Справа № 160/7071/19
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
14 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/7071/19
Суддя Третього апеляційного адміністративного суду Панченко О.М., перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. в адміністративній справі №160/7071/19
за позовом ОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Дніпропетровського територіального центру комплектування та соціальної підтримки,
про визнання протиправним дії та зобов`язання вчинити певні дії,-
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. позов ОСОБА_1 задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, 08.10.2019 року скаржник оскаржив його в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк упродовж 10 днів для надання доказів сплати судового збору в сумі 1152,60 грн. та заяви про поновлення строку апеляційного оскарження.

Копію ухвали скаржник отримав 25.10.2019 року.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 року апеляційну скаргу повернуто скаржнику відповідно до ч. 2 ст. 298 та п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

12.12.2019 року скаржник вдруге оскаржив рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23.12.2019 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк упродовж 10 днів для надання заяви про поновлення строку апеляційного оскарження, зазначення в апеляційній скарзі другого відповідача, надання копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи.

Копію ухвали скаржник отримав 27.12.2019 року.

У наданий судом строк Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало виправлену апеляційну скаргу та її копії відповідно до кількості учасників справи, а також заяву про поновлення строку апеляційного оскарження.

В обґрунтування заяви скаржник посилається на положення ч. 2 ст. 295 КАС України, а також на те, що оскаржене рішення він одержав 26.09.2019 року, 08.10.2019 року оскаржив його в апеляційному порядку, проте у зв`язку з недостатнім фінансуванням Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не мало можливості сплатити судовий збір.

Розглянувши зазначену заяву, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ч. 2 ст. 295 КАС України).

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу (ч. 3 ст. 295 КАС України).

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення (ч. 1 ст. 121 КАС України).

У пункті 74 рішення Європейського суду з прав людини "Лелас проти Хорватії" суд звертав увагу на те, що "держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків. Іншими словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини "... підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок … і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси…".

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі" "право на суд" не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Слід зазначити, що у постанові від 15 травня 2018 року у справі №804/2979/17 Верховний Суд дійшов висновку, що "у ситуації з пропуском строків державними органами поважними причинами пропуску строку апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішньої процедури виділення та погодження коштів на сплату судового збору податковим органом чи тимчасова відсутність таких коштів. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж".

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ухвала Третього апеляційного адміністративного суду від 25.11.2019 року набрала законної сили та в касаційному порядку не скасована.

Отже, вказані скаржником доводи не можуть свідчити про наявність поважних підстав для поновлення строку апеляційного оскарження.

Відповідно до ч. 3 ст. 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Частиною 2 ст. 298 КАС України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 296 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

За таких обставин, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. слід залишити без руху та надати скаржнику строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги.

Керуючись статтями 169, 296, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

ухвалив:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р. у справі №160/7071/19 залишити без руху.

Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області строк упродовж десяти днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме:

- вказати інші підстави для поновлення строку апеляційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.09.2019 р.;

Роз`яснити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області , що відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Панченко