Справа № 160/10054/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-12-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віхрової В.С., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, -
16.10.2019 р. Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області від 12.04.2019 р. № 2290-п Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки АТ Криворізька теплоцентраль;
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.10.2019 р. відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 14.11.2019 р. о 09:30 год.
13.11.2019 р. до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої наполягає на своїй правовій позиції щодо протиправності наказу на проведення перевірки та її результатів.
У підготовче судове засідання 14.11.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Для надання представником відповідача заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву розгляд справи було відкладено на 11:40 год. 25.11.2019 р.
У підготовче судове засідання 25.11.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представником позивача надані пояснення щодо придбання водопідготовчої установки для РК-6 та придбання труб, документальне підтвердження зазначених операцій, які були запитані судом у минулому судовому засіданні. А також вказано про те, що дослідження операції постачання, яка відбулася в листопаді 2018 р. виходить за межі періоду, зазначеному у наказі №2290-п від 12.04.2019 р., а отже, на думку позивача, є перевищенням контролюючим органом повноважень.
Представником відповідача також надані пояснення по справі щодо проведеної перевірки, висновки якої не містять підтвердження реальності відносин позивача з його контрагентом.
Суд ухвалив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті на 16.12.2019 р. об 11:00 год.
У судове засідання 16.12.2019 р. представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалам справи.
Представником позивача подано заяву в якій додатково викладені обставини, на які він просить звернути увагу та вказує, що не заперечує проти розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Враховуючи законодавчо визначені гарантії щодо розгляду справи належним судом у розумний строк, а також те, що суду надано достатньо часу для подання сторонами у справі доказів в обґрунтування та заперечення позову, вжито усі необхідні заходи щодо реалізації прав осіб на доступ до правосуддя і судовий захист, заяву представника позивача про розгляд справи в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення справи по суті та можливість розгляду справи в порядку письмового провадження, за наявними матеріалами справи, право суду на яке передбачено ст.205 КАС України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Перевіркою встановлено порушення позивачем п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п.201 ст.201 Податкового кодексу України, п.1, п.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.2.1, 2.2, 2.4, 2.15, 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, в результаті чого АТ «Криворізька теплоцентраль» занижено податок на додану вартість всього на суму 2071921,00 грн., у т.ч. за вересень 2018 р. у сумі 496619,00 грн., за жовтень 2018 р. у сумі 1575302,00 грн.
Не погоджуючись з підставами проведення перевірки та її висновками, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи справу по суті позовних вимог, суд виходить з того, що предмет дослідження даної справи становлять підстави для проведення перевірки, як першочергові дії з боку контролюючого органу, дотримання останнім порядку повідомлення платника палатку про перевірку та її безпосереднє проведення. Висновки податкового органу за наслідками перевірки, які полягли в основу оскаржуваного податкового повідомлення-рішення оцінюються судом на предмет їх відповідності фактичним обставинам, а рішення, - відповідності закону.
Так, згідно статті 75 Податкового кодексу України (тут і надалі в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи органу державної податкової служби і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Відповідно до п. 78.4 статті 78 Податкового кодексу України, визначено, що про проведення документальної позапланової перевірки керівник органу державної податкової служби приймає рішення, яке оформлюється наказом.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено під розписку копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Згідно статті 81 Податкового кодексу України, посадові особи органу державної податкової служби мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:
направлення на проведення такої перевірки;
копії наказу про проведення перевірки;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Зі змісту наказу, який оскаржується, вбачається, що податковий орган на підставі п.19-1.1 ст. 19-1, пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, пп.75.1.2 п. 75.1 ст.75, пп.78.1.1, п.п.78.1.4 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України призначив документальну позапланову виїзну перевірку АТ «КРИВОРІЗЬКА ТЕПЛОЦЕНТРАЛЬ» (00130850) з 15.04.2019 р. тривалістю 5 робочих днів з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «РЕСПЕКТ КР» (34684757) за період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р., ТОВ «ЛАЗАРТ» (попередня назва ТОВ «НВО "АКВАХІМТЕХНОЛОГІЯ" (36529374) за період з 01.01.2018 р. по 31.10.2018 р.
Відповідно до пп.78.1.1 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється якщо: за наслідками перевірок інших платників податків або отримання податкової інформації виявлено факти, що свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит органу державної податкової служби протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем на адресу підприємства складені такі запити про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень):
В запитах податковим органом наведено орієнтовний перелік документів, які необхідно надати.
Також, у запитах позивача попереджено про наслідки, передбачені п.47.1 ст.47, пп.78.1.1 п.78.1 ст. 78 ПК України.
В матеріалах справи містяться відповіді позивача на вказані запити за № 1394/11 від 20.03.2019 р. та №1461/11 від 25.03.2019 р.
В Акті перевірки вказано, що запитувана інформація не була надана у повному обсязі (стор. 6 Акту перевірки).
Право органу державної податкової служби на отримання від платника податку інформації, довідок, копій документів (засвідчені підписом платника податків або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності) про фінансово-господарську діяльність, отримувані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, пов`язану з обчисленням та сплатою податків, дотриманням вимог іншого законодавства, здійснення контролю за яким покладено на органи державної податкової служби, а також фінансової та статистичної звітності, в порядку та на підставах, визначених цим Кодексом, передбачено пп. 20.1.6 п. 201 ст. 20 Податкового кодексу України.
