Справа № 620/3584/19
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 року Чернігів Справа № 620/3584/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

за участю секретаря Андрушко І.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області до Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови,

У С Т А Н О В И В:

Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області звернулась до суду з позовом до Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , в якому просить скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 26.11.2019 ВП № 60496220.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачем протиправно винесено оскаржувану постанову, оскільки при виконанні судового рішення враховано колегіальність прийняття рішень органом місцевого самоврядування. Так, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 2 га на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області не прийнято з підстав відсутності достатньої кількості голосів депутатів селищної ради. Отже, оскаржувана постанова прийнята після початку вжиття заходів боржником щодо виконання відповідного судового рішення.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.12.2019 позовна заява залишена без руху. У встановлений строк вимоги ухвали виконані, а провадження у справі відкрито 26.12.2019.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, зазначаючи, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець діяв на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Вважає, що жодних порушень норм чинного законодавства державним виконавцем не допущено, а тому підстави для скасування постанови відсутні.

Третя особа в своїх поясненнях зазначила, що рішення суду в добровільному порядку не виконано, а тому відповідач правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору від 26.11.2019 ВП № 60496220.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України, не здійснювалося.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.09.2019 у справі №620/2039/19 визнано протиправними дії Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області та скасовано рішення № 225 від 25.06.2019 щодо відмови у наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га, за рахунок земель запасу комунальної власності, що розташована на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області. Зобов`язано Варвинську селищну раду Варвинського району Чернігівської області повторно розглянути клопотання про надання дозволу ОСОБА_1 на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтованою площею 2,0 га за рахунок земель запасу комунальної власності, що розташована на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області з прийняттям обґрунтованого та законного рішення в строки, порядку та у спосіб, передбачений Земельним Кодексом України.

На виконанні у Варвинському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області перебуває виконавчий лист Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.10.2019, виданий у справі № 620/2039/19, за яким Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області є боржником, а ОСОБА_1 - стягувачем.

06.11.2019 року старшим державним виконавцем Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гончаровою Н.Г. прийнято постанову у виконавчому провадженні № 60496220 про відкриття виконавчого провадження, якою зобов`язано Варвинську селищну раду Варвинського району Чернігівської області виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. Пунктом 3 постанови передбачає стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 16692 гри.

Листами від 19.11.2019 № 02-21/3760 та від 22.11.2019 № 02-21/3891 Варвинська селищна рада Варвинського району Чернігівської області повідомила відповідача, що на пленарних засіданнях заява розглядалася 24.10.2019 і 21.11.2019, але для прийняття позитивного чи негативного рішення, передбаченого ч. 3 ст. 128 Земельного кодексу України, забракло необхідної кількості голосів депутатів Ради.

З витягу з протоколу засідання тридцять восьмої сесії Варвинської селищної ради сьомого скликання об`єднаної територіальної громади від 24.10.2019, випливає, що проект рішення Ради по заяві ОСОБА_1 був відхилений (рішення не прийнято) у зв`язку з неотриманням необхідної кількості голосів на підтримку.

26.11.2019 року старшим державним виконавцем Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області Гончаровою Н.Г. прийнято постанову від 26.11.2019 у виконавчому провадженні № 60496220 про стягнення з боржника - Варвинської селищної ради виконавчого збору в сумі 16692 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд зважає на наступне.

Верховний Суд у рішенні від 03.04.2019 у справі № 370/1034/15-ц зробив висновок, за яким юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 ст. 128 Земельного кодексу України передбачено, що орган державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим або орган місцевого самоврядування у місячний строк розглядає заяву (клопотання) і приймає рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (якщо такий проект відсутній) та/або про проведення експертної грошової оцінки земельної ділянки (крім земельних ділянок площею понад 50 гектарів для розміщення відкритих спортивних і фізкультурно-оздоровчих споруд) чи про відмову в продажу із зазначенням обґрунтованих причин відмови.

Статтею 36 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» від 11.07.2002 № 93 передбачено, що невиконання посадовими особами вимог закону щодо забезпечення гарантій депутатської діяльності тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Публічна образа депутата місцевої ради, опублікування або поширення іншим способом завідомо неправдивих відомостей про нього, а також намагання в будь-якій формі вплинути на депутата місцевої ради, членів його сім`ї з метою перешкодити депутату виконувати свої повноваження, змусити його до вчинення неправомірних дій тягне за собою відповідальність згідно з законом.

Статтею 1 Закону України «Про місцеве самоврядування» від 21.05.1997 № 280 визначено, що представницький орган місцевого самоврядування - виборний орган (рада), який складається з депутатів і відповідно до закону наділяється правом представляти інтереси територіальної громади і приймати від її імені рішення.

Частинами 1-3 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» передбачено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених пунктами 4 і 16 статті 26, пунктами 1, 29 і 31 статті 43 та статтями 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування підлягають обов`язковому оприлюдненню та наданню за запитом відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації". На офіційному веб-сайті ради розміщуються в день голосування і зберігаються протягом необмеженого строку всі результати поіменних голосувань. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Преамбулою Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404 передбачено, що цей Закон визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Відповідно до статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; авансового внеску стягувача; стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження.

Згідно зі статтею 27 вказаного Закону виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

За змістом частини п`ятої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Частинами 2 та 3 статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Крім того, пунктом 1 частини п`ятої вказаної статті передбачає, що виконавчий збір не стягується за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню.

Аналіз наведеного свідчить про те, що виконавчий збір стягується при відкритті виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Іншими заходами примусового характеру, що передбачені цим Законом, у разі виконання рішення немайнового характеру можуть бути заходи, які передбачені статтями 64-67 Закону.

Аналіз наведених норм дає підстави суду вважати, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень.

Відтак, за своїм змістом виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови що такі заходи призвели до виконання рішення.

Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Позивачем не надано доказів прийняття передбаченого частиною 3 статті 128 Земельного кодексу України рішення, відповідні проекти рішення відхилені, що розцінюється судом як невиконання рішення суду у добровільному порядку.

Посилання Ради на те, що рішення по заяві ОСОБА_1 не було прийнято внаслідок відповідного голосування депутатів не вказує про наявність поважних причин не виконання у встановлений державним виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Встановлені Законом України «Про місцеве самоврядування» правила прийняття радою рішення, а саме на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, - не впливає на можливість притягнення до відповідальності за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Посилання позивача на дискреційні повноваження та ст. 36 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад» є безпідставними, оскільки виконання рішення суду є конституційним обов`язком Ради, що мають усвідомлювати самі депутати цієї ради.

Отже, відхилення проекту рішення (не прийняття рішення) не є поважною причиною невиконання рішення суду, за яким Раду зобов`язано прийняти рішення.

Жодних доказів або обґрунтованих пояснень, які б вказували на наявність поважних причин невиконання рішення до суду не надано.

Відповідно до положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень довів правомірність своїх дій та рішення.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно і всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області до Варвинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_1 , про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко