Справа № 398/3077/19
Суддя: Ніколаєв М. В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/3077/19
Провадження №: 2-а/398/6/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"15" січня 2020 р., Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області

у складі головуючого судді Ніколаєва М.В.,

з участю секретаря Василяки І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти №2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського роти №2 взводу №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло С.В., у якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №536381 від 07.08.2019 року про накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що згідно оскаржуваної постанови він притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення п.п.2.2.4 Правил дорожнього руху України, а саме при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом. Із вказаною постановою він не погоджується, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, позивач зазначає, що 07 серпня 2019 року о 11 годині 47 хвилин на автошляху М-04 «Знам`янка- Луганськ-Ізварине», 37 кілометр, його транспортний засіб ЗИЛ -130, д.н.з. НОМЕР_1 було зупинено працівниками Управління патрульної поліції в Кіровоградській області, хоча ним (позивачем) не було здійснено жодного порушення, що передбаченого статтею 35 Закону України «Про національну поліцію», які б давали поліцейському здійснити зупинку належного йому транспортного засобу. Після зупинки транспортного засобу, працівник поліції не представився та почав вимагати з позивача кошти за безперешкодний проїзд, на що позивач відмовився це робити, та намагався поїхати з місця зупинки, проте працівники поліції почали застосовувати до нього фізичну силу та в подальшому затримали. При цьому поліцейські не пред`являли позивачеві вимоги надати водійське посвідчення, а одразу повідомили про необхідність сплатити їм кошти за проїзд. Позивач вважає, що він притягнутий до адміністративної відповідальності у відсутність достатніх фактичних даних, які б вказували на наявність в його діях ознак правопорушення.

Разом з позовною заявою позивач подав до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом, у якому просив визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення та поновити строк на її оскарження. Клопотання обґрунтоване тим, що внаслідок його адміністративного затримання, що мало місце 07.08.2019 року, він отримав закриту черепно-мозкову травму та перелом 12 ребра, у зв`язку із чим з 12 серпня 2019 року та по 23 серпня 2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в КП «Центральна міська лікарня м. Олександрія».

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 05 листопада 2019 року суддею Неродою Л.М. відкрито провадження у справі.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 27 листопада 2019 року було задоволено заявлений суддею Неродою Л.М. самовідвід.

Ухвалою суду від 28.11.2019 року суддею Ніколаєвим М.В. вказану справу прийнято до провадження та призначено до судового розгляду.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відзив на адміністративний позов поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича з усіма долученими до нього документами повернуто останньому без розгляду, та зобов`язано його надати відзив на позовну заяву у встановлений судом спосіб, з підтвердженням факту його направлення позивачу.

Ухвалою суду від 15.01.2020 року відзив на адміністративний позов поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Кузло Сергія Вікторовича з усіма долученими до нього документами повторно повернуто останньому без розгляду, оскільки вимоги щодо надання належних доказів направлення відзиву позивачеві, не було виконано.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, на позові наполягає в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Постановою серії НК № 536381 від 07 серпня 2019 року накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень на ОСОБА_1 , оскільки останній 07 серпня 2019 року о 11:47 годині на автодорозі М-04 «Знам`янка-Луганськ-Ізварине», 37 кілометр, керуючи транспортним засобом при перевірці документів не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортним засобом, чим порушив вимоги п.2.1 «а» Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Беручи до уваги той факт, що позивач ОСОБА_1 оскаржувану постанову серії НК № 536381 від 07 серпня 2019 року отримав 07.08.2019 року, однак через хворобу не мав можливості на вчасне подання позову до суду, так як перебував на стаціонарному лікуванні з 12.08.2019 року по 23.08.2019 року, що підтверджується копією листка непрацездатності серії АДВ № 365895, суд вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до суду як пропущений з поважних причин.

За ч. 3 ст. 288 КУпАП оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною першою статті 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка») у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В розділі 2 ПДР України закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Відповідно до пункту 2.1 «а» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення закріплені законодавцем також у статті 16 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року №3353-XII.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що згідно законодавства України на вимогу поліцейського, водій транспортного засобу зобов`язаний пред`являти для перевірки посвідчення водія.

Крім того, вичерпний перелік підстав зупинки транспортного засобу визначений ст. 35 Закону України «Про національну поліцію». Частиною 2 вказаної статті передбачено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Позивачем в якості доказу суду надано диск з відеозаписом з відеореєстратора автомобіля, який рухався за транспортним засобом, яким керував ОСОБА_1 . З відеозапису вбачається, що поліцейським за допомогою сигнального диска з червоним сигналом подано вимогу про зупинку транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , після чого останній зупинився на узбіччі. Поліцейські підійшли до автомобіля та після спілкування, ОСОБА_1 продовжив рух на своєму автомобілі. Поліцейській сіли до патрульного автомобіля та поїхали за ОСОБА_1 .

Тобто, ОСОБА_1 виконав вимогу поліцейського про зупинку, подану за допомогою сигнального диска з червоним сигналом. Матеріали справи не містять жодних доказів, які б свідчили про те, що під час зупинки водієві було запропоновано пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, а він відмовився виконати дану вимогу, та що при зупинці транспортного засобу водієві було повідомлено про підстави такої зупинки.

Також, суд зазначає, що відповідачеві надавался можливість надати до суду відзив на адміністративний позов, що відповідає чинному законодавству в порядку, що був встановлений в п. 7 ухвали суду від 05.11.2019 року про відкриття провадження у справі, проте відповідач вказаним правом не скористався, у зв`язку із чим ухвалами суду від 16.12.2019 року та від 15.01.2020 року поданий відповідачем відзив було повернуто відповідачеві без розгляду.

Враховуючи встановлені у справі обставини та зазначені норми права, суд дійшов висновку про те, що при винесенні оскаржуваної постанови інспектор поліції порушив порядок притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, встановлений нормами вищевказаних законів та Кодексом України про адміністративні правопорушення, так як зупинив транспортний засіб без передбачених законом підстав та за відсутності на момент зупинки доказів порушення водієм Правил дорожнього руху України, тобто вчинення будь-якого адміністративного правопорушення пов`язаного із керуванням транспортним засобом.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 238 КУпАП визначено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Жодних належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності своїх дій щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем суду не надано, доводи позивача, якими він заперечує постанову, не спростовані.

Таким чином, зазначених вимог КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та змісту постанови про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано, зокрема в оскаржуваній постанові відсутні будь-які посилання на дані, на підставі яких відповідач встановив вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а тому не викладено повно фактичних обставин правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Згідно з п. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Стаття 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, про яке зазначено в постанові, слід встановити, що особа керуючи транспортним засобом, допустила порушення правил руху.

Таким чином, наведені в позові доводи позивача не спростовані відповідачем, відсутні будь-які докази, що свідчать про порушення ним правил дорожнього руху. Тобто фактично не було виявлено факту порушення позивачем правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Частиною 3 статті 286 КАС України встановлено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 242 - 246, 250, 255, 286 КАС України, суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом.

Позов задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 536381 від 07 серпня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення в розмірі 425 грн. 00 коп. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 15 січня 2020 року.

Суддя М.В. Ніколаєв