Право на отримання інформації і документів органи державної податкової служби реалізують у відповідності до порядку, встановленого п. 73.3 ст. 73 ПК України, а саме шляхом направлення платнику податків запиту.
Вказаний запит у відповідності до п. 73.3 ст. 73 ПК України надсилається платнику податків у разі наявності підстав, перелік яких наведено у пунктах 1 - 6 абзацу третього п. 73.3 ст. 73 ПК України.
В свою чергу, матеріалами справи підтверджено факт проведення перевірки на підставі, викладеній вище.
Відповідно до вимог КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності.
Обов`язковою ознакою нормативно-правового акта чи правового акта індивідуальної дії, а також відповідних дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень є створення ними юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.
Видання керівником податкового органу наказу про проведення документальної позапланової виїзної перевірки безпосередньо приводить до виникнення певних обов`язків у платника податків, щодо якого прийнято рішення про проведення перевірки. Тому не погоджуючись з підставами призначення документальної виїзної перевірки, допустивши перевіряючих до її проведення, платник податку має захищати своє право шляхом оскарження рішення, прийнятого за результатами проведеної перевірки.
За таких обставин, вимоги позивача про скасування наказу №2290-п від 12.04.2019 р. розгляду не підлягають.
Так, згідно Акту перевірки, податковим органом встановлені наступні порушення позивачем податкового законодавства, що слугували підставою для визначення грошового зобов`язання з ПДВ оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням.
На підставі службової записки тендерним комітетом АТ «Криворізька теплоцентраль» проведено відкриті торги по закупівлі труби сталеві ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8 за результатами яких між АТ «Криворізька теплоцентраль» та ТОВ «РЕСПЕКТ КР» укладено договір про закупівлю №11 від 20.08.18 р., Тендерна рекомендація № 08.10.2018 р., ID закупівлі: UА-2018-07-10-001187-а.
До перевірки надано договір про закупівлю №11 від 20.08.2018 р. (м.Кривий Ріг), згідно якого постачальник: ТОВ «РЕСПЕКТ КР» зобов`язується поставити та передати у власність покупця, а покупець прийняти та оплатити: код ДК 021:2015 -«44160000-9» магістралі, трубопроводи, труби, обсадні труби, тюбінги та супутні вироби (труби сталеві ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78)).
Найменування, асортимент, кількість, одиниця виміру, ціна за одиницю виміру визначена у специфікації.
Сума договору на момент його укладання становить 270416667 грн., всього ПДВ 540833,33 грн., всього з ПДВ 3 245 000,00 грн.;
Оплата за товар здійснюється шляхом перерахування коштів покупцем на рахунок постачальника протягом 240 календарних днів з дня поставки товару.
Товар поставляється постачальником, в строк протягом 10 календарних днів з дня надання заявки покупцем, на умовах DDР склад покупця, згідно Інкотермс 2010.
Товар, який поставляється повинен бути 2018 року виробництва.
Договір набуває чинності та діє до 31.12.2018, а в частині розрахунків до повного виконання.
Згідно специфікації №1 від 20.08.2018 р. до договору придбано:
труба сталева ф325х8мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф273х8мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф219х6мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф159х6мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф108х8мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф89х5мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
труба сталева ф76х5мм ст.10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78),
До перевірки надано договір на поставку, видаткові накладні, ТТН, сертифікати, платіжні доручення, акти списання труб. При аналізі наданих сертифікатів якості на труби встановлено, що номенклатура (товщина труб, ГОСТ) отриманих труб відрізняється від заявлених у сертифікаті та аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності не встановлено отримання ТОВ «РЕСПЕКР КР» та іншими контрагентами- постачальниками по всьому ланцюгу придбання труб від ТОВ «Південтрансбудкомплект», як заявлено у сертифікатах якості.
Сертифікат якості на труби сталеві ф 108x6мм ст. 10-20 ГОСТ 8731-87 група В (ГОСТ 8732-78) до перевірки не надано.
Згідно проведеного аналізу інформаційних баз контролюючих органів (1С «Податковий блок»; Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.), ТОВ «РЕСПЕКТ КР» вищезазначені труби придбало у ТОВ "КВАНТ ПРЕМІУМ" (код 42263260).
Аналізом податкової та фінансової звітності ТОВ "КВАНТ ПРЕМІУМ" (код 42263260) встановлено наступне: чисельність працівників -8 осіб, основні засоби - 00,0 тис.грн.
