Справа № 140/3113/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

14 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3113/19
Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Каленюк Ж.В.,

за участю секретаря судового засідання Шепталової А.П.,

представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом Михаліка М.В.,

представника відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом Коновалова Г.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні заяву відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом про поновлення строку звернення до суду та клопотання позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом про залишення зустрічного позову без розгляду в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу у сумі 25000,00 грн.

Ухвалою від 30 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

ОСОБА_1 звернулася із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13.

Ухвалами Волинського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2019 року прийнято зустрічний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення до спільного розгляду з позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та об`єднано вимоги за зустрічним позовом (№П/140/3472/19) в одне провадження з первісним позовом (№П/140/3176/19); судовий розгляд справи №140/3113/19 визначено проводити за правилами загального позовного провадження.

Головне управління ДПС у Волинській області подало клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду (а.с.44-45). В обґрунтування клопотання відповідач за зустрічним позовом зазначив, що відповідно до Податкового кодексу України (ПК України) строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду про визнання протиправним податкового повідомлення - рішення становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено. На адресу ОСОБА_1 податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 було надіслано рекомендованим порядком та повернуто поштовим відділенням 03 серпня 2016 року із зазначенням причини "за закінченням терміну зберігання". Відтак, відповідно до приписів пункту 5 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204, оскаржуване податкове повідомлення-рішення вважається врученим ОСОБА_1 у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення, із зазначенням причин невручення, тобто 03 серпня 2016 року, а тому оскаржити податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 позивач могла до 03 серпня 2019 року. Головне управління ДПС у Волинській області просило застосувати положення частини третьої статті 123 КАС України та залишити зустрічну позовну заяву без розгляду.

03 січня 2020 року від представника позивача за зустрічним позовом надійшла заява про визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 та поновлення цього строку (а.с.66-68). В обґрунтування заяви зазначено, що до звернення Головного управління ДПС у Волинській області із позовом про стягнення податкового боргу ОСОБА_1 не було відомо про наявність оскаржуваного рішення; фактично зазначене податкове повідомлення-рішення вона отримала 07 листопада 2019 року разом із матеріалами позовної заяви, а тому відповідно не могла раніше його оскаржити у строки, визначені ПК України. За таких обставин ОСОБА_1 просила визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк звернення до суду.

У підготовчому засіданні представник відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підтримав заяву про поновлення строку звернення до суду, в задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області просив відмовити; представник позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом просив задовольнити клопотання про залишення зустрічного позову без розгляду, відмовивши в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду.

Суд, заслухавши доводи сторін, перевіривши їх письмовими доказами, дійшов до таких висновків.

Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним правилом для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків.

Предметом зустрічного позову є податкове повідомлення-рішення про нарахування контролюючим органом транспортного податку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює ПК України.

Порядок і строки оскарження рішень контролюючих органів визначає стаття 56 ПК України.

Так пунктом 56.1 статті 56 ПК України визначено, що рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

В адміністративному порядку зі скаргою до контролюючого органу вищого рівня про перегляд податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 ОСОБА_1 не зверталася.

Пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання у будь-який момент після отримання такого рішення. Статтею 102 ПК України передбачено строк давності тривалістю 1095 днів. За таких обставин строк для звернення платника податків із позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником податків рішення, що оскаржено.

Таким чином, наведене дає суду підстави для висновку про встановлення ПК України іншого строку для звернення до адміністративного суду, ніж той, що визначений частиною другою статті 122 КАС України, а відтак цей строк підлягає застосуванню як спеціальний.

За приписами пункту 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини третьої статті 123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

ОСОБА_1 із зустрічним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 звернулася до суду 20 листопада 2019 року.

Перевіряючи, чи пропущено строк звернення до суду з даним позовом, а також чи є поважними причини пропуску цього строку, судом враховано, що згідно з пунктом 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу. Податкове повідомлення-рішення вважається надісланим (врученим) фізичній особі, якщо його вручено їй особисто чи її представникові, надіслано на адресу за місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження фізичної особи з повідомленням про вручення або у порядку, визначеному пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу. У такому самому порядку надсилаються податкові вимоги та рішення про результати розгляду скарг. У разі коли пошта не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення або податкові вимоги, або рішення про результати розгляду скарги через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти податкове повідомлення-рішення або податкову вимогу, або рішення про результати розгляду скарги, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога, або рішення про результати розгляду скарги вважаються врученими платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення. У разі якщо вручити податкове повідомлення-рішення неможливо через помилку, допущену контролюючим органом, податкове повідомлення - рішення вважається таким, що не вручено платнику податків.

Аналогічні правила встановлені пунктами 3, 5 розділу ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204 (далі - Порядок №1204).

Відтак, аналіз наведених норм дає підстави для висновку про обов`язок органів доходів і зборів надіслати платнику податків податкове повідомлення-рішення рекомендованим порядком із повідомленням про вручення за місцем проживання (для фізичної особи) та таке рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення (якщо його неможливо вручити платнику).

Досліджуючи докази, які надали сторони в обґрунтування своїх доводів, судом встановлено, що Луцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Волинській області 03 серпня 2016 року надіслала податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 рекомендованим порядком з повідомленням про вручення поштового відправлення за податковою адресою ОСОБА_1 (штриховий кодовий ідентифікатор 932). Поштовим відділенням рекомендоване відправлення не вручену адресату із зазначенням причин "за закінченням терміну зберігання" та 05 вересня 2016 року повернуте Луцькій об`єднаній державній податковій інспекції Головного управління ДФС у Волинській області (а.с.11). З урахуванням положень пункту 58.3 статті 58 ПК України, пункту 5 розділу ІІІ Порядку №1204 податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків 05 вересня 2016 року та за правилами, визначеними частиною першою статті 120 КАС України, перебіг спеціального строку на його оскарження, встановленого пунктом 56.18 статті 56 ПК України, розпочався 06 вересня 2016 року (з наступного дня після отримання цього рішення) та закінчився 06 вересня 2019 року.

Звертаючись до суду 20 листопада 2019 року із зустрічним позовом про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, ОСОБА_1 зазначений строк пропустила. Разом з тим, суд враховує обставини, за яких такий строк звернення був пропущений. Суд зазначає, що наразі неможливо встановити, з яких причин відділення поштового зв`язку не вручило ОСОБА_1 рекомендоване відправлення (штриховий кодовий ідентифікатор 932). Відмітка на поштовому відправленні "за закінченням терміну зберігання" не розкриває суті причин неможливості вручити адресату відповідний рекомендований лист та не свідчить, що адресат свідомо відмовився від отримання поштового відправлення. Відтак, беручи до уваги той факт, що податкове повідомлення-рішення від 29 червня 2016 року №131709-13 ОСОБА_1 фактично вручено не було, то це є істотною обставиною, що унеможливила звернення ОСОБА_1 до суду із позовом про оскарження такого рішення у більш ранній строк. Про наявність цього рішення останній стало відомо після отримання копії ухвали від 30 жовтня 2019 року про відкриття провадження в адміністративній справі за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Визначаючись щодо поновлення ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду із зустрічним позовом, суд враховує практику Європейського суду з прав людини в частині реалізації права кожного на справедливий суд. В рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" наголошено, що правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи. У рішеннях у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" та у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи, що ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом без зайвих зволікань після того, як їй фактично стало відомо про наявність податкового повідомлення-рішення щодо нарахування контролюючим органом транспортного податку, котрий із позовом про стягнення податкового боргу також звернувся більш як через три роки після його прийняття, то суд за таких обставин вважає, що право на судовий захист, якого просить ОСОБА_1 , є важливішим, ніж встановлені державою процесуальні особливості реалізації нею цього права. Відтак, причини пропуску строку звернення до суду із зустрічним позовом для оскарження податкового повідомлення-рішення слід визнати поважними, а пропущений строк поновити.

Таким чином, у задоволенні клопотання відповідача про залишення без розгляду зустрічного позову необхідно відмовити.

Керуючись статтями 122, 123, 248, 256, 294 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із зустрічним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

Відмовити у задоволенні клопотання Головного управління ДПС у Волинській області про залишення зустрічного позову без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк

Ухвала у повному обсязі складена 15 січня 2020 року