Справа № 120/3577/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Вінниця

08 січня 2020 р. Справа № 120/3577/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши у письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду з позовом звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що має право на призначення пенсії на пільгових умовах, оскільки, у 1988 році працював необхідну кількість календарних днів на роботах по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС в зоні відчуження. У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку у відповідності до положень ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та надав усі необхідні документи. Однак, відповідач рішенням №58 від 20.09.2019 року відмовив Позивачу в призначенні такої пенсії.

Ухвалою суду від 08.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін та запропоновано відповідачу подати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали відзив на позовну заяву (відзив).

22.11.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що Головне управління при винесені оскаржуваного рішення, про відмову в призначенні пільгової пенсії позивачу, діяло у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України, оскільки на підставі отриманих документів неможливо встановити кількість днів, що були відпрацьовані ОСОБА_1 у зоні відчуження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3-ї категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 17.11.1992 року.

З 1987 по 2012 рік ОСОБА_1 працював водієм ТОВ "Водрем", з 2012 по 2013 рік працював машиністом навантажувальної машини ТОВ "Водрем", з 30.09.2019 року на посаді майстра будівельних та монтажних робіт ТОВ "Водрем" та з 05.08.2019 року працює начальником дільниці виробничо-технічної комплектації ТОВ "Водрем", що підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 .

Відповідно до наказів ТОВ "Водрем":

- № 31 від 29.08.1988 року ОСОБА_1 з 01.09.1988 по 23.09.1988 року (17 робочих днів) здійснював роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в І зоні відчуження безпосередньо на території АЕС;

- № 35 від 26.09.1988 року ОСОБА_1 з 03.10.1988 по 31.10.1988 року (20 робочих днів) здійснював роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в І зоні відчуження безпосередньо на території АЕС.

21.06.2019 року Позивач звернувся до Пенсійного фонду з письмовою заявою, у якій просив призначити пенсію, як ліквідатору наслідків аварії на ЧАЕС зі зниженням пенсійного віку в порядку статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». та надав необхідний пакет документів.

20.09.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області рішенням № 58 відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком. Підставою для відмови стала відсутність підтверджуючих первинних документів про період роботи безпосередньо у зоні відчуження па протязі 30 календарних днів під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Вирішуючи спір, суд прийшов до наступного висновку.

Дані правовідносини врегульовано Конституцією України, Законом України "Про пенсійне забезпечення", Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженим постановою ПФУ № 22-1 від 25.11.2005 року.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або надається їм право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Статтею 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" встановлено, що право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Відповідно до частини третьої статті 65 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи" є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Приписами статті 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ передбачено, що особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи-громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Згідно до частини 1 статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження: 1) з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 10 років; 2) які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів мають право на зниження пенсійного віку на 8 років; 3) які працювали з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року у зоні відчуження від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 10 до 14 календарних днів, у 1988 році - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році мають право на зниження пенсійного віку на 5 років.

З контексту наведеної норми ст. 55 Закону №796-ХІІ можна дійти висновку, що обов`язковою умовою для призначення пільгової пенсії відповідно до ч. 1 ст. 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є факт роботи в зоні відчуження протягом певного часу (аналогічний правовий висновок наведений в тексті постанови Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 280/1162/16-а).

Перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок чорнобильської катастрофи, зокрема, населених пунктів, які вважаються зоною відчуження, затверджений Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 року №106.

Згідно із частиною першою статті 15 Закону №796-ХІІ підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами.

За змістом статті 65 цього Закону документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Відповідно до пункту 5 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року № 51, учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з 1 липня 1986 року до 31 грудня 1986 року від 1 до 5 календарних днів, у 1987 році - від 1 до 14, у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або на їх будівництві - не менше 14 календарних днів у 1986 році видаються відповідні посвідчення.

У пункті 10 цього Порядку уточняється на підставі яких документів видається посвідчення. Зокрема, встановлено, що посвідчення видаються учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі одного з таких документів: а) посвідчення про відрядження в зону відчуження; б) військового квитка і довідки командира військової частини або архіву про участь у ліквідації наслідків аварії у зоні відчуження; в) довідки про підвищену оплату праці в зоні відчуження (із зазначенням кількості днів і населеного пункту).

Відповідно до пп. "ґ" п.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, до заяви про призначення пенсії за віком подаються посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09.03.1988 року № 122, або довідка військової частини, в складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою проводились роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на цих територіях, видана органами місцевого самоврядування (при призначенні пенсії із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи").

Зміст наведених норм, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які в установленому законом порядку набули статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та працювали визначену кількість днів у зоні відчуження.

