Справа № 280/1946/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 січня 2020 року м. Дніпросправа № 280/1946/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року (суддя Калашник Ю.В., повний текст рішення складено 02.09.2019) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області

третя особа Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради Запорізької області

про визнання протиправними та скасування рішень,-

в с т а н о в и в :

До суду надійшов позов ОСОБА_1 , в якому позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 11.04.2019 № 97 «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)»; визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області від 11.04.2019 № 98 «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води».

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року позов задоволено повністю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, його висновки не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що згідно з рішенням Енергодарської міської ради від 04.07.2018 № 21 утворено Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради.

Відповідно до рішення Енергодарської міської ради від 27.11.2018 № 3 передано комунальне майно з балансу Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради на баланс Комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради.

На підставі розпоряджень голови Запорізької обласної державної адміністрації від 14.12.2018 № 346-л, № 347-л, № 348-л Комунальним підприємством «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради отримано ліцензії на провадження господарської діяльності щодо транспортування теплової енергії магістральними і місцевими (розподільчими) тепловими мережами, з постачання теплової енергії, з централізованого водопостачання та водовідведення.

Рішенням Виконавчого комітету Енергодарської міської ради від 11.04.2019 № 96 визначено Комунальне підприємство «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради виконавцем житло-комунальних послуг: з централізованого опалення, з централізованого постачання гарячої води, з централізованого постачання холодної води (з використанням внутрішньобудинкових систем), з централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем). Також, визнано такими, що втратили чинність п. п. 1, 2 рішення виконавчого комітету енергодарської міської ради від 29.05.2013 № 167 в частині визначення КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення, з централізованого постачання холодної та гарячої води, з централізованого водовідведення. Встановлено, що рішення набирає чинності з 30.04.2019.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради визначений виконавцем послуг тільки з 11.04.2019, останнє не мало правових підстав для подання відповідачеві 05.03.2019 заяви про встановлення тарифів та не мало права доводити до відома споживачів будь-якої інформації щодо зміни тарифів. Відповідно, відповідач не міг встановлювати для КП «Тепловодоканал» рішеннями №97, № 98 від 11.04.2019 тарифи на житлово-комунальні послуги.

Проте суд апеляційної інстанції вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на наступне.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги», якою затверджено Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води; Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення; Порядок формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем); Порядок формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; Порядок встановлення роздрібних цін на природний газ для населення (редакція на час виникнення спірних правовідносин).

Порядок формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води визначає механізм формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з виробництва теплової енергії, її транспортування магістральними і місцевими (розподільними) тепловими мережами (далі - транспортування) та постачання, надання послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Цей Порядок застосовується під час установлення органами місцевого самоврядування (далі - уповноважені органи) тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб`єктів природних монополій, а також для суб`єктів господарювання на суміжних ринках, зазначених у пункті 1 цього Порядку, та поширюється на таких суб`єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні, зокрема, ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню (далі - ліцензована діяльність).

Положенням також визначено, що формування тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів її виробництва, транспортування та постачання, що складаються у розрізі територіальних громад, у межах яких ліцензіат провадить (має намір провадити) відповідний вид ліцензованої діяльності, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, техніко-економічних розрахунків, кошторисів, з урахуванням ставок податків і зборів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді.

Для встановлення одноставкових тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання ліцензіат подає уповноваженому органові відповідної територіальної громади, на території якої ліцензіат провадить (має намір провадити) ліцензовану діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії, у друкованому та електронному вигляді заяву і розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Для встановлення двоставкових тарифів на теплову енергію ліцензіат подає уповноваженому органові відповідної територіальної громади, на території якої ліцензіат провадить (має намір провадити) ліцензовану діяльність з виробництва, транспортування, постачання теплової енергії та планує застосовувати двоставкові тарифи на теплову енергію, додатково, крім зазначених у пункті 49 цього Порядку документів, розрахунки тарифів на планований період за встановленою такими органами формою з відповідними розрахунковими і підтвердними матеріалами і документами.

