Справа № 520/13242/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

14.01.2020 р. справа №520/13242/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Сліденка А.В., за участі секретаря - Стрєлка О.В., представника позивача - Афанасьєва В.І., представника відповідача - Лютянського М.Я., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "НІК КОМПАНІ ПЛЮС"
до Головного управління ДПС у Харківській області
провизнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Нік Компані Плюс» (далі за текстом - заявник, платник, ТОВ, Товариство), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення рішення ГУ ДФС у Харківській області від 09.11.2019р. №7.

Аргументуючи цю вимогу зазначив, що викладених в акті податкової перевірки протиправних діянь не вчиняв. Наполягав на помилковості та хибності тверджень контролюючого органу про заниження податку. Стверджував, що у зносинах із контрагентами-постачальниками правильно обчислював податок на додану вартість за діючими правочинами та у межах реальних господарських операцій.

Відповідач, Головне управління Державної податкової служби у Харківській області (далі за текстом - контролюючий орган, владний суб`єкт, адміністративний орган, ГУ, Управління), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що контрагенти постачальники платника податків (тобто субпідрядники за договорами будівельного підряду) (ТОВ «Шолдерснаб» (попереднє найменування ТОВ «Альт-Стандарт»), ТОВ «Фуллтіт», ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Брокоптстрой») не мали фізичної змоги виконати зобов`язання за вчиненими із платником правочинами.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник пройшов передбачену законодавством процедуру державної реєстрації, значиться в Єдиному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань у якості юридичної особи приватного права під ідентифікаційним кодом - 40994200.

У червні 2017р. заявником за наслідками зносин з ТОВ «Шолдерснаб» (попереднє найменування Альт-Стандарт») було сформовано податковий кредит з податку на додану вартість у сумі 38.590,61грн.

Згідно з протоколом обшуку від 03.04.2018р. документи по даному епізоду були вилучені органом досудового розслідування (слідчим національної поліції) у межах кримінального провадження №0001230 від 10.11.2016р.).

12.06.2018р. між заявником (у якості підрядника) та Позаміським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» Харківської районної ради (у якості замовника) було укладено правочин у формі договору №18т-1, предметом якого є капітальний ремонт 1-ого та 2-ого поверхів спального корпусу, медичного кабінету, футбольного, баскетбольного, волейбольного майданчиків, благоустрій території у позаміському дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» (далі за текстом - Договір про Об`єкт №1). (а.с.157-165 т.1).

Підпунктом 5.3.1 цього договору (з урахуванням додаткової угоди №1 від 21.06.2018р.) прямо передбачено, що роботи мають бути виконані виключно власними силами заявника за винятком 20% загального обсягу, котрі за згодою замовника можуть передані на виконання іншим будівельним організаціям з досвідом проведення аналогічних робіт.

Доказів одержання від замовника такої згоди заявник до суду не подав.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за Договором про Об`єкт №1 на суму 2.457.086,40грн. (у т.ч. і ПДВ - 409.514,40грн.) датований 17.12.2018р.

Як з`ясовано судом, заявник передав виконання повного обсягу робіт за Договором про Об`єкт №2 третій сторонній особі - ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Брокоптстрой». (а.с.109-113 т.1).

Ця обставина визнана самим заявником і підтверджується приєднаними до справи документами, а саме: договором субпідряду від 01.11.2018р. №13/06. (а.с.109-113 т.1).

Місцезнаходженням субпідрядника є адреса м.Суми, пр-т Курський, б.14.

Доказів належності цього товариства до кола спеціалізованих будівельних організацій з досвідом роботи заявник до суду не подав.

Отже, між заявником та згаданим вище контрагентомпостачальником було укладено договір субпідряду від 01.11.2018р. №13/06, предметом якого є: капітальний ремонт 1-ого та 2-ого поверхів спального корпусу, медичного кабінету, футбольного, баскетбольного, волейбольного майданчиків, благоустрій території у позаміському дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» (а.с.109-113 т.1).

19.11.2018р. складено акт приймання передачі будівельних матеріалів, але без зазначення будь-якої адреси (а.с.151 т.1).

10.12.2018р. ТОВ «ПБК «Брокоптстрой» було виписано податкову накладну №4 на суму 1.244.432,57грн. (у т.ч. і ПДВ 207.405,43грн.)

Акт приймання виконаних будівельних робіт на суму 1.244.432,57грн. (у т.ч. і ПДВ 207.405,43грн.) датований 10.12.2018р. (а.с.133-140 т.1)

Згідно з копією платіжного доручення №501 від 19.12.2018р. заявник перерахував на користь ТОВ «ПБК «Брокоптстрой» 1.207.099,59грн. (а.с.152 т.1), а згідно з копією платіжного доручення №65 від 27.03.2019р. заявник перерахував на користь ТОВ «Тродакт» 37.332,98грн. за договором про відступлення права вимоги.

Контролюючим органом за відомостями Єдиного реєстру податкових накладних було виявлено, що ТОВ «ПБК «Брокоптстрой» також не виконував особисто жодних будівельних робіт, оскільки передав повний обсяг робіт на виконання постачальнику ТОВ «Санстрок».

Указані обставини підтверджуються копіями податкових накладних №14 від 10.12.2018р. на суму 622.216,28грн. (у т.ч. і ПДВ 103.702,71грн.) та №15 від 10.12.2018р. на суму 622.216,28грн. (у т.ч. і ПДВ 103.702,71грн.) на номенклатуру поставки капітальний ремонт 1-ого та 2-ого поверхів спального корпусу, медичного кабінету, футбольного, баскетбольного, волейбольного майданчиків, благоустрій території у позаміському дитячому закладі оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина».

07.11.2018р. між заявником (у якості підрядника) та Позаміським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» Харківської районної ради (у якості замовника; далі за текстом - ПДЗОтаВ) було укладено правочин у формі договору №11-7, предметом якого є поточний ремонт зовнішньої пожежної драбини маршевого типу спального корпусу позаміського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» Харківської районної ради за адресою: вул. Громадянська, 1а, смт. Високий, Харківський район, Харківська область (далі за текстом - Договір про Об`єкт №2). (а.с.84-88 т.1).

Підпунктом 7.1 цього договору прямо передбачено, що заявник має право залучати до виконання спеціальних послуг спеціалізовані будівельні організації у межах 20% загального обсягу, котрі за згадою замовника можуть передані на виконання іншим спеціалізованим будівельним організаціям.

Отже, за цим договором заявник повинен був виконати будівельні роботи виключно власними силами і лише виконання спеціальних послуг міг передати спеціалізованим будівельним організаціям.

Доказів належності будівельних робіт з поточного ремонту зовнішньої пожежної драбини маршевого типу спального корпусу позаміського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку до кола спеціальних послуг до матеріалів справи заявником не подано.

При цьому, суд зазначає, що у силу п.7.3 згаданого договору залучення спеціалізованих будівельних організацій здійснюється за згодою замовника.

Доказів одержання від замовника такої згоди заявник до суду не подав.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за Договором про Об`єкт №3 на 195.985,20грн. (у т.ч. і ПДВ 32.664,20грн.) датований 26.11.2018р. (а.с.99-102 т.1).

Між тим, як з`ясовано судом, заявник передав виконання повного обсягу робіт за Договором про Об`єкт №2 третій сторонній особі - ТОВ «Фуллтіт».

Ця обставина визнана самим заявником і підтверджується приєднаними до справи документами, а саме: копією договору субпідряду від 08.11.2018р. (а.с.58-61).

Місцезнаходженням субпідрядника є адреса - м.Суми, пр-т Курський, б.26.

Доказів належності цього товариства до кола спеціалізованих будівельних організацій з досвідом роботи заявник до суду не подав.

Акт приймання виконаних будівельних робіт за названим договором будівельного субпідряду на Об`єкті №3 на 195.985,20грн. (у т.ч. і ПДВ 32.664,20грн.) датований 26.11.2018р. (а.с.72-75 т.1).

26.11.2018р. ТОВ «Фуллтіт» була виписана податкова накладна на номенклатуру поставки - поточний ремонт зовнішньої пожежної драбини маршевого типу спального корпусу позаміського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» Харківської районної ради за адресою: вул..Громадянська, 1а, смт.Високий, Харківський район, Харківська область на суму 195.985,20грн. (у т.ч. і ПДВ 32.664,20грн.).

Згідно з копією платіжного доручення №487 від 07.12.2018р. заявник перерахував на користь ТОВ «Фуллтіт» 190.105,64грн., а на підставі угоди від 10.12.2018р. досягнута домовленість про зарахування зустрічних вимог у сумі 5.879,56грн.

Контролюючим органом за відомостями Єдиного реєстрі податкових накладних було виявлено, що і субпідрядник заявника - ТОВ «Фуллтіт» також не виконував особисто жодних будівельних робіт, оскільки передав повний обсяг робіт на виконання ТОВ «Вінгерт».

