Справа № 641/2982/19
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 р.Справа № 641/2982/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Чалого І.С. , Перцової Т.С. ,

за участю: секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 року (суддя Курганникова О.А.; м. Харків) по справі № 641/2982/19

за позовом ОСОБА_1

до Харківської митниці ДФС

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі за текстом також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Комінтернівського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС (надалі за текстом також - відповідач) в якому просив суд скасувати постанову заступника начальника УПМП та МВ Харківської митниці ДФС Волокітіна Є.П. у справі про порушення митних правил №2700/80700/18 від 04.04.2019 як незаконну та закрити провадження у справі.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19 серпня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 - залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 та закрити провадження у справі за відсутністю складу правопорушення.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач зазначає, що оскаржена постанова прийнята відповідачем без з`ясування всіх обставин, що мали значення при розгляді справи про порушення митних правил, адже позивач не ввозив транспортних засобів на митну територію України та не заповнював жодної декларації. Також позивач вказує, що він не має паспорту для виїзду за кордон, не має водійського посвідчення та не вміє керувати автомобілем, про що він повідомляв митний орган. Крім того, позивач посилається на порушення його прав як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки протокол складено за відсутності позивача, права не роз`яснено, клопотання позивача не розглянуто, поясненням не надано оцінки, а викладені факти не перевірено.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу в якому, наполягаючи на законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.06.2018 року о 01 год. 15 хв. через міжнародний пункт пропуску для автомобільного сполучення «Гоптівка» на митну територію України ОСОБА_1 було ввезено легковий автомобіль «VOLVO V40», реєстраційний номер ( LТ ) НОМЕР_2 , VIN-код: НОМЕР_3 в митному режимі «транзит».

03.11.2018 головним державним інспектором митного поста «Щербаківка» Ширінею О.М. у відношенні гр-на ОСОБА_1 був складений протокол про порушення митних правил № 2700/80700/18 за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МКУ, копія якого, з дотриманням приписів ч. 8 ст. 494 МКУ була направлена позивачу за адресою: АДРЕСА_1 , вих. Харківської митниці ДФС від 08.11.2018 №10801/20/20-70-20-02.

Відповідно до відмітки на рекомендаційному повідомленні про вручення поштового відправлення, вказаний лист гр. ОСОБА_1 отримав 12.11.2018, особисто.

Протоколом про порушення митних правил №2700/80700/18 визначено час і місце розгляду справи про порушення митних правил - 10 січня 2019 року, о 15.00, за адресою: м. Харків, вул. Клочківська, 370, управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Харківської митниці ДФС.

10.10.2019 на електронну адресу Харківської митниці ДФС надійшла заява ОСОБА_1 (вх. від 10.01.2019 №436/інше) щодо перенесення розгляду справи №2700/80700/18 про порушення митних правил.

Листом від 11.01.2019 року ОСОБА_1 було проінформовано про розгляд справи 05.03.2019 р о 15.00 год.

05.03.2019 на адресу відповідача надійшла заява позивача про перенесення розгляду справи.

Листом від 14.03.2019 ОСОБА_1 був проінформований, що розгляд справи про порушення митних правил №2700/80700/18 перенесено на 15 год. 00 хв. 04.04.2019. Вказаний лист був отриманий ОСОБА_1 18.03.2019 про що свідчить його підпис на рекомендаційному повідомленні про вручення поштового відправлення. Інших заяв або клопотань до розгляду справи про порушення митних правил № 2700/80700/18, станом на 15 год. 00хв. 04.04.2019 відповідача не надходило.

04.04.2019 року відносно позивача було складено постанову за ст. 470 ч.3 МК України тобто перевищенні, встановленого статтею 95 цього Кодексу, строку доставки транспортного засобу до митного органу призначення більше ніж на 10 діб, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 500 (п`ятисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок.

04.04.2019 розгляд справи про порушення митних правил проведено за участі гр. ОСОБА_1 та примірник постанови №2700/80700/18 був отриманий ним особисто, що підтверджується його підписом.

Вважаючи таку постанову незаконною, позивач звернувся до суду з позовом за захистом своїх прав.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що під час провадження у справі про порушення митних правил № 2700/80700/19 митницею підтверджено наявність в діях позивача порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст.470 МК України та правомірно прийнято оскаржувану постанову у відношенні позивача.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

В розумінні пунктів 57, 59 частини першої статті 4 Митного кодексу України товари - будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі; транспортні засоби комерційного призначення - це, зокрема, автотранспортний засіб (моторні транспортні засоби, причепи, напівпричепи), що використовуються в міжнародних перевезеннях для платного транспортування осіб або для платного чи безоплатного промислового чи комерційного транспортування товарів разом з їхніми звичайними запасними частинами, приладдям та устаткуванням, а також мастилами та паливом, що містяться в їхніх звичайних баках упродовж їхнього транспортування разом із транспортними засобами комерційного призначення.

Згідно зі статтею 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Відповідно до частини третьої статті 470 Митного кодексу України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу митного органу - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до частини шостої статті 366 Митного кодексу України громадяни, які проходять (проїжджають) через «зелений коридор», звільняються від подання письмової митної декларації. Звільнення від подання письмової митної декларації не означає звільнення від обов`язкового дотримання порядку переміщення товарів через митний кордон.

Нормами частини другої статті 95 МК України передбачено, що до строків, зазначених у частині першій цієї статті, не включається час дії обставин, зазначених у статті 192 МК України. Разом з тим нормами частини першої статті 192 МК України визначено, що у разі, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до митного органу призначення, перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий митний орган про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Судом встановлено, що станом на 03.11.2018 року ОСОБА_1 не виконав обов`язку щодо вивезення транспортного засобу за межі митної території України, в його діях вбачається перевищення встановленого статтею 95 МКУ строку транзитного перевезення більше ніж на десять діб.

Позивач заперечує факт ввезення ним вказаного вище транспортного засобу на митну територію України та факт заповнення митної декларації. Стверджує, що він не має паспорту для виїзду за кордон, не має водійського посвідчення та не вміє керувати автомобілем, а тому він не є суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення згідно ст. 484 Митного кодексу України, у зв`язку з чим в його діях відсутній склад правопорушення.

Така позиція заявника апеляційної скарги спростовується наявною в матеріалах справи інформацією та витягами з баз даних про факт перетину позивачем 19.06.2018 державного кордону в транспортному засобі «VOLVO V40», реєстраційний номер (LT) НОМЕР_4 , VIN-код: НОМЕР_5 (а.с. 55 звор. стор.).

Крім того, колегія суддів зазначає, що при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є факт декларування цього транспортного засобу особою, яка його ввезла в митному режимі транзиту, а тому необхідно враховувати підпис позивача як його згоду з правильністю заповнення поданої ним митної декларації.

Відповідно ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарі, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншим законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно з пунктом 1.1. частини 1 розділу ІІІ Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених наказом Державної митної служби України від 17 листопада 2015 року №1118, встановлено, що в разі ввезення транспортних засобів на митну територію України з метою транзиту власник або уповноважена особа представляють уповноваженій особі митного органу, у зоні діяльності, якого розташований пункт пропуску через державний кордон України, транспортний засіб для здійснення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних (технічних) документів на транспортний засіб (якщо він перебував на обліку в реєстраційному органі іноземної держави чи України) з відмітками про знаття транспортного засобу з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом; що підтверджують право на надання пільг в оподаткуванні (у разі митного оформлення транспортного засобу з наданням пільг в оподаткуванні) перелік яких визначено в підпункті 4.2 пункту 4 цього розділу.

Таким чином, при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою. За умови неподання позивачем документів у якості водія транспортного засобу у посадової особи митного органу була б відсутня фізична можливість внести таку інформацію, яка є достовірною.

В матеріалах справи міститься копія довіреності згідно якої власник транспортного засобу уповноважує позивача розпоряджатись зазначеним легковим автомобілем при цьому, право розпоряджатись не обмежується лише правом керування транспортним засобом.

Також, при ввезенні транспортного засобу на територію України була надана підписана позивачем митна декларація, згідно якої переміщення транспортного засобу здійснено саме ОСОБА_1 .

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 13.02.2018 р. у справі № 308/6260/17 (провадження № К/9901/3030/17), від 17.10.2018р. у справі №166/722/17 (провадження №К/9901/34664/18), а відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України суд при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із ст.489 Митного кодексу України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Саттею 495 Митного кодексу України передбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

У відповідності до ч.1, ч. 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи те, що позивачем, в порушення вимог ст. 95 МК України у встановлені строки для транзитних перевезень для автомобільного транспорту 10 діб не вивезено за межі митної території України ввезений транспортний засіб та не заявлено в інший митний режим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

Твердження позивача про те, що під час розгляду справи Харківською митницею ДФС не враховано його пояснення та клопотання судом першої інстанції обґрунтовано не прийнято до уваги, оскільки відповідно до "Автоматизованої інформаційної системи управління документами ДФС", пояснення та клопотання гр. ОСОБА_1 від 04.04.2019 надійшло до Харківської митниці ДФС о 16 год 29 хв. та відповідно о 16 год. 32 хв. 04.04.2019, тобто фактично після розгляду справи про порушення митних правил.

Крім того, зі змісту ч.3 ст. 494 МКУ вбачається можливість складення протоколу про порушення митних правил саме у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Такий протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками, а у разі відсутності особи, яка притягається до відповідальності, або її відмови від підпису протоколу, такий протягом трьох робочих днів надсилається поштою за наявною в митниці адресою (місце проживання або фактичного перебування). У зв`язку з цим колегія суддів відхиляє посилання позивача на складання протоколу за його відсутності, як на підставу для скасування оскарженої постанови про порушення митних правил.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що постанова Харківської митниці ДФС України в Харківській області у справі про порушення митних правил №2700/80700/18 від 04.04.2019 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також наявності невідповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, оскільки суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 229, ч.4 ст.241, 243, 250, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 19.08.2019 року по справі № 641/2982/19 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий Т.С. Перцова