Розгляд розрахунків тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, поданих ліцензіатом (підприємством), здійснюється уповноваженим органом протягом одного календарного місяця, а у разі коригування тарифів - протягом десяти календарних днів з дня отримання відповідної заяви у порядку, встановленому Мінрегіоном.

Рішення про встановлення тарифів оприлюднюється уповноваженим органом у засобах масової інформації та/або на офіційному веб-сайті уповноваженого органу невідкладно, але не пізніше п`яти робочих днів з дати його прийняття.

Порядок формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення визначає механізм формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення для суб`єктів природних монополій та суб`єктів господарювання на суміжних ринках, які провадять або мають намір провадити господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Вказаним порядком встановлено, що формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення здійснюється з урахуванням витрат за кожним видом ліцензованої діяльності, облік яких ведеться ліцензіатом окремо. Для встановлення тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення ліцензіат подає уповноваженим органам у друкованому і електронному вигляді заяву та розрахунки тарифів на планований період за встановленими такими органами формами з відповідними розрахунками, підтвердними матеріалами і документами, що використовувалися під час їх проведення.

Ліцензіат - суб`єкт господарювання, який одержав ліцензію на провадження господарської діяльності з централізованого водопостачання та/або водовідведення (далі - ліцензована діяльність).

Формування тарифів на централізоване водопостачання та водовідведення здійснюється ліцензіатами відповідно до річних планів ліцензованої діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, економічно обґрунтованих планованих витрат, визначених на підставі державних та галузевих нормативів витрат ресурсів, у тому числі галузевих технологічних нормативів використання питної води на підприємствах водопровідно-каналізаційного господарства з урахуванням основних особливостей технологічних процесів конкретного виробництва, техніко-економічних розрахунків, кошторисів з урахуванням ставок податків і зборів, цін на матеріальні ресурси та послуги у планованому періоді.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що звертатися до відповідного органу місцевого самоврядування щодо затвердження тарифів на надання комунальних послуг може не лише суб`єкт господарювання, який надає такі послуги, а й особа, яка має намір їх здійснення (ліцензіат).

Як вбачається з матеріалів справи, КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради 14.12.2018 отримало ліцензію на запровадження господарської діяльності з постачання теплової енергії та ліцензію на запровадження господарської діяльності з централізованого водопостачання, 12.03.2019 ініціювало питання щодо зміни тарифів на послуги централізованого опалення, постачання гарячої та холодної води, з водовідведення, що в повній мірі відповідає вимогам чинного законодавства.

При цьому суд апеляційної інстанції зазначає, що подання третьою особою заяви про зміну тарифів на відповідні комунальні послуги не вплинуло на права та інтереси споживачів, адже до прийняття відповідачем оскаржуваних рішень застосовувалися тарифи, встановлені для КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради.

Не є обґрунтованими й посилання позивача і суду з цього питання на норми Закону України «Про житлово-комунальні послуги», адже цей Закон визначав основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки. Разом з тим, статтею 31 вказаного Закону встановлено, що порядок формування тарифів на кожний вид житлово-комунальних послуг другої групи (пункт 2 частини першої статті 14 цього Закону) визначає Кабінет Міністрів України.

Щодо доводів позивача про порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень, суд апеляційної інстанції зазначає, що правова позиція в цій частині сформована позивачем з посиланням на вимоги Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності», тоді як частиною 2 статті 3 вказаного Закону встановлено, що дія цього Закону не поширюється на здійснення регуляторної діяльності, пов`язаної з прийняттям, зокрема, актів, якими встановлюються ціни/тарифи на житлово-комунальні послуги.

