Справа № 140/179/20
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про забезпечення позову

17 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/179/20
Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Андрусенко О. О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2020 року ОСОБА_1 до пред`явлення позову звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії індивідуального акта суб`єкта владних повноважень - наказу Державної служби з питань праці від 14.01.2020 року №8-кт «Про звільнення Р. Стаська» до розгляду справи по суті про визнання його протиправним та скасування.

В обґрунтування очевидності незаконності наказу Держпраці про його звільнення з посади вказав на те, що оскільки ним була відкликана заява про звільнення з посади в день її написання іншою його заявою, яка отримана суб`єктом призначення за 12 календарних днів до видання наказу про звільнення, то на час видання наказу Держпраці від 14.01.2020 року №8-кт про його звільнення, його згоди на звільнення у суб`єкта призначення - т.в.о. Голови Держпраці Дегнери І. А. не було, а відтак і не було підстави для видання наказу про його звільнення. Щодо підстав та необхідності забезпечення позову вказує на те, що оскільки є очевидними ознаки протиправності наказу про його звільнення з посади, у випадку не забезпечення позову шляхом зупинення його дії до розгляду справи по суті про визнання його протиправним та скасування, будуть порушені його права, свободи або інтереси, закріпленні зокрема у статті 43 Конституції України - на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, право на захист від незаконного звільнення. ОСОБА_1 зазначає, що, звільнивши його з роботи у незаконний спосіб, у суб`єкта призначення є реальна можливість заповнити вакансію начальника Управління до розгляду справи по суті в суді, а тим самим може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду в подальшому про його поновлення на посаді і потягне за собою витрати з бюджетних асигнувань, передбачених на утримання Управління Держпраці у Волинській області.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову розглянуто судом без повідомлення учасників справи.

Заява про забезпечення позову підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Відповідно до частин першої, другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно із частиною четвертою статті 150 КАС України подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Як передбачено частиною першою, другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина шоста статті 154 КАС).

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Слід зазначити, що підстави забезпечення позову, передбачені частиною другою статті 150 КАС України, є оціночними, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу.

Інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Забезпечення позову є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для особи рішення.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих заявником на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно є спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою.

З матеріалів поданої заяви судом встановлено, що т.в.о Голови Державної служби України з питань праці прийнято наказ від 14.01.2020 року №8-кт про звільнення ОСОБА_1 з посади начальника Управління Держпраці у Волинській області 20.01.2020 року, відповідно до частини другої статті 86 Закону України «Про державну службу», за угодою сторін.

Звільнення заявника - ОСОБА_1 із займаної посади може мати наслідком призначення на цю посаду іншу особу.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше виконання наказу т.в.о Голови Державної служби України з питань праці від 14.01.2020 року №8-кт «Про звільнення Р. Стаська» з посади начальника Управління Держпраці у Волинській області може призвести до того, що в разі задоволення судом позовних вимог за результатами розгляду даної адміністративної справи, позивачу доведеться докласти значних зусиль та витрат для відновлення порушеного права, у тому числі щодо поновлення його на даній посаді.

У даному випадку, при вирішенні питання щодо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд оцінив, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти та дійшов висновку, що вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зазначеним у заяві позивача, буде мати наслідком виключно збереження існуючого становища до розгляду справи по суті. Водночас, невжиття таких заходів, очевидно, може призвести до того, що захист прав, свобод та інтересів позивача, за захистом яких він має намір звернутися до суду, стане неможливим, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат. При цьому, оцінку наявності у відповідача повноважень для звільнення позивача з посади начальника Управління Держпраці у Волинській області буде надано виключно під час судового розгляду справи.

У той же час, суд зазначає, що зупинення дії наказу від 14.01.2020 року №8-кт «Про звільнення Р. Стаська» не скасовує його чинність, ніяк не змінює обсягу прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово забороняє застосування передбачених ним заходів до вирішення спору по суті. Вжиття заходів забезпечення позову у даному випадку не є прийняттям рішення у справі по суті, а є одним із видів інституту забезпечення адміністративного позову, який передбачено нормами процесуального закону. Така заборона носить тимчасовий характер, спрямована виключно на збереження існуючого становища до розгляду спору по суті.

Також, суд вважає необхідним зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

З огляду на викладене, суд вбачає підстави для задоволення заяви про забезпечення позову, а тому заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 150-151, 154, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію індивідуального акта суб`єкта владних повноважень - наказу Державної служби з питань праці від 14 січня 2020 року №8-кт «Про звільнення Р. Стаська» до розгляду справи по суті про визнання його протиправним та скасування.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Роз`яснити учасникам справи, що оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити заявнику та особі, яка може отримати статус учасника справи.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 256 КАС України, та може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О. О. Андрусенко