Справа № 240/221/20
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/221/20

категорія 112030300

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Лавренчук О.В., перевіривши виконання вимог законодавства при поданні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області в якому просить:

- визнати дії відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати частини пенсії за період з 11.01.2011 по 30.06.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії протиправними;

- зобов`язати відповідача п здійснити розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 30.08.2011 у справі №2-а-2054/11 за період з 11.01.2011 по 30.06.2011 по день фактичної виплати донарахованої частини пенсії.

Перевіряючи матеріали позовної заяви та додані до неї документи, суд вважає, що така не відповідає вимогам статей 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з наступних підстав.

Частиною 6 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що на виконання постанови Народицького районного суду Житомирської області у справі №2-а-2054/11, відповідач зробив виплату пенсії 10 жовтня 2017 року.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами; для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, про порушене право позивачу стало відомо саме 10.10.2017, а до суду з позовом звернулась у січні 2019 року.

Обгрунтовуючи строки звернення до суду з даним позовом, позивач посилається на постанову Верховного Суду від 24.04.2018 у справі №646/6250/17.

Суд відмічає, що Верховний Суд у постанові від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 вказує: " З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу положення частини першої статті 99 КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегія суддів дійшла до висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом."

Враховуючи викладене, суд відмічає, що норми ч. 2 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та позиція, викладена Верховним Судом від 24.04.2018 у справі №646/6250/17 не визначає строки звернення до суду з позовною заявою про виплату сум компенсації за втрату частини доходів у звязку із порушенням термінів виплати пенсії, а лише вказує на незастосування строків подачі позовної заяви з вимогами, що пов`язані з виплатою сум пенсії за минулий час.

Згідно ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Тобто, пенсійний орган, з вини якого пенсіонером не було вчасно нараховано та виплачено пенсію, повинен здійснити виплату такої пенсії з одночасною виплатою суми компенсації. Невиплата пенсіонеру суми компенсації у тому ж місяці, у якому здійснена виплата заборгованості по пенсії, є порушенням прав пенсіонера на отримання такої компенсації.

Разом з тмм суд відмічає, що той факт, що із заявою про виплату компенсацію за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії, нарахованої на підставі постанови Народицького районного суду Житомирської області від 30.08.2011 у справі №2-а-2054/11 за період з 11.01.2011 по 30.06.2011, позивач звернулась до відповідача у грудні 2019 року не змінює моменту, з якого вона повинна була дізнатись про порушення прав. Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не повязується з початком перебугу строку звернення до суду.

Окрім того, суд відмічає, що норми чинного законодавства України, у випадках, передбачених ст. 2 Закон України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", обов`язок виплатити вказану компенсацію у відповідача і, відповідно, право на її отримання у позивача виникають в місяць виплати заборгованості по пенсії. При цьому суд звертає увагу, що діючим законодавством не передбачена можливість досудового порядку вирішення спору щодо невиплати компенсації.

Із позовної заяви вбачається, що про порушене право позивачу стало відомо 10.10.2017, а до суду з позовом звернулась у січні 2019 року.

Позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду не надала, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України, позовну заяву належить залишити без руху.

Частинами першою та другою статті 169 КАС України, визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене, позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу строку для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду та докази поважності причин його пропуску.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 243, 248, 256 КАС України, суд

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

Позивачу усунути зазначені в ухвалі суду недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати особі, яка її подала, не пізніше наступного дня після її постановлення.

У разі якщо недоліки позовної заяви не будуть усунуті у строк, встановлений судом, позовну заяву буде повернуто позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя О.В. Лавренчук