Також необґрунтованим є доводи позивача щодо порушення процедури доведення до споживачів інформації про зміну тарифів з посиланням на вимоги наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 30.07.2012 № 390, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 за № 1380/21692, яким затверджено Порядок доведення до споживачів інформації про перелік житлово-комунальних послуг, структуру цін/тарифів, зміну цін/тарифів з обґрунтуванням її необхідності та про врахування відповідної позиції територіальних громад, оскільки наказ втратив чинність на підставі Наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 130 від 05.06.2018.

При цьому суд першої інстанції також застосував при прийнятті рішення нормативно-правовий акт, який втратив чинність на час виникнення спірних правовідносин.

Наказом № 130 затверджено Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності, яким передбачено, що протягом 5 робочих днів з дня подання відповідних розрахунків до органу, уповноваженого встановлювати тарифи, виконавці комунальних послуг інформують споживачів про намір здійснити зміну тарифів (або встановити тарифи) у спосіб, визначений цим Порядком, та доводять до відома споживачів інформацію, передбачену цим Порядком. Строк, протягом якого від фізичних та юридичних осіб, їх об`єднань приймаються зауваження і пропозиції, встановлюється виконавцем комунальних послуг, але він не може бути меншим за 7 календарних днів та більшим ніж 14 календарних днів з дня повідомлення споживачів про намір здійснити зміну тарифів на комунальні послуги (або встановити тарифи). Інформація доводиться до відома споживачів шляхом розміщення на офіційному веб-сайті органу місцевого самоврядування в мережі Інтернет (за наявності), у друкованому засобі масової інформації місцевої сфери розповсюдження (перевага надається друкованим засобам масової інформації органу місцевого самоврядування), веб-сайті виконавця комунальних послуг (за наявності), на інформаційних стендах в абонентських відділах виконавців комунальних послуг та на інформаційних стендах біля адміністративних будинків органів місцевого самоврядування в населених пунктах, де споживачі отримують відповідні послуги. Способи доведення до відома споживачів інформації не обмежуються передбаченими цим Порядком.

Судом апеляційної інстанції зазначає, що в уточненому адміністративному позові позивач самостійно вказав, що третя особа на офіційному сайті Енергодарської міської ради 12.03.2019 опублікувала повідомлення про намір здійснити заміну тарифів на послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а також з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення.

Вказані обставини підтверджуються і матеріалами справи. Отже, обов`язок щодо інформування споживачів про намір встановити нові тарифи на комунальні послуги було виконано відповідачем та третьою особою.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Порядок інформування споживачів про намір зміни цін/тарифів на комунальні послуги з обґрунтуванням такої необхідності регулює питання відповідного інформування виконавцями комунальних послуг, тоді як постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на комунальні послуги» врегульовані відповідні питання для суб`єктів господарювання, які мають намір проводити відповідну діяльність у сфері надання комунальних послуг (ліцензіатами), яким на час виникнення спірних правовідносин була третя особа у справі.

Також суд апеляційної інстанції не вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо порушення процедури прийняття оскаржуваних рішень.

Так, за приписами ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України «Про доступ до публічної інформації» . Проекти актів органів місцевого самоврядування оприлюднюються в порядку, передбаченому Законом України «Про доступ до публічної інформації», крім випадків виникнення надзвичайних ситуацій та інших невідкладних випадків, передбачених законом, коли такі проекти актів оприлюднюються негайно після їх підготовки.

Статтею 5 Закону України «Про доступ до публічної інформацію» передбачено, що доступ до інформації забезпечується, зокрема, шляхом систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом.

Відповідно до ст. 15 вказаного Закону розпорядники інформації зобов`язані оприлюднювати, зокрема, нормативно-правові акти, акти індивідуальної дії (крім внутрішньоорганізаційних), прийняті розпорядником, проекти рішень, що підлягають обговоренню, інформацію про нормативно-правові засади діяльності. Проекти нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, розроблені відповідними розпорядниками, оприлюднюються ними не пізніш як за 20 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.

Відповідачем надано до матеріалів справи, в якості доказу оприлюднення проектів рішень «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на централізоване водопостачання та водовідведення, послуги з централізованого постачання холодної води та централізованого водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем)» та «Про встановлення тарифів для комунального підприємства «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради на теплову енергію, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води», скріншот з офіційного сайду ради.