Аналізом ЄРПН в розрізі номенклатурних позицій за весь період діяльності ТОВ "КВАНТ ПРЕМІУМ" та згідно проведеного аналізу інформаційних баз контролюючих органів (ІС «Податковий блок»; Архів електронної звітності (ЄРПН); підсистема 2.19 АС «Аудит» та ін.), встановлено, що ТОВ "КВАНТ ПРЕМІУМ" придбавав труби у наступних постачальників: у ТОВ "ВИДАВНИЧИЙ ДІМ ІНФОЛАЙН" (код 33516734), ТОВ "СЕЙВМАКС" (код 42030383), ТОВ "ВІАРОН ТОРГ" (код 42030137), ТОВ "ТОП 7" (код 39625332), ТОВ "ГРАСС-ПРЕМІУМ" (код 42095592), ТОВ "ПУНШ 1 КО" (код 38434410). В ході аналізу діяльності даних підприємств в розрізі товару не встановлено придбання труб, проте в придбанні: жир, замінник молочного жиру, маргарин столовий, мотоблок, цукор білий, рушникосушарки, плити гіпсокартон, різець різьбовий, графіто-талькова суміш, графітовий порошок, цукор білий, ковпачок алюм., кухона техніка та ін. Тобто асортимент придбаної номенклатури та наявність основних засобів не відповідає реалізованій.
До податкової звітності з ПДВ АТ «Криворізька теплоцентраль» включило частину ПДВ в сумі 1 575 302,00 грн.
До перевірки надано договір на поставку, видаткова накладна, акт прийому - передачі, ТТН, паспорт, платіжні доручення.
Перевіркою встановлено розбіжність у номенклатурі товару видаткової накладної та акт прийому - передачі, а саме: у видатковій накладній «Водопідготовча установка для районної котельні РК №6 АТ «Криворізька теплоцентраль» - 1 шт.», а в акті прийому - передачі зазначено перелік запчастин.
Крім того, згідно п.1.3 договору, постачальник гарантує, що товар належить йому на праві власності.
До перевірки надано паспорт на обладнання Комбинированная модульная водоподготовительная установка ІМWТР 5 та сертифікат на обладнання Установка ІМWТР 5» состоящая из модулей ІМWТР 5-1 ІМWР 5-2, проте АТ «Криворізька теплоцентраль» згідно договору та первинних документів (накладної, ТТН), податкової накладної отримало «Водопідготовчу установку для районної котельні РК №6 АТ «Криворізька теплоцентраль» в кількості 1 шт».
Згідно прибуткової накладної від 14.12.2018 №1769 товар отриманий від ТОВ «НВО «АКВАХІМТЕХНОЛОГІЯ» обліковується на складі, як водопідготовча установка для районної котельні РК №6 в кількості 1 шт. на загальну суму 10 502 014,00 грн, в т.ч ПДВ 1 750 335,67 грн, та згідно бухгалтерського обліку не введена в експлуатацію.
Склад є власністю АТ «Криворізька теплоцентраль», знаходиться за адресою: м.Кривий Ріг, вул. Електрична.
Тобто асортимент придбаної номенклатури та наявність основних засобів не відповідає реалізованому.
Відповідно до п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Пунктом 138.2 ст. 138 Податкового кодексу України визначено, що витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
При цьому відповідно до пп. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Водночас відповідно до п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Аналіз вищевикладених норм податкового законодавства свідчить, що необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання послуг із метою їх використання в господарській діяльності. Тому податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість мають бути фактично здійснені і підтвердженні належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.
Відповідно до п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Платник податку зобов`язаний надати покупцю (отримувачу) на його вимогу підписану уповноваженою платником особою та скріплену печаткою (за наявності) -податкову накладну, у якій зазначаються в окремих рядках обов`язкові реквізити, визначені в п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
Відповідно до п. 201.8 ст. 201 Податкового кодексу України право на нарахування податку та складання податкових накладних надається виключно особам, зареєстрованим як платники податку в порядку, передбаченому статтею 183 цього Кодексу.
Відповідно до п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Згідно п. 123.1 ст. 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування. При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.
В інформаційному листі Вищого адміністративного суду України №1936/11/13-11 від 01.11.2011 р. зазначено, що задля вжиття належних заходів із метою встановлення обставин реальності здійснення спірної господарської операції суди повинні витребувати у платника податків ті докази, які не надані учасниками справи, але які, на думку суду, можуть підтвердити або спростувати доводи податкового органу щодо наявності порушень з боку платника податків.
В ході судового розгляду справи, позивачем на вимогу суду надані пояснення щодо господарських операцій з придбання водопідготовчої установки для РК-6, придбання труб, а також щодо документального підтвердження зазначених операцій.
Так, метою придбання водопідготовчої установки для РК-6, за поясненнями позивача, є забезпечення котельні та теплових мереж Південного експлуатаційного району власною хімочищеною водою. Районна котельня № 6 була єдиною котельною АТ «Криворізька теплоцентраль», на яку хімочищена вода придбавалась ззовні, а саме від ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг». Підвищення постачальником ПАТ «Арселор Міттал Кривий Ріг» тарифів на хімочищену воду та небезпечність використання для підживлення теплових мереж питної води від КП «Кривбасводоканал» спонукало до прийняття за наслідками технічної наради рішення про придбання водопідготовчої установки та будівництва такої установки в теплорозподільному пункті № 119 (далі ТРП-119) по вул. Ярославській, 11А.
До матеріалів справи додано копію протоколу технічної наради додано до позовної заяви.
В Передпроектних роботах проекту міститься пропозиція розробника щодо впровадження водопідготовчої установки ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія» відповідної комплектації, про що до суду надані копії договору № 25/04 від 25.04.2018 р., витягу з Передпроектних робіт «Технічне переоснащення ТРП-119 з встановленням водопідготовчої установки для районної котельні № 6 ПАТ «Криворізька теплоцентраль».
В Передпроектних роботах наведено перелік документів, якими визначені будівельні стандарти, технічні умови побудови та безпечної експлуатації котелень та теплових мереж, відповідно до яких здійснювалось проектування, а також вибір водопідготовчої установки.
Відповідно до Передпроектних робіт, до впровадження запропоновано водопідготовчу установку пом`якшення, хімічного знекиснення води OU VIPXPORT (Естонія) підприємства ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія».
Установка створена на основі перевірених технологій зібраних в єдиний керований автоматичний комплекс.
Водопідготовча установка складається з:
- Вузол пом`якшення води ВПСМ-VАТ-650 ІМWTР 5-1 (VАТ-650);
- Вузол хімічної деаерації води ІМWТР 5-2;
- Дозуюча система сульфіту натрію пропорційної роботи по витраті води ВПСМ-DА-Nа2SO3-79л/год.
В Передпроектних роботах наведено характеристики та робота установки.
На аркуші 3 Передпроектних робіт наведена специфікація основного обладнання водопідготовчої установки. Зазначена специфікація була розміщена, у якості опису предмета закупівлі при проведенні відкритих торгів - додаток 5, та є у відкритому доступі (ідентифікатор закупівлі ГА.-2018-08-23-000434-а).
Позивач вказав, що придбання водопідготовчої установки підтверджується:
накладною № 26/11 від 26.11.2018 р.;
актом прийому-передачі обладнання та комплектуючих № 26/11-2018 від 26.11.2018 р.
Копії зазначених документів було надано відповідачу разом з відповіддю на запит.
Таким чином, позивач вважає, що перелік вузлів, деталей, самостійних виробів та інших предметів, які разом складають єдине ціле «Водопідготовча установка для районної котельні № 6» передбачений нормативно-технічною документацією, а також зазначений в акті прийому-передачі обладнання та комплектуючих від № 26/16-2018.
В бухгалтерському обліку позивача водопідготовча установка обліковувалась як єдине ціле, оскільки вартість окремих її складових (баки, насоси, вузли, деталі обв`язки) постачальником в акті прийому-передачі обладнання та комплектуючих № 26/16-2018 не визначалась. Складський облік позивача здійснювався, в тому числі і за кількісними показниками складових водопідготовчої установки.
Заводське маркування деталей, вузлів, запчастин здійснюється виробником на власний розсуд в межах, визначених відповідними стандартами. Таке маркування призначено для ідентифікації виробу особами, які мають відповідні технічні знання. Неспроможність перевіряючої, яка взялася до огляду складових водопідготовчої установки, не маючи відповідних знань та кваліфікації, не може бути доказом відсутності господарської операції з придбання саме водопідготовчої установки. В акті перевірки не зазначено, які норми щодо маркування виробу і ким порушені.
Станом на дату надсилання цих пояснень, на підставі договору № 124 від 22.07.2019 р. ТОВ «Адей-Буд» (підрядника визначено за результатами торгів через систему Prozzorro, ідентифікатор закупівлі UА-2019-06-05-001749-b) здійснює будівельні, монтажні та пусконалагоджувальні роботи по технічному переоснащенню ТРП-119 з встановленням «Водопідготовчої установки для РК №6 АТ «Криворізька теплоцентраль». Роботи здійснюються на підставі робочого проекту, кошторисної документації, проекту виконання робіт. Авторський нагляд за проведенням робіт здійснює розробник проекту ТОВ «Криворіжцивільпроект» на підставі договору про здійснення авторського нагляду № 126 від 13.08.2019 р. Наразі обладнання розміщено на ТРП-119 і здійснюється встановленого обладнання, тобто з`єднання «великих пластикових бочок», «металевих ящиків з кнопками «Питание 220УАС», «Стоп», «Пуск»» трубами, муфтами, трійниками та перехідниками. Підрядник ТОВ «Адей-Буд» листом № 31 від 20.11.2019 р. повідомив АТ «Криворізька теплоцентраль» про стан виконання робіт за договором № 124 від 22.07.2019 р., згідно якого, налаштування та введення в експлуатацію насосних станцій, установок пом`якшення та хімічної деаерації води заплановано підрядником на 09.12.2019 р.
Окрім того, позивач надає до суду фотоматеріали, які підтверджують проведення робіт з монтажу складових вузлів, комплектуючих Водопідготовчої установки, придбаної у ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія», згідно проекту технічного переоснащення. На думку позивача, ці фотоматеріали підтверджують товарність операції з придбання водопідготовчої установки. Фото, що надані, підтверджують наявність маркування на баках, насосах та іншому обладнанні, що спростує інформацію відповідача про відсутність такого маркування.
