Справа № 640/12707/19
Суддя: Степанюк Анатолій Германович
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

15 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Степанюка А.Г.,

суддів - Губської Л.В., Епель О.В.,

при секретарі - Ліневській В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні питання про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року про залишення позову без розгляду у справі за адміністративним позовом Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними та скасування постанови в частині та рішення, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року Романовобалківська сільська рада Первомайського району Миколаївської області (далі - Романовобалківська сільрада) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Центральної виборчої комісії (далі - Відповідач, ЦВК), Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (далі - Мигиївська сільрада) в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову ЦВК від 20.04.2019 року №846 «Про перші вибори депутатів сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад і відповідних сільських, селищних, міських голів 30 червня 2019 року» в частині п. 10 додатку №9 до постанови ЦВК від 20.04.2019 року №846;

- визнати протиправним та скасувати рішення Мигіївської сільради від 19.07.2019 року №10 «Про реорганізацію Софіївської сільської ради, Романовобалківської сільської ради шляхом приєднання до Мигіївської сільської ради».

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 року задоволено заяву Мигіївської сільради та замінено у справі первинного позивача - Романовобалківську сільраду її правонаступником - Мигіївською сільрадою.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 року частково задоволено заяву Мигіївської сільради та залишено позовну заяву за позовом Мигіївської сільради без розгляду. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ухвалою від 06.11.2019 року позивача Романовобалківську сільраду було замінено правонаступником - Мигіївською сільрадою, яка у свою чергу подала заяву про залишення позову без розгляду, то наявні підстави для її задоволення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 (далі - Апелянт, ОСОБА_1 ) подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом першої інстанції, по-перше, безпідставно та всупереч вимог ст. 52 КАС України було поєднано позивача та відповідача в одній особі, по-друге, не враховано порушення суспільних інтересів жителів села Романова Балка, по-третє, Романовобалківська сільрада не припинена як юридична особа, по-четверте, без наявних на те правових підстав та дотримання приписів ст. 189 КАС України прийняв відмову від позову від неналежного позивача.

Після усунення визначених в ухвалі Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.12.2019 року недоліків ухвалами суду апеляційної інстанції від 16.12.2019 року відкрито апеляційне провадження у справи, встановлено строк, протягом якого може бути подано відзив на апеляційну скаргу, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.01.2020 року.

У відзиві на апеляційну скаргу ЦВК просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що Мигіївська сільрада в силу положень ст. 8 Закону України «Про добровільне об`єднання територіальних громад» і ст. 45 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» набула своїх повноважень як орган місцевого самоврядування 19.07.2019 року та з цього моменту стала правонаступником прав та обов`язків рад, які об`єдналися, у тому числі Романовобалківської сільради. Відтак, на переконання Відповідача, задоволення заяви нового позивача про залишення позову без розгляду відповідає нормам процесуального права. Окремо наголошує, що оскаржувана ухвала жодним чином не впливає на права, свободи чи обов`язки ОСОБА_1 , адже він не є законним представником територіальної громади.

У відзиві на апеляційну скаргу Мигіївська сільрада просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду - без змін. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що ОСОБА_1 у розумінні процесуального закону не набув права на самостійне апеляційне оскарження рішення суду поза межами представництва, а відтак подання ним апеляційної скарги жодним чином не спрямовано на захист прав та інтересів територіальної громади.

У судовому засіданні Апелянт доводи та вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі.

Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце судового розгляду справи, у судове засідання не прибули.

Заслухавши судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення апелянта, судова колегія приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, спірні правовідносини виникли між Романовобалківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області та Центральною виборчою комісією і Мигіївською сільською радою Первомайського району Миколаївської області з приводу безпідставного, на переконання Романовобалківської сільради, призначення постановою ЦВК від 20.04.2019 року №846 перших місцевих виборів 30.06.2019 року у Мигіївській сільській об`єднаній територіальній громаді, а також прийняття Мигіївською сільрадою рішення від 19.07.2019 року №10 «Про реорганізацію Софіївської сільської ради, Романовобалківської сільської ради шляхом приєднання до Мигіївської сільської ради».

