Справа № 160/11669/19
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЗлатіна Станіслава Вікторовича
за участі секретаря судового засіданняПіскун Я.В.
представника позивача представника відповідача ОСОБА_1 Мигаленко І.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування вимоги про сплату боргу
Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність. Починаючи з 1998 року позивач перебуває у трудових відносинах та виконував обов`язки з надання правової допомоги в рамках виконання трудових відносин, що підтверджується копією трудової книжки позивача. Роботодавцем щомісячно за позивача сплачувався ЄСВ з заробітної плати. Так з 01.11.2012 року по 23.08.2018 року позивач працював начальником юридичного відділу в ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», а з 03.09.2018 року по 03.05.2019 року провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань ПрАТ «Дніпровський металургійний комбінат». Враховуючи те, що за позивача нараховує та сплачує роботодавець, то це виключає обов`язок по сплаті єдиного внеску позивачем, як особою, яка провадить адвокатську діяльність. Оскаржувану вимогу позивач не отримував, а дізнався про її існування з матеріалів виконавчого провадження лише 06.11.2019 року, з позовом до суду позивач звернувся 15.11.2019 року.
Ухвалою суду від 28.11.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
Відповідачем надано суду відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позову, з наступних підстав. Якщо фізична особа зареєстрована особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, то така особа повинна сплачувати ЄСВ. Єдиний соціальний внесок позивач повинен сплачувати незалежно від наявності у нього доходів у мінімальному розмірі. Сума не нарахованого та не сплаченого єдиного внеску є недоїмкою та стягується органами доходів і зборів. Відповідач вказує на те, що оскаржувану вимогу направлено за податковою адресою позивача, однак конверт повернувся із відміткою відділення поштового зв`язку "за закінченням терміну зберігання».
Ухвалою суду від 15.01.2020 року замінено відповідача - Головне управління ДФС у Дніпропетровській області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області.
Ухвалою суду від 15.01.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач у судовому засіданні повідомив про те, що статус фізичної особи - підприємця позивача припинено 27.01.2012 року. Після цього позивач є лише особою, яка провадить незалежну професійну діяльність - адвокатом та взятий на облік у відповідача саме як адвокат.
Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позову, з підстав які вказані у позовній заяві.
Судом встановлено та сторонами не заперечується, що позивач є адвокатом та зареєстрований у відповідача як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність.
Судом на підставі інформації отриманої з ЄДРПОУ встановлено, що позивач не є фізичною особою - підприємцем: підприємницька діяльність позивача припинена 27.01.2012 року згідно повідомлення державного реєстратора, копія якого міститься у матеріалах справи. А тому судом відхиляються доводи відповідача про те, що позивач є фізичною особою, яка зареєстрована як підприємець, оскільки відповідачем не надано суду належних доказів того, що позивач є фізичною особою - підприємцем.
Також позивач у вказаний період перебував на обліку у відповідача як платник єдиного внеску.
Також судом встановлено, що позивач у період з 01.11.2012 року був офіційно працевлаштований начальником юридичного відділу в ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», а з 03.09.2018 року по 03.05.2019 року провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань ПрАТ «Дніпровський металургійний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки позивача, яка міститься у матеріалах справи.
У вказаний період підприємство сплачувало за позивача єдиний соціальний внесок у повному обсязі, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які надано органом Пенсійного фонду України, копії яких містяться у матеріалах справи.
Вказана вимога не отримана позивачем: конверт направлений позивачу відповідачем повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначається Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464).
Підпунктом 1 частини другої статті 6 Закону № 2464 визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 7 зазначеного Закону єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток).
У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4,5 та 5-1частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. Відповідно до абз. 3 ч. 8 ст. 9 платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Крім того, єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 9 Закону №2464).
Згідно ч.3 статті 9 Закону № 2464 обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.
Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону № 2464 недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.
Частинами 3 та 4 ст.25 Закону № 2464 передбачено, що суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів. Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів визначає Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затверджена наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 № 469) (далі - Інструкція № 449).
Згідно пункту 1 розділу VI Інструкції № 449 до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.
У відповідності до п. 3 розділу VI Інструкції, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:
- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;
- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;
- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.
У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):
- платникам, зазначеним у підпунктах 1 та 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом десяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);
- платникам, зазначеним у підпунктах 3 та 4 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом п`ятнадцяти робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).
Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень.
Пунктом ж 4 вказаного розділу Інструкції визначено, що вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).
З аналізу наведених вище положень слідує, що у разі наявності у платника на кінець календарного місяця недоїмки зі сплати єдиного внеску фіскальний орган на підставі даних звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи фіскального органу формує та надсилає (вручає) платнику вимогу про сплату боргу (недоїмки) на суму такої недоїмки.
Суми заборгованості позивача по сплаті єдиного внеску здійснено на підставі облікових даних інформаційної системи ГУ ДФС у Дніпропетвроській області.
Також судом встановлено, що позивач у період з 01.11.2012 року був офіційно працевлаштований начальником юридичного відділу в ПАТ «Дніпровська теплоелектроцентраль», а з 03.09.2018 року по 03.05.2019 року провідним юрисконсультом юридичного відділу дирекції з правових питань ПрАТ «Дніпровський металургійний комбінат», що підтверджується копією трудової книжки позивача, яка міститься у матеріалах справи.
У вказаний період підприємство сплачувало за позивача єдиний соціальний внесок у повному обсязі, що підтверджується відомостями з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, які надано органом Пенсійного фонду України, копії яких містяться у матеріалах справи.
Згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27.11.2019 року по справі № 160/3114/19, оскільки єдиною метою збору єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування є забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством саме прав фізичних осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, то в розумінні Закону № 2464-VI позивач є застрахованою особою, і єдиний внесок за нього в період, за який винесена оскаржувана вимога (2017, 2018 роки), нараховував та сплачував роботодавець в розмірі не менше мінімального, що виключає обов`язок по сплаті у цей період єдиного внеску позивачем ще і як особою, що має право провадити адвокатську діяльність, проте не отримувала дохід від неї.
Відповідач не надав суду доказів здійснення адвокатської діяльності позивачем у періоді, за який була нарахована недоїмка, як і доказів отримання позивачем доходу від даної діяльності.
За цих обставин варто зазначити, що наявність у позивача статусу адвоката лише посвідчує право на здійснення адвокатської діяльності, однак не є доказом здійснення такої діяльності та отримання від такої діяльності доходу.
Не змінює вищенаведеного і факт перебування особи на обліку в органах фіскальної служби, оскільки взяття на облік осіб, здійснюється органом доходів і зборів незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того чи іншого податку або збору.
Також суд зазначає про те, що позивачем не пропущено строк звернення з адміністративним позовом до суду, оскільки, як вже було встановлено судом, позивач оскаржувану вимогу не отримував: конверт направлений позивачу відповідачем повернувся із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Про існування оскаржуваної вимоги позивач довідався 06.11.2019 року під час ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Позовну заяву позивачем подано до суду 15.11.2019 року, що підтверджується штампом відділення поштового зв`язку на конверті, який міститься у матеріалах справи. За вказаних обставин, враховуючи те, що позивач довідався про існування оскаржуваної вимоги лише 06.11.2019 року, то 10-ти денний строк оскарження вимоги встановлений законом України № 2464 позивачем станом на день звернення з позовом до суду не пропущено.
Щодо розподілу судових витрат.
У відповідності до ч.1 статті 139 КАС України судові витрати у розмірі 768,40 грн. підлягають стягненню з відповідача, оскільки позовні вимоги задоволено.
Керуючись ст. 139, 241, 243, 244, 245, 246, 250 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Стягнути з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачену суму судового збору у розмірі 768,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 15 січня 2020 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили станом на 15.01.2020 року Помічник судді Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду Помічник судді С.В. Златін Лісна А.М. Лісна А.М.