Сертифікати якості труб виписані виробником на сформовані відповідно до замовлення оптового покупця труб на вагонні партії труб. При цьому замовлення оптового покупця складалося, як видно із сертифікатів, з труб різноманітного діаметра, відповідно до укладених оптовим покупцем договорів. АТ «Криворізька теплоцентраль» не є оптовим покупцем безпосередньо у виробника, а отримувало труби від ТОВ «РЕСПЕКТ КР». Яким чином відбувався рух всієї оптової партії труб або частини цієї партії, та яким чином оптова партія була розподілена між покупцями суб`єкта господарювання, який здійснив оптову закупівлю у виробника, позивачу не відомо. Сертифікати якості труб отримано позивачем від ТОВ «РЕСПЕКТ КР». Замовлення АТ «Криворізька теплоцентраль», складає лише частину вагонної норми, яку було вивезено з території виробника і на яку виробником виписано сертифікат. Оригінал сертифікату не надавався виробником безпосередньо АТ «Криворізька теплоцентраль».
Позивач наголосив, що сертифікати якості не є первинними документами, за якими відбулася зміна майнового стану позивача.
Інформацію щодо наявності сертифікату на відповідну номенклатурну позицію у видатковій накладній наводить у таблиці письмових пояснень від 25.11.2019 р.
У судовому засіданні позивач пояснив, що кількість труб відповідного діаметру та товщини стінки, які ним отримані не менша за кількість труб відповідного діаметру та товщини стінки, яка зазначена у сертифікатах якості. А отже, сертифікатами підтверджується вся кількість труб, придбаних позивачем. Рух решти труб з партії, зазначеної у кожному сертифікаті якості, позивачу не відомий, оскільки останній не був отримувачем оригіналу сертифікату якості труб, що надавався оптовому покупцю при вивезенні вагонної партії труб з території виробника.
Під час судового розгляду справи, судом було поставлено питання щодо підтвердження позивачем факту придбання водонагрівного обладнання та введення його в експлуатацію, позивачу було надано достатньо часу для зібрання доказів.
Відповідно до п.4.2 договору про закупівлю № 31/18 від 19.10.2018 р., укладеному з ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія», якість та комплектність товару, що постачається покупцю, повинна відповідати вимогам цього договору, експлуатаційній документації на товар та підтверджується копіями сертифікатів відповідності (сертифікатів якості) або іншими документами, що підтверджують якість.
В специфікації до договору одиницей виміру зазначено комплект.
Суд звертає увагу на особливості укладання договору з юридичною особою акціонерним товариством, яке за видам КВЕД надає послуги населенню на придбання водонагрівного обладнання, а саме процедура закупівлі шляхом проведення тендеру, визначення переможця, укладання договору з урахуванням вимог щодо виду товару, його характеристики та якості.
Слід особливо відмітити, що метою укладання будь-якого господарського договору є настання результату у вигляді отримання товару або послуг, тобто настання правових наслідків.
До перевірки надано паспорт на обладнання «Комбинированная модульная водоподготовительная установка ІМWТР 5 та сертифікат на обладнання «Установка ІМWТР 5 состоящая из модулей ІМWТР 5-1 ІМWTР 5-2».
Проте, як було встановлено судом АТ «Криворізька Теплоцентраль» згідно договору та первинних документів (накладної, ТТН) отримало «Водопідготовчу установку для районної котельні РК №6 АТ «Криворізька Теплоцентраль» в кількості 1 шт.».
Згідно прибуткової накладної від 14.12.2018 р. №1769 товар отриманий від ТОВ НВО «Аквахімтехнологія» обліковується на складі, як «Водопідготовча установка для районної котельні РК №6 в кількості 1шт.» на загальну суму 10 502 014,00 грн, в т.ч. ПДВ 1 750 335,67 грн., та згідно бухгалтерського обліку не введена в експлуатацію.
Склад є власністю АТ «Криворізька теплоцентраль» та знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Електрична, 1.
В ході проведення інвентаризації під час перевірки в присутності перевіряючого не було встановлено будь-якого обладнання з маркуванням «Водопідготовча установка для районної котельні РК №6 АТ «Криворізька теплоцентраль»» в кількості 1шт.».
Натомість під час перевірки посадова особа відповідача встановила наявність настуних запчастин: декілька коробок з пластиковими перехідниками, трійниками, труби в зібраному стані та окремо, муфти, великі пластикові бочки, два металевих ящика з кнопками «Питание 220УАС», «Стоп», «Пуск» тощо.
Дані запчастини були без заводських маркувань, слідовно відповідач не міг їх ідентифікувати, про що відображено в Акті перевірки.
Доказів зворотного позивачем по справі не надано.
З поданих до перевірки та до судового засідання доказів не можливо встановити походження таких запчастин та їх належність до складових спірного обладнання.
При цьому, суд звертає увагу, що в даному випадку, такі висновки не потребують особливих знать, на необхідність яких вказує позивач, для візуальної ідентифікації або співставлення даних щодо придбаного обладнання згідно первинної документації фактично наявним на підприємстві. Крім того, податковим законодавством на позивача покладено обов`язок щодо підтвердження реальності господарських операцій первинними документами платника податку та оцінюються податковим органом і судом лише на предмет дотримання вимог зі сплати податків та зборів.
Також судом встановлено, що станом на поточну дату до суду не надані жодні докази введення обладнання (та/або певної її частини) в експлуатацію, та навіть якщо таке обладнання передбачає поступове його встановлення, поданими позивачем доказами жодним чином не прослідковується процес впровадження водонагрівної установки в районній котельні №6, завершення попередніх етапів, усі заплановані до часу введення в експлуатацію.