Тобто, коло правовідносин, щодо яких виник спір, обмежується територіальною громадою села Романова Балка, сільська рада якого не погоджується з об`єднанням з Мигіївською сільською радою шляхом приєднання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» територіальна громада - жителі, об`єднані постійним проживанням у межах села, селища, міста, що є самостійними адміністративно-територіальними одиницями, або добровільне об`єднання жителів кількох сіл, що мають єдиний адміністративний центр.

Разом з тим, матеріали справи свідчать, що зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 . Викладене, у свою чергу, свідчить, що Апелянт не належить до членів територіальної громади як села Романова Балка у Первомайському районі Миколаївської області, так і не є членом Мигіївської сільської об`єднаної територіальної громади, у зв`язку з чим відсутні правові підстави стверджувати, що оскаржувана ухвала суду будь-яким чином стосується його прав, свобод, інтересів або обов`язків.

Факт того, що на момент подання Романовобалківською сільрадою даного позову Спектор Ю.І. представляв її інтереси на підставі довіреності від 20.05.2019 року (а.с. 10) не спростовують наведені вище висновки. Тим більше, як було встановлено раніше, апеляційна скарга на ухвалу суду від 06.11.2019 року подана ОСОБА_1 як фізичною особою.

Відтак, з огляду на відсутність в апеляційній скарзі жодних доводів щодо вирішення судом першої інстанції питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки Апелянта, а також не встановлення судом апеляційної інстанції таких обставин, судова колегія вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Таким чином, реалізуючи передбачене статтею 55 Основного Закону право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту. Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється в його володільця у момент порушення чи оспорення останнього.

Водночас, суб`єктивна оцінка порушення права не є абсолютною, відтак, суд повинен встановити, серед іншого, в чому полягає порушення прав особи, яка подає апеляційну скаргу, оскаржуваним судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Тобто, передумовою апеляційного оскарження судового рішення особою, яка не брала участі у справі, є встановлення обставин, що суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. При цьому, на відміну від ч. 1 ст. 5 КАС України, яка пов`язує право особи на звернення до адміністративного суду у тому числі із суб`єктивним критерієм, положення ч. 1 ст. 293 КАС України крізь призму юридичної визначеності та сталості судового рішення гарантують особі право на апеляційне оскарження виключно у випадку, якщо така особа була учасником справи або суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

На переконання суду апеляційної інстанції, рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яку не було залучено до участі у справі, якщо у мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків.

Разом з тим, як було встановлено раніше зі змісту оскаржуваної ухвали про залишення позову без розгляду, даний спір виник щодо реалізації права територіальної громади на здійснення місцевого самоврядування без участі в об`єднаній територіальній громаді. При цьому, ОСОБА_1 не належить ні до членів територіальної громади села Романова Балка , ні до членів Мигіївської сільської об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року №18-рп/2004 поняття «охоронюваний законом інтерес», що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «права», треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Тобто, охоронюваний законом інтерес є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

У даному випадку, як було зазначено вище, ухвала суду стосується вичерпного кола суб`єктів - Романовобалківської сільради, ЦВК та Мигіївської сільради, а також членів територіальної громади указаних сільських рад. Викладене, на думку суду апеляційної інстанції, додатково не може свідчити про порушення охоронюваних законом прав та інтересів ОСОБА_1 , який, як було встановлено вище, лише представляв у суді першої інстанції Романовобалківської сільради на підставі довіреності. Крім того, така довіреність була скасована Мигіївською сільрадою, про що до Окружного адміністративного суду міста Києва було направлено повідомлення від 26.09.2019 року №326 (а.с. 145-146).

За таких обставин суд приходить до висновку, що Апелянтом не зазначено, яким саме чином оскаржуване судове рішення безпосередньо вплинуло на його права, свободи інтереси чи обов`язки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 305 КАС України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Згідно ч. 2 ст. 305 КАС України про закриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

З урахуванням наведеного, з огляду на встановлену вище відсутність у ОСОБА_1 права на апеляційне оскарження ухвали суду у даній справі, суд приходить до висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 248, 305, 321, 325 КАС України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 листопада 2019 року про залишення без розгляду адміністративного позову Мигіївської сільської ради Первомайського району Миколаївської області до Центральної виборчої комісії про визнання протиправними та скасування постанови в частині та рішення - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст. ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя А.Г. Степанюк

Судді Л.В. Губська

О.В. Епель

Повний текст ухвали складено та підписано « 15» січня 2020 року.