Суд першої інстанції необґрунтовано не прийняв до уваги вказаний доказ. Висновок суду, що вказана обставина має бути доведена публікацією у засобах масової інформації, є таким, що прийнятий без надання належної оцінки поясненням відповідача, відповідно до яких будь-який засіб масової інформації відповідачем не засновано та не створено.

Також, суд апеляційної інстанції зазначає, що ст. 21-1 Закону України «Про доступ до публічної інформацію», на яку посилається у мотивувальній частині рішення суд першої інстанції, також встановлено, що доведення до відома населення законів України та інших нормативно-правових актів здійснюється шляхом їх офіційного опублікування відповідно до закону державними друкованими засобами масової інформації та офіційними друкованими виданнями (офіційними виданнями), висвітлення аудіовізуальними засобами масової інформації, оприлюднення на офіційних веб-сайтах органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також в інший спосіб, визначений законом.

Разом з тим, відповідачем надано до суду документи, з яких вбачається, що 26.03.2019 Громадською організацією «Громадський контроль м. Енергодар» було направлено зауваження та пропозиції щодо нових тарифів, які були розглянуті КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради та надано письмову відповідь від 29.03.2019.

Крім того, зі змісту листа ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» № 26-36/6523 від 25.03.2019 вбачається, що проект оскаржуваних рішень розміщено на офіційному сайті Енергодарської міської ради 12 березня 2019 року, у зв`язку з чим вказана особа подає відповідні зауваження та пропозиції до таких проектів. Вказані зауваження також були розглянуті КП «Тепловодоканал» Енергодарської міської ради, що підтверджується листом від 29.03.2019.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що проекти оскаржуваних рішень були оприлюднені відповідачем 12.03.2019, тобто за 22 робочі до їх прийняття.

Невірним є й висновок суду першої інстанції про те, що однією з підстав для скасування оскаржуваних рішень є не доведення відповідачем дати їх оприлюднення після прийняття.

Верховний Суд у постанові від 22.10.2019 в адміністративній справі № 817/451/18 виклав правову позицію, згідно з якою дефекти адміністративного акта можуть не пов`язуватись з його змістом, а стосуватися, наприклад, процедури його ухвалення. Саме по собі порушення процедури прийняття акта не повинно породжувати правових наслідків для його дійсності, крім випадків, прямо передбачених законом. Виходячи із міркувань розумності та доцільності, деякі вимоги до процедури прийняття акта необхідно розуміти не як вимоги до самого акта, а як вимоги до суб`єктів владних повноважень, уповноважених на їх прийняття. Дефектні процедури прийняття адміністративного акта, як правило, тягнуть настання дефектних наслідків. Разом із тим, не кожен дефект акта робить його неправомірним. Фундаментальне порушення - це таке порушення суб`єктом владних повноважень норм права, допущення суттєвої, істотної помилки при прийнятті певного рішення, яке мало наслідком прийняття незаконного рішення. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність. Отже, колегія суддів, не применшуючи значення необхідності дотримання встановленої законодавством процедури ухвалення того чи іншого рішення, вважає, що порушення такої процедури може бути підставою до скасування рішення суб`єкта владних повноважень лише за тієї умови, що воно вплинуло або могло вплинути на правильність рішення.

В даній адміністративній справі суд апеляційної інстанції не встановив грубі порушення прийняття оскаржуваних рішень.

Крім того, апелянтом надано інформацію завідувача сектора комп`ютерного забезпечення, згідно з якою рішення Виконавчого комітету Енергодарської міської ради № 97 та № 98 опубліковані на офіційному сайті 11.04.2019.

З урахування сукупності викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позов ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню як таке, що ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Енергодарської міської ради Запорізької області задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 серпня 2019 року в адміністративній справі № 280/1946/19 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з 14 січня 2020 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 16 січня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова