Справа № 711/9429/19
Суддя: Казидуб О. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/9429/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Казидуб О.Г.

секретаря судового засідання Зайцевої О.І.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області Кулик Ігоря Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до сержанта поліції БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області Кулик Ігоря Миколайовича (м. Кременчук, вул. 29 вересня, 6) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, мотивуючи його тим, що постановою серії ЕАК №1794205 у м. Кременчук по вул.. Небесної сотні (Пролетарська), 6 сержантом поліції Куликом І.М. по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2019 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Як вбачається з постанови по справі про адміністративне правопорушення, він 26.11.2019 року о 11 годині 45 хвилин, керуючи легковим автомобілем Volkswagen Passat державний номер НОМЕР_1 , по вул. Небесної сотні (Пролетарська) 6, здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим на думку інспектора порушив п. 15.9 Правил дорожнього руху - порушення заборони зупинки на перехрестях. Про нібито встановлене порушення було складено протокол серії ЕАК №1794205 від 26.11.2019р.

Позивач вважає дану постанову необґрунтованою, такою що не відповідає нормам КУпАП та винесена з перевищенням компетенції суб`єкта владних повноважень, також таким, що підлягає скасуванню оскільки, на його думку, правопорушення він не вчиняв та не зупинявся на перехресті, а лише знизив швидкість руху до межі 2-5 км. на годину у зв`язку із поганим самопочуттям, що може підтвердити його дружина ОСОБА_2 , що перебувала на передньому пасажирському сидінні його автомобіля.

Також, позивач посилався на те, що при розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в його діях є ознаки проступку, за який за законом встановлено адміністративну відповідальність. Під час винесення постанови не було дотримано вимоги статей 245, 276, 280 КУпАП, відповідно до яких, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та дотримання процесуального порядку розгляду справи.

Позивач також вказує, що на його прохання до сержанта поліції показати докази правопорушення, які він має по його словам, йому було відмовлено. Таким чином вважає постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Просить суд скасувати постанову серії ЕАК №1794205 по справі про адміністративне правопорушення від 26.11.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 надав заяву про слухання справи без його участі. Також вказав, що позов підтримує та просить його задоволити.

Відповідач в судове засідання надав заяву про слухання справи без його участі.

У відзиві на адміністративний позов від 19.12.2019 відповідач заперечував проти позову ОСОБА_1 посилаючись на те, що 26.11.2019 року ним, поліцейським роти №4 батальйону патрульної поліції в місті Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції сержантом поліції Куликом І.М. було винесено постанову серії ЕАК № 1794205 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн. за те, що водій ОСОБА_1 цього дня, близько 11 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 6 здійснив зупинку ТЗ на перехресті, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України.

Відповідно до п.п. 15.9 «ґ» ПДР України зупинка забороняється на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП порушення вимог правил зупинки, стоянки, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В адміністративному позові позивач підтверджує, що в місці, час та дату, вказані в оскаржуваній постанові, він керував вказаним вище транспортним засобом, та був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП за порушення .п. 15.9 «ґ» ПДР України - зупинки транспортного засобу на перехресті.

Доводи позивача про те, що він знизив швидкість руху до межі 2-5 км. за годину у в`язку з поганим самопочуттям, не заслуговують на увагу та не підтвердженні належними та допустимим доказами. Окрім того вразі здійснення вимушеної зупинки, водій зобов`язаний виконувати вимоги п.п. 9.9 «а» ПДР України - ввімкнути аварійну світлову сигналізацію. Пояснення щодо виконання вимог вразі здійснення вимушеної зупинки в адміністративному позові відсутні.

Термін «зупинка» наведений в п.1.10 ПДР України має значення, як припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

У разі прийняття відмови сторони від визнання обставин суд постановляє ухвалу.

Доводи позивача, викладені в адміністративному позові, щодо відсутності в його порушення правил дорожнього руху не заслуговують на увагу, не є підставою для звільнення водія від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 122 КУпАП, свідчать про невірне тлумачення водієм норм законодавства та суперечать вимогам 15.9 «г» ПДР України.

Відповідно до ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Позивач в порушення вимог ч. 4 ст. 161 КАС України не додає до позовної заяви жодних належних і допустимих доказів в підтвердження доводів, наведених в адміністративному позові.

Отже, доводи позивача мають оцінюватись судом критично, як єдиний спосіб водія уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення.

Також відповідач вказував, що 26.11.2019 року під час патрулювання в м. Кременчук по вул. Небесної Сотні, 6 було виявлено транспортний засіб Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , водій якого здійснив зупинку на перехресті, що є порушенням п. 15.9 «ґ » ПДР України.

На місці зупинки транспортного засобу водієві було повідомлено про порушення Правил дорожнього руху. Під час з`ясування фактичних обставин справи водій не заперечував, що здійснив зупинку на перехресті. Поряд з цим, доводи позивача про те, що його авто не заважає іншим учасникам дорожнього руху не відповідали фактичним обставинам та не спростовували факту вчиненого правопорушення.

Водієві було повідомлено про розгляд справи, а також роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, право знайомитися з матеріалами справи, надавати докази, клопотання, пояснення, користуватися юридичною допомогою, порядок оскарження постанови про адміністративне правопорушення, строки та порядок сплати адміністративного штрафу, та надано можливість і достатньо часу для реалізації, передбачених КУпАП прав.

На місці розгляду справи водій письмові пояснення не надав, клопотань не заявляв. Таким чином, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення було з`ясовано всі фактичні обставини, враховано усні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які згідно ст. 251 КУпАП є належними доказами по справі, встановлено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, дотримано порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення та прийнято правомірне рішення про накладення на останнього адміністративного стягнення за ч. 1 ст.122 КУпАП.

Постанову оголошено водієві негайно після розгляду справи та надано її копію.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, відповідач вважає, що постанова ухвалена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення та застосувати адміністративне стягнення за вищевказане правопорушення, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано.

Зважаючи на те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив зупинку ТЗ на перехресті, чим порушив п. 15.9 «ґ» ПДР України, він, як поліцейський роти №4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції не порушив процедуру щодо винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення, діяв в межах наданих законом повноважень, мав право розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ЕАК №1794205 від 26.11.2019 року.

Позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності.

А тому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі.

Суд,заслухавши пояснення позивача , вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, що згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1794205 від 26.11.2019 ОСОБА_1 26.11.2019 о 11.40 год., в м. Кременчук, вул.. Небесної сотні (Пролетарська), 6, керуючи транспортним засобом Volkswagen Passat, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив зупинку транспортного засобу на перехресті, чим порушив ПДР п. 15.9 - порушення заборони зупинки на перехрестях, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

За результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП зазначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті (протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції), уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 КУпАП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням з додержання законів.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд, вважає, що забезпечення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, права на її участь у процесі прийняття рішення є одним із складових елементів забезпечення права на захист та права на справедливий суд, що передбачені ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Суд вважає ,що відповідач під час розгляду справи допустив порушення вимог ст. 245 КУпАП про необхідність всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, що потягло постановлення рішення, яке не можна визнати законним та обґрунтованим.

Відповідно до ст.293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень:

1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення;

2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд

3) скасовує постанову і закриває справу;

4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно ст.13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Згідно ч. 2 ст.9 КАС суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, і не може виходити за межі позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядуванню, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися принципів адміністративних правовідносин, які, зокрема, закріплені у ч.3 ст.2 КАС України.

А тому суд вважає, що відповідачем під час розгляду справи не спростовані пояснення позивача та доказів того, що позивач порушив ПДР, відповідач, як суб`єкт владних повноважень не надав.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню .

Керуючись п.12.4 ПДР України, ч.1 ст. 122 КУпАП, ст.ст. 2, 9, 77, 90, 243-246, 271, 286, 287 КАС України, суд -,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до сержанта поліції БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області Кулик Ігоря Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАК №1794205 від 26.11.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, якою застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу 255 грн. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та провадження у справі закрити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий: О. Г. Казидуб