07.2019 року, ПН№9 - 12.07.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено про те, що у червні 2019 року відповідно до приписів статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні, за результатом направлення яких позивачем отримані повідомлення, з яких вбачається, що накладні прийнято під час її подачі до Єдиного реєстру податкових накладних, але їх реєстрацію зупинено. Підставою зупинення реєстрації визначено п. 201.16 ст. 201 Податкового Кодексу України, із зазначенням, відповідності податкових накладних вимогам пп. 1.6 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів. У липні 2019 року позивачем в електронній формі засобами електронного зв`язку до контролюючого органу надано письмові пояснення та копії необхідних документів по кожному випадку зупинення реєстрації податкової накладної. 19.07.2019 року позивачем отримані рішення №1229966/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №1 від 03.06.2019 року, рішення №1229973/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №2 від 03.06.2019 року, 25.07.2019 року отримані, рішення №11235362/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №3 від 04.06.2019 року, рішення №1235382/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №5 від 11.06.2019 року, рішення №1235388/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №6 від 13.06.2019 року, а 25.09.2019 року рішення №1290207/42291193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №8 від 18.06.2019 року, рішення №1290198/42291 193 про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №9 від 18.06.2019 року. Підставою відмови у рішеннях: №1229966/42291193 від 19.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №1 від 03.06.2019 року визначено - відсутність первинних документів на придбання матеріалів; №1229973/42291193 від 19.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №2 від 03.06.2019 рокувизначено - відсутність первинних документів на придбання матеріалів; №11235362/42291193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №3 від 04.06.2019 року, №91193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №5 від 11.06.2019 року, №1235388/42291193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №6 від 13.06.2019 року визначено неподання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти прймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності і певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; №1290207/42291193 від 25.09.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №8 від 18.06.2019 року, №1290198/:09.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №9 від 18.06.2019 року визначено - відсутність первинних документів щодо придбання товарів, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи). 19.07.2019 року до Комісії ДФС України було подано скарги по відмові реєстрації ПН №1 та ПН №2. Втім, рішеннями від 08.08.2019 року №35087/42291193/2, №35088/42291193/2, скарги позивача залишені без задоволення, а оскаржувані рішення Комісії регіонального рівня залишено без змін. Інші рішення про відмову не оскаржувались. Позивач також зазначив, що як пояснення, так і копії всіх необхідних документів були надані, в тому числі договори з додатками до них, акти прнймання-передачі викопаних робіт, банківські виписки, довідки вартості виконаних робіт.Отже, дане свідчить, що прийняття оскаржуваних рішень відбулось без належної перевірки Комісією достовірності та аналізу наданих платником разом з поясненнями документів його діяльності, що належним чином підтверджують реальність проведення господарської операції. Таким чином, оскаржувані рішення, не відповідають вимогам та принципам управлінської діяльності, оскільки прийняті необгрунтовано, тобто без урахування наданих платником документів, всупереч вимогам чинного законодавства.

Ухвалою суду від 04.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Сторонам повідомлено про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) у судовому засіданні 02.12.2019. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

06.12.2019 від представника відповідачів до суду надійшов відзив на адміністративний позов (вх.№51455), в якому зазначає, що Комісія ГУ ДФС у Запорізькій області України приймала рішення про відмову у реєстрації податкових накладних тільки на підставі тих, документів, які надавались на розгляд Комісії. А ті документи, які додатково надавались позивачем разом із позовною заявою не були враховані Комісією з підстав їх відсутності на час прийняття рішення. Також зазначив, що у Комісії ГУ ДФС у Запорізькій області були законні підстави для прийняття рішення про відмову у реєстрації спірних податкових накладних, а тому є правомірними так як позивачем не в повній мірі надано документи, а відповідач 1 діяв з підстав, в межах повноважень та у відповідності до норм Закону з врахуванням поданих позивачем пояснень та документів. Просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 19.12.2019 здійснено процесуальне правонаступництво первинного відповідача Державної фіскальної служби України на - Державну податкову службу України та залучено до участі в справі в якості третього відповідача Головне управління ДПС у Запорізькій області.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" зареєстроване як юридична особа 09.07.2018 в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи, номер запису: 1 077147, за юридичною адресою 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6.

13.05.2019 між ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (Виконавець) та Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» (Замовник) укладено Договір №5-19/9-к, за умовами якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з поточного ремонту зовнішнього освітлення по вул. Кольцова у м. Запоріжжя, вартість робіт не може перевищувати суму 45337,92 гри. Отримання оплати за надані послуги, здійснюється па підставі складеного та підписаного між сторонами акту приимання-передачі виконаних будівельних робіт.

03.06.2019 року ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" надані послуги з ремонту зовнішнього освітлення по вул. Кольцова у м. Запоріжжя за результатом чого складено акт приимання-передачі виконаних будівельних робіт від 03.06.2019 року №5-19/9-к на суму 43466,26 грн. та довідку вартості виконаних будівельних робіт від 03.06.2019 року.

13.05.2019 між ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (Виконавець) та Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» (Замовник) укладено Договір №5-19/8-к, за умовами якого Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги з поточного ремонту зовнішнього освітлення по вул. Дальня у м. Запоріжжя, вартість робіт не може перевищувати суму 65989,52 грн. Отримання оплати за надані послуги, здійснюється на підставі складеного та підписаного між сторонами акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт.

03.06.2019 року ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" надані послуги з ремон ту зовнішнього освітлення по вул. Дальня у м. Запоріжжя за результатами чого складено акт приймання-передачі виконаних будівельних робіт від 03.06.2019 року №5-19/8-к на суму 64828,49 грн. та довідку вартості виконаних будівельних робіт від 03.06.2019 року.

03.06.2019 між ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" та Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» укладено Договір субпідряду на виконання робіт по об`єкту №42/с.

Відповідно до умов даного договору Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» доручає, а ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" зобов`язується виконати власними силами роботи з реконструкції по об`єкту: «реконструкція автодороги по пр. Маяковського від вул. Патріотичної до каскаду фонтанів «Веселка» в м. Запоріжжя», вартість таких робіт складає 461 193,60 гри. (в т.ч. ПДВ 76865,60 грн.). Оплата за надані послуги здійснюється шляхом перерахування попередньої оплати розміром, що не перевищує 80% від ціни цього договору. Остаточний розрахунок здійснюється після підписання між сторонами акту приймання-передачі виконаних будівельних робіт.

На виконання вказаних умов договору Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» 04.06.2019 року перерахувало на рахунок ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" передоплату розміром 200 000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 04.06.2019 року. 11.06.2019 року Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» перерахувало на рахунок ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" передоплату розміром 60000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 11.06.2019 року. 13.06.2019 року Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» перерахувало на рахунок ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" передоплату розміром 50000,00 грн., що підтверджується банківською випискою від 13.06.2019 року. 18.06.2019 року Комунальне підприємство електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» перерахувало на рахунок ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" передоплату розміром 40507,14 грн., що підтверджується банківською випискою від 18.06.2019 року. Заборгованість Комунального підприємства електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» складала 99021,26 грн.

01.08.2019 року сторонами було підписано довідку про вартість будівельних робіт та витрат на суму 449528,40 гри. (в т.ч. ПДВ 74921.40 грн.) та акт приймання виконаних будівельних робіт №42/с на загальну суму 449528,40 грн.

01.08.2019 року Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» було здійснено остаточний розрахунок за Договором від 03.06.2019 №42/с шляхом перерахування ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" 99021,26 грн. (за даною господарською операцією позивачем було успішно зареєстровано податкову накладну від 01.08.2019 року №11, що підтверджується відповідною квитанцією).

14.05.2019 між ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (Виконавець) та Комунальним підприємством електромереж зовнішнього освітлення «ЗАПОРІЖМІСЬКЕСВІТЛО» (Замовник) укладено Договір субпідряду на виконання робіт по об`єкту №10/19/д/с. Додатковою угодою від 13.06.2019 року №1 строк виконання робіт був подовжений до 31.08.2019 року.

Відповідно до умов даного договору Виконавець зобов`язується надати Замовнику послуги послуги з поточного ремонту зовнішнього освітлення бульвару Шевченка (цептральна алея від пр. Соборний до вул. Перемоги). Ціна договору є динамічною, складеною за формою локального кошторису, може бути змінена та на час укладення договору складає 1270568,40 грн. Передбачено можливість попередньої оплати розміром 30% від загальної ціни договору. Остаточний розрахунок здійснюється після підписання сторонами довідки про вартість ремонтних робіт форми КБ-3 та акту викопаних робіт форми КБ-2в.

18.06.2019 року ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" отримано попередню оплату розміром 381170,52 грн. (в т.ч. ПДВ 63528,42 грн.), що під тверджується банківською випискою від 18.06.2019 року.

Послуги на виконання вказаного договору ТОВ "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" надані у повному обсязі про що, 29.07.2019 року сторонами було складено та підписано довідку про вартість виконаних будівельних робіт на суму 1041360,00 грн., а також акт №10/19/д/с за липень 2019 року на суму 1 041360,00 грн.( в т.ч. ПДВ 173560,00 грн.).

За результатами зазначених господарських операцій, позивачем на виконання п.201.10 ст.201 ПК України було складено податкові накладні №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9, після чого вони були направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно отриманих квитанцій податкові накладні прийняті, але їх реєстрація зупинена. Підставою зупинення реєстрації є: відповідність ПН/РК вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Крім того, запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позивач скористався наданим йому правом та подав детальні письмові пояснення щодо господарських операцій, які стали передумовою для складення податкових накладних №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9, та копії документів на їх підтвердження.

Проте, рішеннями комісії Головного управління Державної фіскальної служби у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації від 19.07.2019 року №1229966/42291193, №1229973/42291193, від 25.07.2019 року №11235362/42291193, №1235382/4-2291193, №1235388/42291193, від 25.09.2019 року №1290207/42291193, №1290198/42291193 було відмовлено у реєстрації податкових накладних 1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9.

Підставою відмови у рішеннях: №1229966/42291193 від 19.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №1 від 03.06.2019 року визначено - відсутність первинних документів на придбання матеріалів; №1229973/42291193 від 19.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №2 від 03.06.2019 рокувизначено - відсутність первинних документів на придбання матеріалів; №11235362/42291193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №3 від 04.06.2019 року, №91193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №5 від 11.06.2019 року, №1235388/42291193 від 25.07.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №6 від 13.06.2019 року визначено неподання платником податку первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки фактури/інвойси, акти прймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності і певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; №1290207/42291193 від 25.09.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №8 від 18.06.2019 року, №1290198/:09.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної ПН №9 від 18.06.2019 року визначено - відсутність первинних документів щодо придбання товарів, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи).

Позивач не погодившись із рішеннями Комісії, 19.07.2019 року до Комісії ДФС України подав скарги по відмові реєстрації ПН №1 та ПН №2. Проте, рішеннями від 08.08.2019 року №35087/42291193/2, №35088/42291193/2, скарги позивача залишені без задоволення, а оскаржувані рішення Комісії залишено без змін.

Позивач не погоджуючись з прийнятими рішеннями комісії про відмову в реєстрації податкових накладних, вважаючи їх необгрунтованими та протиправними звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №117 затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі Порядок № 117).

За наведеними визначеннями в п.2 Порядку № 117, зупинення реєстрації - критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик, моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації об`єктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства.

Відповідно до п.п. 5, 6 цього Порядку № 117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.

У разі, коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.

Пунктом 10 Порядку № 117 встановлено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

Мінфін у дводенний строк погоджує або надсилає ДФС на доопрацювання визначені у цьому пункті критерії та перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Про визначені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, ДФС інформує Комітет Верховної Ради України з питань податкової та митної політики.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку, зазначаються у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яка (квитанція) надсилається платнику податку (п.п.13 ,14 Порядку зупинення реєстрації).

Також, у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування міститься пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку. Рішення комісії центрального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі може бути оскаржено у судовому порядку (п.27 Порядку № 117).

Однак, окремими положеннями Порядку № 117 не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Судом встановлено, що в порушення вищевказаних норм податковим органом не зазначено у квитанціях конкретного та чіткого критерію ризиковості платника податку, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), на підставі якого здійснено зупинення реєстрації Податкових накладних.

Контролюючим органом у квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критерію ризиковості платника податку, визначених п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Водночас, п.п.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку містить у собі визначення різних обставин встановлення ризиковості платника податків: платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо: комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв. Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Таким чином, фіскальний орган був зобов`язаний у квитанції чітко вказати не тільки на конкретний вид критерію, який встановлений п.п.1.6 п.1 Критеріїв, а і відповідне рішення, відповідно до якого позивача внесено до переліку ризикових платників.

Відповідно до п. 3 Порядку роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 117, комісія контролюючого органу діє в межах повноважень, визначених у Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п. 17 Порядку № 117 рішення комісії контролюючого органу приймається шляхом відкритого голосування. Рішення комісії контролюючого органу приймається більшістю голосів присутніх на засіданні членів такої комісії. Під час засідання секретарем комісії контролюючого органу ведеться протокол, в якому фіксуються прийняті рішення та надані доручення.

Рішення, прийняті комісіями контролюючих органів, підлягають реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена (п. 19 Порядку роботи комісій).

Комісія контролюючого органу перевіряє подані платником податку копії документів щодо їх достовірності, шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, зокрема електронні) п.21 Порядку роботи комісій.

За приписами п.18 Порядку № 117 роботи комісій Порядок взаємодії комісії контролюючого органу, структурних підрозділів та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС затверджується ДФС.

Відповідно до пункту 6 Порядку взаємодії Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, структурних підрозділів ДФС та головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 03.08.2018 року №523, комісіями регіонального рівня здійснюється: розгляд питань щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв ризиковості платника податку, які затверджено Державною фіскальною службою України та погоджено з Міністерством фінансів України (далі - Критерії); розгляд наданої Комісією ДФС інформації по платниках з ознаками ризиковості в день її надходження, внесення таких платників податку до переліку ризикових платників податків, а в разі прийняття відповідного рішення - виключення платників податку з переліку ризикових платників податків.

Відповідно до п. 7 Порядку взаємодії засідання комісій регіонального рівня щодо розгляду питань про внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків проводиться згідно з Порядком роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117.

Згідно п.п. 8, 9 Порядку взаємодії до протоколу засідання комісій регіонального рівня обов`язково додаються: перелік платників податків, щодо яких виявлено ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 Критеріїв; матеріали, на підставі яких платників податків внесено до переліку ризикових платників податків; інша інформація, що розглядається комісіями регіонального рівня.

Інформація щодо внесення/виключення платників податку до (з) переліку ризикових платників податків згідно з пунктом 1.6 Критеріїв вноситься секретарями комісій регіонального рівня до АІС "Податковий блок".

Відповідно до алгоритму дій співробітників оперативних підрозділів при формуванні облікової картки та внесенні інформації до переліку ризикових платників податків (додаток 3), відповідальна особа (член комісії регіонального рівня) формує облікову картку в електронному вигляді у формі згідно з додатком 4 до Порядку.

Суд зазначає, що позивачем направлено податковому органу пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт відповідних Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція викладена, зокрема у постанові Верховного Суду від 02.07.2019 у справі № 140/2160/18.

