Справа № 160/10423/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-12-24 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Никитюка Ігоря Петровича до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 , Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 24.10.2019 року надійшов позов начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Никитюка Ігоря Петровича до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови відповідача від 17.10.2019 року №48/2019.
В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність оскарженої постанови, яка на його думку є незаконною та такою, що прийнята відповідачем з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження». Позивач зазначає, що ним здійснювалася перевірка виконавчого провадження №59498444, в рамках якого державним виконавцем Пономаренко Ю.В. вчинялись виконавчі дії щодо стягнення з ОСОБА_1 (брожника за ВП №59498444; далі за текстом боржник) суми штрафу у розмірі 255 грн., за наслідками якої прийнята відповідна постанова про проведення перевірки законності виконавчого провадження від 02.09.2019 року (далі постанова від 02.09.2019 року ВП №59498444), якою дії державного виконавця Пономаренко Ю.В. визнано такими, що вчинені без порушення вимог законодавства України. У подальшому, матеріали зазначеного виконавчого провадження витребовувались відповідачем та останнім прийнято оскаржену постанову про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження від 17.10.2019 року ВП №59498444 (далі - постанова від 17.10.2019 року ВП №59498444), якою, зокрема: дії позивача визнані такими, що вчинені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову від 02.09.2019 року ВП №59498444, а також зобов`язано останнього вжити заходів щодо приведення виконавчого провадження до відповідності вимог законодавства України. За позицією позивача, підставою для прийняття такої постанови, слугували безпідставні висновки відповідача щодо визначення у ВП № 59498444 суми штрафу у розмірі 255 грн. замість 510 грн. (подвійної суми штрафу), оскільки приписи спеціального Закону України передбачають обов`язок державного виконавця відкрити виконавче провадження виключно на підставі тих даних, які внесені до виконавчого документу та відповідно, не наділяють виконавців повноваженнями у самостійному порядку змінювати суму, вказану у виконавчому документів. Зазначаючи, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито ВП № 59498444, містив чітку суму штрафу, що підлягала стягненню з боржника, просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву, а також залучити ОСОБА_1 та Інспекцію з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Відповідач скористався наданим правом і надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки вважає, що оскаржена постанова повністю відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» і Інструкції з організації примусового виконання рішень. За позицією відповідача, при відкритті виконавчого провадження №59498444 державний виконавець мав керуватися не тільки нормами Закону України «Про виконавче провадження», а й нормами статей 307 та 308 КУпАП, що передбачають додаткові санкції для правопорушників, які не сплатили штраф до початку примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Зазначаючи, що у заяві про відкриття виконавчого провадження державного виконавця було повідомлено, що постанова про стягнення штрафу у розмірі 255 грн. боржником не виконана та, що з останнього підлягає стягненню подвійна сума штрафу у розмірі 510 грн., просить у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Фактично аналогічні за змістом пояснення виклала також третя особа - Інспекція з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради, у яких просила відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог
Позивач надіслав на адресу суду відповідь на відзив, в якому вказав, що вимоги про зобов`язання боржника сплатити подвійну суму штрафу вказані тільки у заяві про відкриття виконавчого провадження, тоді як аналогічної вимоги виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 59498444, не містив.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено та не є спірним, що у зв`язку із вчиненням третьою особою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1.ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), інспектором з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення від 25.03.2019 року серія ІП № 000890 (далі постанова від 25.03.2019 року серія ІП № 000890) щодо стягнення з боржника суми штраф у розмірі 255 грн.
Після набрання законної сили постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890, інспектор з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради звернувся до Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області із заявою про відкриття виконавчого провадження, в якій також вказав, що вказана постанова підлягає примусовому виконанню шляхом стягнення подвійної суми штрафу у розмірі 510 грн.
На підставі постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890, державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренко Ю.В. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.07.2019 року ВП № 59498444 року, постанову про арешт майна боржника від 10.07.2019 року, а також постанову про стягнення виконавчого збору та постанову про арешт коштів боржника від 18.07.2019 року.
У зв`язку зі сплатою боржником суми штрафу у розмірі 255 грн., а також інших витрат виконавчого провадження, державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Пономаренко Ю.В. на підставі п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження від 23.07.2019 року (далі постанова від 23.07.2019 року ВП № 59498444 року).
Відповідно до приписів статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
У зв`язку з надходженням скарги представника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на постанову від 23.07.2019 року ВП №59498444, позивачем здійснено перевірку виконавчого провадження №59498444 та прийнято постанову від 02.09.2019 року ВП №59498444, якою дії державного виконавця Пономаренко Ю.З., вчинені в рамках виконавчого провадження №59498444 визнано такими, що відповідають вимогам законодавства України.
Згідно із абзацу 4 частини 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», керівник вищого органу державної виконавчої служби у разі виявлення порушень вимог закону визначає їх своєю постановою та надає доручення начальнику відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, щодо проведення дій, передбачених абзацами другим і третім цієї частини.
У зв`язку з надходженням скарги представника Інспекції з питань контролю за паркуванням Дніпровської міської ради на постанову від 17.10.2019 року ВП №59498444 та здійсненням перевірки виконавчого провадження №59498444, відповідачем прийнято постанову від 17.10.2019 року ВП №59498444, якою, зокрема: дії позивача визнані такими, що вчинені з порушенням норм Закону України «Про виконавче провадження», скасовано постанову від 02.09.2019 року ВП №59498444, а також зобов`язано останнього вжити заходів щодо приведення виконавчого провадження до відповідності вимог законодавства України.
Порушення норм Закону України «Про виконавче провадження» відповідач пов`язував з передчасним прийняттям постанови від 23.07.2019 року ВП № 59498444 року, з огляду на те, що вимоги виконавчого документа (постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890) щодо стягнення з ОСОБА_1 суми штрафу у розмірі 510 грн. у повному обсязі боржником виконані не були.
Тобто, відповідач вважає, що при вчиненні виконавчих дій в рамках ВП №59498444, державний виконавець мав керуватися вимогами статті 308 КУпАП України, а також врахувати інформацію, зазначену у заяві про відкриття виконавчого провадження, та відповідно стягнути з боржника подвійну суму штрафу у розмірі 510 грн.
Позивач же зазначає, що виконавчим документом є не заява про відкриття виконавчого провадження, а постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890, вимоги якої містили чітку суму штрафу, а саме: 255 грн. та саме ця суми підлягала стягненню з боржника.
Надаючи оцінку вказаним доводам учасникам справи, суд виходить із того, що відповідно до частини 1 статті 27 КУпАП України, штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
Відповідно до ч.1 ст.307 КУпАП України, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України (ч.3 ст.307 КУпАП).
Положеннями ст.308 КУпАП України визначено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.
Так, дійсно, приписи наведених норм КУпАП України передбачають, що у разі несплати правопорушником штрафу у визначений законом строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби та вже у порядку примусового виконання такої постанови з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП України.
Проте, на переконання суду, при вчиненні виконавчих дій, державний виконавець повинен керуватися вимогами, викладеними виключно у виконавчому документі та з цього приводу зазначає про таке.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».
Відповідно до положень ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень.
При цьому, пунктом 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких документів, зокрема: постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Статтею 26 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із частиною п.9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.
Судом встановлено та не є спірним, що виконавчим документом, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП № 59498444 є постанова від 25.03.2019 року серія ІП № 000890, вимоги якої містять чітку суму штрафу, що підлягала стягненню з боржника, зокрема: 255 грн., та саме таку суму стягнення визначено державним виконавцем в рамках ВП № 59498444, яку у подальшому сплатив божник. Будь-яких інших вимог майнового характеру постанова від 25.03.2019 року серія ІП № 000890 не містить.
Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що у заяві про відкриття виконавчого провадження державного виконавця повідомлено про необхідність застосування приписів статті 308 КУпАП України, оскільки заява про прийняття постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890 для примусового виконання не є рішенням суб`єкта владних повноважень, який може бути оскаржений боржником, а фактично є діями щодо звернення до виконання постанови.
За таких обставин, враховуючи, що боржником вимоги виконавчого документа виконані у повному обсязі у зв`язку зі сплатою суми штрафу у розмірі 255 грн., а також зважаючи на те, що державним виконавцем здійснювалися заходи щодо примусового виконання постанови від 25.03.2019 року серія ІП № 000890 в межах суми, визначеної виконавчим документом, суд дійшов висновку, що державний виконавець правомірно прийняв постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим при перевірці виконавчого провадження позивач порушень вимог законодавства України не допустив.
А відтак, доводи відповідача, що вимоги виконавчого документу виконані боржником не у повному обсязі, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, у зв`язку з чим, суд дійшов висновку, що оскаржена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позовні вимоги Начальника Новокодацького відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Никитюка Ігоря Петровича задовольнити повністю.
Визнати протиправною та скасувати постанову начальника Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про результати перевірки матеріалів виконавчого провадження від 17.10.2019 року №48/2019.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна