Справа № 200/13457/19-а
Суддя: Зінченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 р. Справа№200/13457/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зінченка О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87515, ) до фізичної особи ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення з платника податків податкового боргу у сумі 14 372,15 грн., -

В С Т А Н О В И В:

21 листопада 2019 року Головне управління ДФС у Донецькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до фізичної особи ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у розмірі 14 372,15 грн., а саме: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач має податковий борг перед бюджетом у вказаній сумі, який виник внаслідок несплати узгодженого податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу відповідача, проте вказані дії не призвели до погашення відповідачем суми заборгованості.

Відповідно до частини 3 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), 22 листопада 2019 року судом направлений запит до відділу державної реєстрації місця проживання фізичних осіб Волноваської міської ради про реєстрацію місця проживання фізичної особи - ОСОБА_1 .

10 грудня 2019 року до суду з відділу реєстрації місця проживання Волноваської міської ради надійшла інформація про місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 13 грудня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), відповідно до частини 1 статті 258 КАС України, протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі (арк. справи 1).

Ухвалу суду від 13 грудня 2019 року направлено сторонам по справі, для відома.

Згідно рекомендованого повідомлення, ухвала суду від 13 грудня 2019 року про відкриття провадження по справі отримана відповідачем особисто 18 грудня 2019 року.

З урахуванням приписів КАС України, відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Відзив на позовну заяву від відповідача у встановлений судом строк до суду не надійшов.

Суд, відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Враховуючи відсутність клопотань сторін щодо розгляду справи у судовому засіданні, справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується вимоги, дослідивши докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність певних обставин справи, суд встановив наступне.

Відповідач - фізична особа ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), зареєстрований за місцем проживання: АДРЕСА_2 (арк. справи 27).

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що згідно даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за відповідачем на підставі права власності у 2017 році обліковувались об`єкти нерухомого майна: житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 327,60, житлової площі 144,00 кв. м., загальною вартістю нерухомого майна 458734 (арк. справи 17-18).

Головним управлінням ДПС у Донецькій області прийняті податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості за податковий період 2017 рік, а саме:

- форми «Ф» від 05 квітня 2018 року № 0-0533 на суму 6 643,20 грн. за 2017 рік (ППР направлене на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення повернуто податковому органу, відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (арк. справи );

- форми «Ф» від 02 квітня 2019 року № 0-0533 на суму 7 728,95 грн. за 2018 рік (ППР направлене на податкову адресу платника податків, та поштове відправлення повернуто податковому органу відділенням зв`язку з відміткою «за закінченням терміну зберігання») (арк. справи 12).

З представленого позивачем розрахунку вбачається, що за відповідачем рахується борг у сумі 14 372,15 грн., який складається з боргу, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення за формою "Ф" від 05 квітня 2018 року в сумі 6 643,2 грн. та податкового повідомлення - рішення за формою "Ф" від 02 квітня 2019 року - в сумі 7 728,95 грн. (арк. справи 8).

У зв`язку із несплатою відповідачем у визначений законом строк вказаної суми податкової заборгованості, позивач вживав заходи з метою погашення податкового боргу відповідача.

Відповідно до статті 59 Податкового кодексу України, позивачем було сформовано та направлено боржникові податкову вимогу форми «Ф» від 30.08.2018 № 114779-48, яка направлена поштою на податкову адресу Боржника, проте поштове відправлення повернено на адресу податкового органу «за закінченням терміну зберігання» (арк. справи 9).

Вказані дії не призвели до погашення відповідачем суми заборгованості.

Доказів оскарження податкового повідомлення-рішення відповідачем суду не надано.

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 67 Конституції України проголошено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

За змістом пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - ПК України) податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт38.1 статті 38 ПК України).

У відповідності до пункту 6.1 статті 6 ПК України, податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України визначено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до положень пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (пп. 14.1.39);

податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (пп. 14.1.156);

податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175).

В силу приписів пп. 10.1.1 п. 10.1 ст. 10 ПК України одним із місцевих податків є податок на майно.

Питання нарахування та сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки врегульовано статтею 266 ПК України.

Згідно із пунктом 265.1 статті 265 ПК України податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки; транспортного податку; плати за землю.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Згідно із положеннями пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості в порядку, визначеному в пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України.

Відповідно до абз. 1 підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України, податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

У підпункті 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 ПК України визначено, що базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Згідно із пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України, податкове зобовязання за звітний рік з податку сплачується:

а) фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення;

б) юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до пп. 14.1.157 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

За змістом абзацу другого пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг.

Пунктом 42.2 статті 42 ПК України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

В ході судового розгляду судом установлено, що податкові повідомлення рішення від 05 квітня 2018 року № 0-0533 на суму 6 643,2 грн. за 2017 рік, та від 02 квітня 2019 року № 0-0533 на суму 7 728,95 грн. за 2018 рік були надіслані відповідачу за його адресою, проте повернуті податковому органу «за закінченням терміну зберігання» арк. справи 9-12).

Матеріали справи доказів оскарження вказаних рішень контролюючого органу не містять, відтак, визначені в них суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017-2018 рік є узгодженими та належать до сплати, в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Відповідно до положень п. п. 59.1, 59.5 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що 30 серпня 2018 року Головним управління ДФС у Донецькій області сформовано та направлено відповідачу податкову вимогу форми «Ф» № 114779-48 із зазначенням суми податкового боргу за узгодженими грошовими зобов`язаннями станом у розмірі 6643,20 гривень. Вказана податкова вимога повернута на адресу податкового органу «за закінченням терміну зберігання» (арк. справи 9), згідно приписів пункту 58.3 статті 58 ПК України, вважається врученим відповідачу.

Докази сплати відповідачем податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік у загальній сумі 14 372,15 грн. відсутні. Відтак, згідно зі підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, грошове зобов`язання у загальній сумі 14 372, 15 грн. вважається податковим боргом.

Пунктом 95.1 статті 95 ПК України визнано, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно із пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до частини 2 статті 175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд, вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки за відповідачем обліковується податковий борг на загальну суму 14 372,15 грн., а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

У зв`язку з чим, питання розподілу судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління Державної податкової служби у Донецькій області (за місцезнаходженням: вул. Італійська, буд. 59, м. Маріуполь, Донецька область, 87526, ) до фізичної особи ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) 90909090з0зх-0зпро стягнення податкового боргу у сумі 14 372,15 грн., - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )податковий борг у розмірі 14 372,15 грн. (чотирнадцять тисяч триста сімдесят дві) гривні 15 копійок.

Рішення прийнято в порядку письмового провадження 20 січня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя О.В. Зінченко