Судом встановлено відсутність документального підтвердження відповідності назви, маркування придбаного згідно первинних документів підприємства обладнання тим, що фактично знаходились на підприємстві станом на дату проведення перевірки та тим, що фактично знаходяться на підприємстві згідно поданих пояснень позивача, зокрема фотоматеріалів та внутрішньої документації АТ «Криворізька теплоцентраль».
Надані до суду фото не підтверджують наявність маркування та на баках, насосах та іншому обладнанні, проведення робіт з монтажу складових вузлів, комплектуючих водопідготовчої установки, придбаної у ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія», оскільки не можливо встановити походження цих фотоматеріалів та об`єктів, які на них відображені саме до спірного обладнання, придбаного позивачем.
Також жодні докази не вказують на те, що саме такі об`єкти та/або роботи відносяться до спірного водонагрівного обладнання.
Крім того, позивачем не спростовувався той факт, що обладнання, яке було придбане обліковується на балансі підприємства як єдине ціле, придбано як одна установка, тобто первинні документи не містять розбивки на етапи процесу впровадження нового обладнання до котельні, яке передбачає закупівлю та встановлення окремих деталей та труб.
Також судом встановлено невідповідність номенклатури придбаного товару тій, що зазначена в сертифікатах якості виробника труб (які за поясненнями позивача були придбані для встановлення та впровадження обладнання).
Отже, асортимент придбаної номенклатури та наявність основних засобів не відповідають реалізованому.
Суд зазначає, що під час проведення досудового розслідування встановлені обставини, які вказують про підроблення документів у відносинах з придбання обладнання на тендері з метою розкрадання коштів підприємства.
Тобто, за участю позивача та зі спірних відносин, що становлять предмет спору.
Разом з цим суд зазначає, що матеріали справи не місять належних доказів закриття вказаного кримінального провадження та/або його рух станом на час проведення перевірки чи/і станом на поточну дату, такі докази також відсутні у Єдиному державному реєстрі судових рішень (в частині рішень судів).
За інформацією податкового органу, згідно поданої звітності ТОВ НВО «Аквахімтехнологія» не має виробничих потужностей, основних засобів в достатній кількості для ведення господарської діяльності та не орендує таких.
Згідно п.1.3 договору, постачальник гарантує, що товар належить йому на правах власності.
В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження переходу права власності від належного продавця покупцю на виконання умов укладеного договору.
Жодних даних та/або пояснень відносно своїх контрагентів за спірними відносинами позивач не наводить, письмових доказів не долучає.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Системний аналіз вказаної норми свідчить, що лише в разі фактичного здійснення господарської операції документ може вважатися первинним та тим самим підтверджувати реальність проведення такої господарської операції. Тому, якщо фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку, навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством. А для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції, яка має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Згідно ст. 6 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» державне регулювання бухгалтерського обліку та фінансової звітності в Україні здійснюється з метою: створення єдиних правил ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності, які є обов`язковими для всіх підприємств та гарантують і захищають інтереси користувачів; удосконалення бухгалтерського обліку та фінансової звітності.
Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Неістотні недоліки в документах що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
Господарські операції повинні бути відображені в облікових регістрах у тому звітному періоді, в якому вони були здійснені.
Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Операції в іноземній валюті відображаються також у валюті розрахунків та платежів по кожній іноземній валюті окремо.
Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.
В ст.4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказано, що бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на таких принципах: повне висвітлення - фінансова звітність повинна містити всю інформацію про фактичні та потенційні наслідки господарських операцій та подій, здатних вплинути на рішення, що приймаються на її основі; превалювання сутності над формою - операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми;
Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської та іншої звітності, що ґрунтується на даних бухгалтерського обліку, підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (надалі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету (надалі - установи)визначений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 24.05.1995 № 88.
Згідно п. 2.6 вказаного Положення фізичні та юридичні особи, які беруть участь у здійсненні операцій, пов`язаних з прийомом і видачею грошових коштів, цінних паперів, товарно-матеріальних цінностей та інших об`єктів майна, забезпечуються підприємством, установою, що виконує ці операції, копіями первинних документів про таку операцію.
Відповідно до ст. 179 Господарського кодексу України при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору, зокрема, на основі: вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.
Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.
Статтею 180 Господарського кодексу України було визначено істотні умови господарського договору.
Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства.
Статті 627, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено наступне.
Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Отже, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.
Вимогами законодавства, чинного на момент укладення правочинів визначено форму, умови до змісту, обов`язкові реквізити до спірних договорів.
Умовами права платника податків на податковий кредит та на зменшення оподатковуваного доходу на суму понесених витрат є, зокрема, фактичне придбання товарів, робіт, послуг з наміром одержати економічний ефект від їх використання у господарській діяльності та підтвердження цих витрат необхідними документами, оформленими з дотриманням вимог чинного законодавства.
Законом встановлено, що визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.
Слід зазначити, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість сформованого податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), оскільки саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає перерахуванню до бюджету, на суму податкового кредиту, визначеного постачальником.
Відмова в отриманні податкової вигоди за наявності у документах платника недостовірних та суперечливих відомостей є його податковим ризиком. З ціллю підтвердження обґрунтованості заявленої податкової вигоди необхідно встановити їх об`єктивний предметний зв`язок з фактами та результатами реальної підприємницької або іншої економічної діяльності, що слугує підставою для висновку про достовірність представлених первинних документів, у тому числі щодо відомостей про учасників та умови господарських операцій.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 270 Господарського кодексу України, товари повинні поставлятися комплектно відповідно до вимог стандартів, технічних умов або прейскурантів. Договором може бути передбачено поставку з додатковими до комплекту виробами (частинами) або без окремих, не потрібних покупцеві виробів (частин), що входять до комплекту.
Якщо комплектність не визначено стандартами, технічними умовами або прейскурантами, вона в необхідних випадках може визначатися договором.
Комплектність - це таке поєднання складових частин виробу, яке здатне забезпечити його функціональне використання. Комплект - це сукупність визначених вузлів, деталей, самостійних виробів або інших предметів, передбачених нормативно- технічною документацією, відповідно з якою вони разом складають єдине ціле.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не надано достатніх обґрунтувань та доказів реального отримання послуг від контрагентів, об`єктивної необхідності залучення ресурсів контрагентів для отримання послуг або виконання послуг власними силами.
Разом з тим, позивачем під час розгляду справи не спростовано доводів податкового органу стосовно відсутності у контрагентів необхідних ресурсів для здійснення господарської діяльності в обсягах задекларованих показників та з огляду на специфіку укладених договорів.
Слід зазначити, що позивачем не доведено прояву в необхідному обсязі розумної обережності при укладенні договору зі спірним постачальником.
Адже, за звичаями ділового обороту при здійсненні такого вибору суб`єктами господарювання оцінюються не лише умови угоди та їх комерційна привабливість, але і ділова репутація, платоспроможність контрагента, ризики невиконання зобов`язань та надання гарантій їх виконання, наявність у контрагента необхідних ресурсів (виробничих потужностей, технологічного обладнання, кваліфікованого персоналу) та відповідного досвіду.
При цьому, виключно наявність реєстрації постачальника в органах податкової служби не характеризують підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку, що гарантує виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників. А відтак доказами прояву розумної обережності слугують не лише установчі документи та витяги з Єдиного державного реєстру, але й обґрунтування мотивів вибору контрагента, обставин укладення та виконання договорів, перевірка ділової репутації контрагента, повноважень осіб, що діють від імені підприємства.
І хоча з огляду на принцип індивідуальної відповідальності платника у сфері податкових правовідносин платник не є відповідальним за протиправні дії третіх осіб, що перебувають поза межами його впливу та контролю, однак несприятливі наслідки недостатньої обережності у підприємницькій діяльності мають покладатися на особу, якою були укладені відповідні правочини, та не можуть бути перенесені на бюджет шляхом зменшення податкових зобов`язань та здійснення необґрунтованих виплат з бюджету. У разі недобросовісності контрагентів покупець несе певний ризик не лише невиконання цивільно-правового договору, але й в рамках податкових правовідносин, позаяк в силу вимог податкового законодавства позбавляється можливості скористатися правом на податковий кредит в силу відсутності документів, що мають силу первинних документів.
Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, ТОВ «Ніко Трейд», повинно мати відповідні належно оформлені первинні документи, які в сукупності мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Також платник податків при виборі контрагента та укладенні з ним договорів має керуватись і належною обачністю, оскільки від цього залежить подальше фактичне виконання таких договорів, отримання прибутку та права на отримання певних преференцій, зокрема формування податкового кредиту з ПДВ та його подальше бюджетне відшкодування. Крім того, прояв такої обачності й обережності при виборі постачальника послуг та вчинення будь яких дій на предмет перевірки податкової «доброчесності» контрагента, зокрема за доступними електронними базами даних на сайті контролюючого органу (база платників ПДВ, база анульованих свідоцтв платників ПДВ, база недобросовісних платників ПДВ, база місць масової реєстрації платників податків, отримання завірених копій статутних та реєстраційних документів, копій паспорта особи, яка підписуватиме договір, довідку про кількість співробітників контрагента, тощо), перевірки загальнодоступної інформації щодо наявності кримінальних проваджень за участю контрагента, в подальшому свідчитимуть на користь висновку, що платником податків вжито належні та достатні дії щодо його обізнаності на предмет податкової «надійності» такого контрагента та вказуватимуть на правомірність формування податкового обліку за господарськими операціями з таким контрагентом.
Надання податковому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
Про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин:
- неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності;
- відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів;
- облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій;
- здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку;
- відсутність первинних документів обліку.
Презумпція добросовісності платника податків означає, що подані платником контролюючому органу документи податкової звітності є дійсними, повно та об`єктивно відтворюють господарські операції, що є об`єктом оподаткування та/або фінансові показники яких впливають на податковий обов`язок платника податків, якщо інше не буде доведено контролюючим органом. У площині процесуального регулювання презумпції добросовісності платника податків відповідає обов`язок доведення контролюючим органом правомірності прийнятого рішення в судовому процесі, порушеному за позовом платника податків про скасування рішення як неправомірного. У разі надання контролюючим органом доказів, які спростовують дійсність чи повноту даних поданої платником податків податкової звітності, платник податків відповідно до встановленого частиною 1 ст. 77 КАС України, обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, повинен довести наявність законних підстав, для врахування задекларованих в податковому обліку даних при визначені суми його податкового обов`язку.
Сам факт наявності у позивача податкових, чи видаткових накладних, інших документів з посиланням на поставку товарів (послуг), виписаних від імені постачальника, не є безумовним доказом реальності господарських операцій з ним, якщо інші обставини свідчать про недостатність та/або недостовірність інформації в цих документах.
Враховуючи наведені норми національного законодавства щодо провадження юридичними особами діяльності на власний розсуд, обачливий вибір діяльності та контрагентів, при цьому обмежуючи таку діяльність межами, визначеними законом, на переконання суду, у спірних відносинах позивач, уклавши господарський договір на придбання обладнання мав забезпечити виконання його умов згідно вимог, характеристик, встановлених до такого виду товару.
Не підтвердження реальності вчинення господарських операцій з придбання водонагрівного обладнання належними та допустимими доказами та обґрунтування позову здебільшого посиланням на окремі частини рішень судів без урахування усіх обставин справ, як на джерела права у спірних відносинах, на думку суду, вказує на пасивну поведінку позивача та не виконання ним обов`язків, визначених для платників податків юридичних осіб.
Суд серед іншого вважає за необхідне зазначити, що подані позивачем докази на підтвердження своїх доводів мають здебільшого суб`єктивний характер через локальність їх складання і розповсюдженість дії.
Відносно доводів позивача про вихід відповідачем за межі перевірки в частині періоду, який підлягав перевірці, суд зазначає про помилковість таких висновків позивача з огляду на наступне.
Згідно наказу №2290-п від 12.04.2019 р. призначено позапланову документальну перевірку позивача по взаємовідносинам з ТОВ «РЕСПЕКТ КР» за період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р., з ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія» за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р.
Згідно Акту перевірки, перевірка була проведена по взаємовідносинам з ТОВ «РЕСПЕКТ КР» за період з 01.09.2018 р. по 30.09.2018 р., з ТОВ «НВО «Аквахімтехнологія» за період з 01.10.2018 р. по 31.10.2018 р.
Відповідно до наданої первинної документації, дослідженої судом та податковим органом під час проведення перевірки, придбання спірного товару (водонагрівного обладнання) було здійснено на суму ПДВ 496619,00 грн. у вересні 2018 р., на суму ПДВ 1575302,00 грн. у жовтні 2018 р., всього на суму ПДВ 2071921,00 грн.
На виконання положень п. 198.6 ст. 198 ПК України, позивачем було сформовано податковий кредит на суму 2071921,00 грн. згідно податкових декларацій з ПДВ:
Формування податкового кредиту за вказаною податковою звітністю відображено також в Акті перевірки.
Встановивши порушення позивачем норм податкового законодавства, оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням відповідачем здійснено донарахування АТ «Криворізька Теплоцентраль» податкового зобов`язання з ПДВ за непідтверджені первинними документами господарські відносини на суму у розмірі 2071921,00 грн., яка відповідає сумі податкового кредиту, сформованого позивачем у вересні-жовтні 2018 р., що відповідає періоду перевірки.
За таких обставин, судом не встановлено порушення податковим органом меж проведеної перевірки. Крім того, Акт перевірки не містить висновків податкового органу за наслідками досліджень постачання товару, яке відбулося у листопаді 2018 р., тому доводи позивача є безпідставними та не спростовуються фактичними обставинами справи.
Також судом не можуть бути враховані посилання позивача на реєстрацію податкових накладних за спірними відносинами в ЄРПН як безумовні підстави вважати підтвердженими господарські відносини, за наслідками яких їх було складено, оскільки це не є безумовною та єдиною підставою для отримання права на формування платником податку податкового кредиту в розумінні положень Податкового кодексу України.
Приписами ч. 2 ст. 6 КАС України передбачено застосування судами принципу верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.
Згідно ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.
Зокрема, Європейський Суд наголосив на тому, що особа на користь якої органом влади прийняте певне рішення, має повне право розумно очікувати, що якщо місцевий орган влади вважає, що в нього є певна компетенція, то така компетенція дійсно існує, а тому визнання незаконності дій органу влади не повинно змінювати відносини прав, які виникли внаслідок такої дії органу влади.
При вирішенні спору суд враховує, що на державні органи та органи місцевого самоврядування покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лелас проти Хорватії, Тошкуце та інші проти Румунії).
Державні органи та органи місцевого самоврядування, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (рішення Європейського суду з прав людини у справі Лелас проти Хорватії).
Також у справі Рисовський проти України Суд наголосив, що принцип належного урядування, зокрема, передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).
Доводи та заперечення учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.
У справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За наведених обставин у сукупності, системного аналізу положень чинного законодавства України у взаємозв`язку із встановленими обставинами справи, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У відповідності до ст. 139 КАС України, за наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295 КАС України, суд, -
У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування наказу, податкового повідомлення-рішення, - відмовити.
Розподіл витрат за наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.С. Віхрова

Рішення не набрало законної сили 16.12.19

Суддя В.С. Віхрова

Згідно з оригіналом

Помічник судді Ю.Ю. Ковтун