Водночас, законодавець встановив перелік документів, що підтверджують участь особи у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, який не обмежується лише довідкою форми № 122, а навпаки, такий факт може бути підтверджений будь-якими первинними документами.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.09.2019 року справа № 205/8713/16-а.

Як свідчать наявні у справі матеріали, Позивач є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 3 категорії, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , видане безстроково. Доказів скасування або анулювання виданого позивачу посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС сторони до суду не надали.

Окрім того, участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується також:

- довідкою від 07.09.1992 виданій Позивачу в тому, що по даним інформаційно-довідкової системи індивідуального дозиметричного контролю НПО «Прип`ять», його доза зовнішнього опромінення за період роботи в 30-км зоні ЧАЕС становила: 1988р. - 0,20бер, 1989 - 0,20бер;

- довідкою від 19.11.1992 року виданою Позивачу у тому, що він дійсно здійснював роботи по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в І зоні відчуження безпосередньо на території АЕС в 1988 році ( з 01.09 по 23.09 - 17 робочих днів, наказ № 31 від 29.08.1988 та з 03.10 по 31.10 - 20 робочих днів, наказ № 35 від 26.09.1988);

- архівною довідкою архівного відділу Вінницької міської ради від 08.07.2019 №Д-24 59128/24-30, відповідно до якої:

а) наказом начальника спеціалізованого будівельно-монтажного поїзду з водопостачання № 46 (Водрем-46) тресту «Південьтранстехмонтаж» від 03 серпня 1989 року № 44, на підставі повідомлення тресту «Південьтранстехмонтаж» від 31 липня 1989 № 405 «Про надання матеріальної допомоги працівникам, працюючим на об`єктах Чорнобиля з ФМІІ (так в документі) тресту», гр. ОСОБА_1 (так в документі) надано матеріальну допомогу в сумі 20 крб. за роботу на об`єктах Чорнобиля в червні місяці;

б) наказом начальника спеціалізованого будівельно-монтажного поїзду водопостачання, №46 (Водрем-46) тресту «Південьтранстехмонтаж» від 06 вересня 1989 року № 54, на підставі повідомлення тресту «Південьтранстехмонтаж» від 04 вересня 1989 № 427, гр. ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу в сумі 10 крб. за роботу на об`єктах Чорнобиля в серпні місяці;

в) наказом начальника спеціалізованого будівельно-монтажного поїзду водопостачання №46 (Водрем-46) тресту «Південьтранстехмонтаж» від 04 жовтня 1989 року № 63, на підставі повідомлення тресту «Південьтранстехмонтаж» від 02 жовтня 1989 № 448, гр. ОСОБА_1 надано матеріальну допомогу в сумі 40 крб. за роботу на об`єктах Чорнобиля в вересні місяці;

- довідкою №1209/9 від 10.09.2007 року ОСОБА_1 включений до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги, як учасники ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (3 категорія), особова справа №22311.

Отже, враховуючи вищезазначені документи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 в період з 01.09 по 23.09 (17 робочих днів) та з 03.10 по 31.10 (20 робочих днів) 1988 року працював у зоні відчуження та брав участь в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Згідно із ч. 3 ст. 65 Закону №796-ХІІ слідує, що єдиним документом, що підтверджує статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи у зоні відчуження, евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 21.11.2006 № 21-1048во06 та від 04.09.2015 № 690/23/15-а. Верховний Суд також підтримав таку позицію у своїй постановах від 27.02.2018 у справі №344/9789/17, від 28.03.2018 у справі №333/2072/17 (2а/333/122/17) та від 08.05.2018 у справі № 708/1022/17.

Таким чином, суд вважає, що позивачем разом із заявою відповідачу було подано достатньо та в належній формі документи для підтвердження періоду роботи позивача по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

З урахуванням вищенаведеного, суд робить висновок про наявність у позивача права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відтак, оскаржувана відмова Відповідача щодо призначення пенсії позивачу на пільгових умовах відповідно до ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, яка викладена у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області є протиправною.

Відповідно до пункту 1.6. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку.

Враховуючи, що із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу 21.06.2019 року, а тому, саме з цієї дати його права підлягають відновленню, шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах на підставі статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» із зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 КАС України).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28.08.2018 року у справі №802/2236/17-а.

Отже, виходячи системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №558 від 20.09.2019 про відмову в призначенні пенсії із зменшенням пенсійного віку ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку на 5 (п`ять) років, відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» починаючи з 21 червня 2019 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений при зверненні до суду судовий збір, у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок коп), за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , Контактний телефон НОМЕР_4 )
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе,7 Телефон: (0432) 66-02-95 E-mail: )
Суддя підпис Крапівницька Н. Л.
Згідно з оригіналом Суддя

Секретар