Справа № 160/10182/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.,
за участі секретаря судового засіданняБезрученко К.В.,
представника позивача Волошина А.А.,
представника відповідача Прокоф`єва Є.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕЗОН" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, -
18 жовтня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗОН» до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу від 18.07.2019 №4297-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РЕЗОН».
До того ж, зазначений в оскаржуваному наказі податковий період взаємовідносин позивача з його контрагентом ТОВ «ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП» вже був предметом попередньої перевірки, у той час як згідно з положеннями Податкового кодексу України проведення повторної перевірки з тих самих питань не допускається.
Зі змісту оспорюваного наказу видно, що його підписано в.о. начальника Іриною Сікіріною, проте згідно детальної інформації з ЄДРЮОФОПГФ щодо юридичної особи - відповідача, в.о. начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з 11.08.2016 року є ОСОБА_1 . Інших відомостей щодо керівника юридичної особи реєстр не містить, таким чином оскаржений наказ підписаний особою, яка не мала права його підписувати.
07 листопада 2019 року від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він вказав, що відповідно п.19.1 ст.19, пп. 20.1.4 п.20.1 ст.20, пп. 75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.1 п.78.1 ст.78, ст.79 Податкового кодексу України, Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області видано наказ від 18.07.2019 №4297-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РЕЗОН», за яким наказано з 19.08.2019 провести перевірку за період діяльності з 01.01.2016 по 31.12.2016 по взаємовідносинам з ТОВ «ЛІАГРО СЕРВІС ГРУП» з податку на прибуток та податку на додану вартість, тривалістю 5 робочих днів.
Доводи позивача про проведення перевірки щодо того періоду, який був раніше перевірений не відповідають дійсності, оскільки на підставі наказу Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.03.2019 № 1567-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «РЕЗОН», визначено з 14.03.2019 провести перевірку за період діяльності з 01.12.2016 по 31.12.2016 тільки з податку на додану вартість.
За результатами аналізу податкової інформації, що отримана контролюючим органом та міститься у базах даних органу ДФС, останній виявляє факти, які свідчать про порушення платником податків законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, і надсилає платнику запит щодо такої інформації з дотриманням вимог п. 73.3 ст. 73 ПК України. При цьому, чинним законодавством не передбачено обов`язок контролюючого органу зазначати у запиті відомості про те, аналіз якої саме податкової інформації став підставою для направлення запиту.
Так, відповідно до п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України, виконання умов передбачених даною статтею надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
На виконання вищезазначених норм Податкового кодексу України, контролюючий орган надіслав копію наказу та направлення на перевірку на адресу ТОВ «РЕЗОН».
З урахуванням вищезазначеного, Головне управління ДФС у Дніпропетровській області вважає безпідставними позовні вимоги ТОВ «РЕЗОН».
20 листопада 2019 року від представника позивача надійшли заперечення, в яких позивач вказав, що відповідно до п.73.3 ст. 73 ПК України, у разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим-п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
У судовому засіданні 16 грудня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд задовольнити адміністративний позов повністю.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні повністю.
Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з таких підстав.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.
У відповідності до п.п.19-1.1 п.19-1.1 ст.19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України), контролюючі органи здійснюють, зокрема, адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.
На підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Згідно з п. 75.1 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Відповідно до п. 75.1.2 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.
Відповідно до пп. 78.1.1. п. 78.1. ст. 78 ПК України, документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту;
В силу п. 78.4 ПК України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному ст. 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
У відповідності до п. 79.1, 79.2, 79.3, 79.5, ст. 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
Отже, нормами Податкового кодексу України з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок. Лише їх дотримання може бути належною підставою для прийняття наказу про проведення перевірки. Невиконання цих вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 № 1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом» (далі - Порядок), чітко визначено перелік підстав для направлення суб`єкту господарювання запиту про подання інформації, а також вимоги до його оформлення.
Запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником керівника) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації; підстави для надіслання запиту; опис інформації, що запитується, та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують (пункт 10 Порядку).
Суд зазначає про те, що відповідно до пункту 73.3 статті 73 ПК України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про порушення правил заповнення податкової накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.
Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що запит податкового органу про надання відповідної інформації платником податків повинен визначати конкретні підстави, тобто, містити чітко визначені обставини, які свідчать про порушення платником податків вимог податкового законодавства, бути оформленим у відповідності до закону.
Щодо отриманої відповідачем податкової інформації, то під час розгляду справи представником відповідача така інформація суду надана не була, в чому вона полягала також суду не повідомлено, окрім того матеріали справи не містять доказів на підтвердження факту дійсного отримання податковим органом такої інформації.
Як пояснив суду представник позивача, на вказаний запит податкового органу позивачем були надані запитувана інформація та документи, незважаючи на те, що зазначений запит не містив печатки податкового органу.
Оцінюючи зазначені доводи суд зазначає таке.
Пунктом 73.3 статті 73 ПК України встановлено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.
Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.
Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності, зокрема, виявленої недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків.
У разі якщо запит складено з порушенням вимог, визначених абзацами першим - п`ятим цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.
Тобто, у платника податків виникає обов`язок із надання запитуваної інформації виключно за умови оформлення запиту згідно з вимогами пункту 73.3 статті 73 ПК України.
Відсутність печатки контролюючого органу на запиті про надання інформації, незазначення в останньому підстав для направлення та/або зазначення підстав, не передбачених Кодексом, недотримання інших вимог є порушенням порядку його оформлення (складання), що у свою чергу призводить до виникнення у платника податків права не надавати запитувану інформацію.
Аналогічну позицію займає Верховний Суд у постанові від 26.02.2019 у справі №826/9082/15 (номер у реєстрі судових рішень № 80234739).
Згідно з п.78.2 ст. 78 ПК України контролюючим органам забороняється проводити документальні позапланові перевірки, які передбачені підпунктами 78.1.1, 78.1.4, 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, у разі, якщо питання, що є предметом такої перевірки, були охоплені під час попередніх перевірок платника податків.
Із означеного видно, що відповідачем в оскарженому наказі від 18.07.2019 № 4297-п ставиться питання повторного проведення перевірки, в тому числі і з тих самих питань, що вже були предметами попередньої перевірки ТОВ «РЕЗОН», що прямо забороняється п.78.2 ст. 78 Податкового кодексу України.
Доводи представника відповідача, що на підставі наказу від 13.03.2019 №1567-п податковим органом досліджувалося питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість, а згідно наказу від 18.07.2019 №4297-п дослідженню підлягають питання дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість суд до уваги не приймає, оскільки оскаржений наказ від 18.07.2019 №4297-п винесений з метою перевірки відповідачем питань дотримання позивачем вимог податкового законодавства з податку на прибуток та податку на додану вартість, а не окремо на перевірку з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на прибуток.
Суд зазначає, що встановлені главою 8 розділу ІІ ПК України правила щодо призначення та проведення перевірок є законодавчими гарантіями дотримання прав платників податків під час контролю за дотриманням вимог податкового та іншого законодавства, який здійснюється контролюючими органами в розумінні Податкового кодексу України в процесі адміністрування податків і зборів. Відповідні гарантії спрямовані на забезпечення нормального перебігу господарської діяльності платників податків, а так само, на надання можливості платникові податків висловити свою незгоду із неправомірним, на його думку, проведенням контрольних заходів щодо такого платника.
Недотримання встановлених статтями 75-81 ПК України приписів порушує відповідні гарантії захисту прав та інтересів платника податків, а отже, є порушенням суб`єктивних прав останнього в адміністративних правовідносинах.
З урахуванням вищенаведених обставин, наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2019 №4297-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РЕЗОН» є протиправним та підлягає скасуванню судом.
Щодо доводів позивача про те, що оскаржений наказ від 18.07.2019 №4297-п підписаний особою, яка не є керівником відповідача, а саме: ОСОБА_2 , то такі доводи судом не приймаються, оскільки в матеріалах справи міститься наказ Державної фіскальної служби України від 14.06.2019 №1049-0, за яким на вказану особу з 18.06.2019 покладено обов`язки начальника Головного управління ДФС у Дніпропетровській області.
Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
У відповідності до вимог статті 139 КАС України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.
Керуючись ст. ст. 139, 194, 205, 242 - 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 18.07.2019 №4297-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «РЕЗОН».
Стягнути з Головного управління ДФС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РЕЗОН» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1921 ( одна тисяча двадцять одна) грн. 00 коп.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 26 грудня 2019 року.

Суддя О.В. Царікова