Суд зазначає, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Пунктами 18-21 Порядку № 117 передбачено, що письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі. Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Проте, в даному випадку відповідачем було порушено наведені вимоги законодавства, оскільки рішення відповідача містить лише загальне твердження про ненадання документів, без конкретизації (підкреслення) конкретного переліку документів, які, на думку Комісії, не надані, без з`ясування специфіки проведених господарських операцій.

Відповідно, під час прийняття оскаржуваних рішень, відповідачем не взято до уваги інформацію, повідомлену позивачем та не проведено відповідний аналіз наданих ним документів.

Посилання відповідачів, як на підставу для відмови в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі ненадання первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури / інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків є необґрунтованим, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується наданими позивачем документами до пояснень.

Крім того, судя звертає увагу, відповідачів на те, що предметом договорів підряду є виконання робіт, а не поставка, придбання та реалізація товарів тощо. Тому покладення на позивача обов`язку надання копій документів щодо придбання товарів, складських документів (інвентаризаційні описи) є некоректним.

Зазначене, також кореспондується з положеннями статті 837 Цивільного кодексу України, у розумінні якого за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Відповідачами не надано до суду доказів подання платником податку контролюючому органу копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відтак, суд дійшов висновку, що оскаржувані рішення Комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області від 19.07.2019 року №1229966/42291193, №1229973/42291193, від 25.07.2019 року №11235362/42291193, №1235382/4-2291193, №1235388/42291193, від 25.09.2019 року №1290207/42291193, №1290198/42291193 було відмовлено у реєстрації податкових накладних 1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9 є необґрунтованими, оскільки платником податків надано всі необхідні документи, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковими накладними, у реєстрації яких відмовлено, а тому є такими, що підлягають скасуванню.

Суд зазначає, що реалізація суб`єктами публічної адміністрації своїх повноважень, які є законодавчо визначеними, що випливає з положень частини другої статті 19 Конституції України, здійснюється в межах відповідної законної дискреції.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення. Також ця особа може вибирати рішення у передбачених для конкретних ситуацій нормативно-правових актах або схожих документах.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до п.28 Постанови №117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Таким чином, нормами Податкового Кодексу України та Постанови №117 чітко визначено настання такої події, як набрання законної сили рішення суду про реєстрацію відповідної податкової накладної.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України N 475/97-ВР від 17.07.97; Конвенція набула чинності для України 11.09.97.

За приписами ч.1,2 статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними.

Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні.

Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Таким чином, суть цієї статті зводиться до вимоги надати заявникові такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист. Крім того, суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Стаття 13 вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності небезпідставної заяви за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Засіб захисту, повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

Отже, ефективний засіб правового захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

Також суд керується приписами ч. 4 ст. 245 КАС України, за змістом якої у разі визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, суд може зобов`язати відповідача суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку про те, що належним способом відновлення порушеного права позивача, а також із метою усунення порушень, допущених відповідачем у спірних правовідносинах, є зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, датою їх направлення.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6, ) до Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл.8, ), до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд.166, ), до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС у Запорізькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.07.2019 року №1229966/42291193, №1229973/42291193, від 25.07.2019 року №11235362/42291193, №1235382/4-2291193, №1235388/42291193, від 25.09.2019 року №1290207/42291193, №1290198/42291193, якими Товариству з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" відмовлено у реєстрації податкових накладних №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" №1 від 03.06.2019 року, №2 від 03.06.2019 року, №3 від 04.06.2019 року, №5 від 11.06.2019 року, №6 від 13.06.2019 року, від 18.06.2019 року №8, №9 в Єдиному державному реєстрі податкових накладних, датою їх направлення.

Стягнути солідарно за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська пл.8, ) та Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна група "Спецбудмонтаж" (69057, м. Запоріжжя, вул. Адмірала Нахімова, буд. 6, ) сплачену суму судового збору в розмірі 13447,00 грн. (тринадцять тисяч чотириста сорок сім гривень 00 коп.)

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Перехідних положень КАС України рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги, з подачею її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі.

Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13.01.2020.

Суддя А.В. Сіпака