Указані обставини підтверджуються копією податкової накладної №85 від 01.11.2018р. на номенклатуру поставки - поточний ремонт зовнішньої пожежної драбини маршевого типу спального корпусу позаміського дитячого закладу оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина» Харківської районної ради за адресою: вул. Громадянська, 1а, смт. Високий, Харківський район, Харківська область на суму 1.476,00грн. (у т.ч. і ПДВ 1.230,00грн.).

Звідси слідує, що будівельні роботи на Об`єкті №2 документально були виконані вже 01.11.2018 р., тобто ще до укладення між заявником, ТОВ «Нік Компані Плюс» та замовником ПДЗОтаВ відповідного договору, що мало місце лише 07.11.2018 р.

З 04.10.2019р. по 10.10.2019р. владний суб`єкт, ГУ ДФС у Харківській області здійснив документальну позапланову виїзну перевірку діяльності заявника з питання дотримання вимог податкового законодавства у взаємовідносинах з постачальником ТОВ «Шолдерснаб» (ідентифікаційний код 40142493, попереднє найменування ТОВ «Альт-Стандарт») за червень 2017р., з постачальником ТОВ «Фуллтіт» ( ідентифікаційний код 40281141) за листопад 2018р., з постачальником ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Брокоптстрой» (ідентифікаційний код 42340774) за грудень 2018р., а також подальшої реалізації і використання у власній господарській діяльності придбаних товарів (робіт, послуг).

Результати проведеної перевірки оформлені актом від 18.10.2019р. №409/20-40-05-17-06/40994200 (далі за текстом - Акт).

У тексті Акту викладені судження контролюючого органу про вчинення особою низки податкових правопорушень, а саме: п.198.1 ст.198, п.198.2 ст.198, п.198.3 ст.198, п.198.6 ст.198, п.200.2 ст.200, п.201.1 ст.201, п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України за рахунок безпідставного збільшення сум податкового кредиту з ПДВ за нереальними господарськими операціями у межах нікчемних правочинів з контрагентами постачальниками: ТОВ «Шолдерснаб» (попереднє найменування ТОВ «Альт-Стандарт») (сума заниження основного платежу не визначалась у зв`язку з вилученням документів органом досудового розслідування), ТОВ «Фуллтіт» (сума заниження основного платежу - 32.664,20грн..), ТОВ «Промислово-будівельна компанія «Брокоптстрой» (сума заниження основного платежу - 207.405,43грн.).

08.11.2019р. з посиланням на Акт контролюючим органом було видано податкове повідомлення - рішення №7 про визначення грошового зобов`язання з ПДВ у загальному розмірі 300.086,25грн.. (основний платіж - 240.069,00грн.., штраф - 60.017,25грн..).

Не погодившись із правомірністю згаданого рішення контролюючого органу, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Не погодившись із правомірністю згаданого рішення контролюючого органу, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі установлених обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

З 01.01.2011 року правовідносини з приводу справляння податку на додану вартість регламентовані приписами розділу V Податкового кодексу України.

Так, згідно з п.п. «б» п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

У розумінні п.п.14.1.185 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до ч.1 ст.875 Цивільного кодексу України за договором будівельного підряду підрядник зобов`язується збудувати і здати у встановлений строк об`єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов`язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов`язок не покладається на підрядника, прийняти об`єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Як передбачено ч.1 ст.877 Цивільного кодексу України, підрядник зобов`язаний здійснювати будівництво та пов`язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов`язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно з ч.1 ст.838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

У спірних правовідносинах заявник права на залучення до будівельних робіт субпідрядників не набув, адже за досягнутими у межах кожного договору домовленостями мав виконати роботу власними силами за виключенням випадків отримання згоди від замовника на залучення третіх сторонніх осіб.

Отже, об`єктом оподаткування ПДВ у спірних правовідносинах сторонами правочину прямо визначена власна робота заявника, а не робота третіх сторонніх осіб.

У ході розгляду справи судом достеменно установлено, що заявник не здійснював замовнику поставку власно виконаних будівельних робіт.

Відтак, як у взаємовідносинах між заявником та замовником будівельних робіт Позаміським дитячим закладом оздоровлення та відпочинку «Лісова галявина», так і у взаємовідносинах між заявником та третіми сторонніми особами (субпідрядниками) відсутній визначений договором будівельного підряду об`єкт справляння ПДВ.

Можливість формування податкового кредиту з податку на додану вартість за відсутності об`єкта оподаткування нормами Податкового кодексу України не передбачена.

Окрім того, аналізуючи положення норм розділу V Податкового кодексу України (а саме: ст.ст.185, 187, 188, 198, 201) у кореспонденції з приписами ст.ст.215, 216, 228 Цивільного кодексу України та ст.ст.207, 208 Господарського кодексу України суд доходить висновку про те, що платник податків може правомірно реалізувати право на формування податкового кредиту з ПДВ у разі одночасного існування сукупності таких обставин як: 1) отримання від контрагента-постачальника первинних документів без дефекту форми, змісту (тобто відтворення всіх обов`язкових за законом реквізитів, з детальним описанням суті та показників господарської операції) чи походження (тобто створення документу реально існуючим суб`єктом права) або проведення операції списання безготівкових коштів з банківського рахунку в оплату вартості товару (роботи, послуги); 2) відсутність наміру на безпідставне одержання податкової вигоди; 3) реальне проведення платником податків господарської операції в умовах звичайної господарської діяльності, яка здійснюється з дотриманням засад розумності, виваженості, добросовісності, сумлінності та спрямована на отримання позитивного економічного результату; 4) настання події виникнення права на податковий кредит; 5) реєстрація контрагентом-постачальником податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вимоги до змісту та форми первинних документів викладені законодавцем у ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», де передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

До того ж у силу вимог абз.2 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України у податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

Таким чином, і за приписами ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», і за приписами абз.2 п.201.1 ст.201 Податкового кодексу України податкова накладна у якості первинного документа повинна містити відомості, котрі поза розумним сумнівом детально висвітлюють зміст та обсяг господарської операції та є достовірними.

На виконання вимог ч.5 ст.242 КАС України суд бере до уваги, що у силу правового висновку постанови Верховного Суду від 20.12.2019р. по справі №826/16776/18 (адміністративне провадження №К/9901/29228/19) "Для цілей оподаткування ПДВ операції з постачання (придбання) товарів (послуг) мають бути фактично здійснені та підтверджені належним чином оформленими первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку.

Наявність у платника ПДВ первинних документів, які складені для оформлення операції з постачання, не є безумовною підставою для визнання за платником податку права на податковий кредит. Обов`язковою умовою є достовірність цих документів."

При цьому, суд зважає, що за визначенням ч.1 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З відомостей Єдиного реєстру податкових накладних (далі за текстом - Реєстр) контролюючий органом було виявлено, що будівельні роботи у спірних правовідносинах фізично не виконувались ані заявником, ані субпідрядниками заявника.

Первісно податкові зобов`язання з податку на додану вартість за будівельними роботами на Об`єкті №1 документально були нараховані ТОВ «Санстрок» у податкових накладних №14 від 10.12.2018р. на суму 622.216,28грн. (у т.ч. і ПДВ 103.702,71грн.) та №15 від 10.12.2018р. на суму 622.216,28грн. (у т.ч. і ПДВ 103.702,71грн.), а за будівельними роботами на Об`єкті №2 - ТОВ «Вінгерт» у податковій накладній №85 від 01.11.2018р.

Ці обставини засвідчені витребуваними судом, поданими контролюючим органом і приєднаними до справи копіями перелічених вище податкових накладних.

За таких обставин, суд доходить висновку про доведеність у спірних правовідносинах події вчинення заявником податкового правопорушення за рахунок безпідставного формування податкового кредиту з ПДВ, адже відсутні належні, достовірні та достатні докази реального виконання будівельних робіт як самим платником податку (що заявником і не заперечується), так і субпідрядниками платника податку, а також і постачальниками субпідрядників.

Критерії законності рішення (діяння, тобто управлінського волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

З положень наведеної норми процесуального закону слідує, що владний суб`єкт повинен доводити обставини фактичної дійсності за стандартом доказування - «поза будь-яким розумним сумнівом», у той час як до приватної особи підлягає застосуванню стандарт доказування - «баланс вірогідностей».

Суд констатує, що обрані владним суб`єктом юридичні мотиви і фактичні судження, а також обсяг, зміст та характер використаних доказів поза розумним сумнівом виключають іншу можливість кваліфікації діянь заявника у спірних правовідносинах, окрім як вчинення податкового правопорушення, адже заявник самостійно будівельних робіт не виконував, позаяк усупереч домовленостям за правочином залучив до цього третю сторонню особу - субпідрядника, котра у свою чергу також передала повний обсяг будівельних робіт іншому суб`єкту права - постачальнику субпідрядника, який не мав об`єктивної можливості вести звичайну господарську діяльність у галузі будівельної справи через відсутність людських, технічних, фізичних та фінансових ресурсів.

Таким чином, ані заявник, ані субпідрядник заявника, ані постачальник субпідрядника у спірних правовідносинах не створювали об`єкту оподаткування податком на додану вартість - особисте виконання будівельних робіт.

Відсутність об`єкту оподаткування ПДВ з огляду на приписи ст.ст.185 та 198 Податкового кодексу України призводить до відсутності правових підстав для формування податкового кредиту з податку на додану вартість.

Додатково суд бере до уваги, що у спірних правовідносинах заявник діяв явно та очевидно необачливо і нерозсудливо, так як самостійно будівельних робіт не виконував, дозволу замовника на передачу повного обсягу робіт іншим особам не отримав, документально залучив до виконання будівельних робіт суб`єкта господарювання з розташуванням за адресою у м. Сумах (хоча об`єкт будівництва розміщений у передмісті Харкова), не доклав ніяких навіть щонайменших зусиль до з`ясування фізичної можливості виконання будівельних робіт особисто субпідрядником, процесу виконання будівельних робіт субпідрядником не контролював, унаслідок чого створив усі умови для викладення в первинних документах недостовірних відомостей.

Цей дефект первинних документів (недостовірність відомостей про об`єкт оподаткування та зміст господарської операції) у даному випадку має нездоланний характер і позбавляє заявника права на збільшення податкового кредиту з ПДВ.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст.72-78, 90, 211 КАС України, суд зазначає, що владний суб`єкт у спірних правовідносинах забезпечив дотримання ч.2 ст.19 Конституції України, позаяк обставини події з`ясував з достатньою повнотою, скоєне особою діяння кваліфікував правильно, норму закону визначив належну, положення цієї норми права витлумачив вірно, унаслідок чого міра застосованої юридичної відповідальності узгоджується з характером, змістом та наслідками вчиненого особою протиправного діяння.

Отже, у спірних правовідносинах заявник не має порушеного суб`єктивного права або ущемленого інтересу, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Посилання адміністративного органу на податкову інформацію від 06.02.2019 р. №39/18-28-12-01-38, складену ГУ ДФС у Сумській області відносно ТОВ «Фуллтіт», і на податкову інформацію від 11.03.2019р. №74/18-28-12-01-38, складену ГУ ДФС у Сумській області відносно ТОВ «ПБК «Брокоптстрой», суд вважає юридично неспроможним, адже ці документи було створено як поза межами дії ч. 2 ст. 19 Конституції України, так і поза межами способів реалізації податкового контролю згідно з ст.ст.61 і 62 Податкового кодексу України.

Тому згадані документ за правовою суттю є внутрішнім аналітичним службовим документом контролюючого органу, достатнім для виникнення сумнівів у дотриманні особою податкової дисципліни і складання відповідного запиту, але недостатніми для підтвердження події вчинення особою податкового правопорушення у розумінні п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України.

З приводу посилання контролюючого органу на кримінальні провадження №0000818 від 08.09.2016р., №0000264 від 24.03.2017 р., №00001759 від 19.07.2018 р., №0000734 від 12.07.2018р., №0000014 від 26.04.2017р. (стосовно ТОВ «Фуллтіт») і на кримінальне провадження №0000225 від 14.12.2018р. (стосовно ТОВ «ПБК «Брокоптстрой») суд зазначає, що за загальним правилом самі лише процесуальні документи суду, прийняті на стадії досудового розслідування кримінального провадження, засвідчують визнання судом достатнього рівня обґрунтованості припущення органу досудового розслідування в існуванні події і складу злочину, але виключно у цілях для надання дозволу на вчинення відповідної процесуальної дії з метою з`ясування об`єктивної істини.

Тому, згадані документи за своєю правовою суттю об`єктивно не вважатись такими, що достеменно підтверджують обставини фактичної дійсності у зв`язку з їх визнанням кримінальним судом.

Розподіл судових витрат по справі слід здійснити відповідно до ст.139 КАС України та Закону України "Про судовий збір".

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст.241-243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення виготовлено у повному обсязі у порядку ч.3 ст.243 КАС України 15 січня 2020 року; набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).

Суддя Сліденко А.В.