Справа № 160/4130/19
Суддя: Гімон М.М.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

16 січня 2020 року

Київ

справа № 160/4130/19

адміністративне провадження № К/9901/36116/19

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 160/4130/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

23.12.2019 до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Дніпровської міської ради направлена до суду поштою 21.12.2019.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.01.2020 визначено склад колегії суддів, касаційну скаргу передано судді-доповідачу Гімону М. М.

Під час перевірки касаційної скарги встановлено, що вона не відповідає вимогам статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), а тому підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що оскарженою ухвалою суду повернуто апеляційну скаргу Дніпровської міської ради на підставі статті 169 КАС України - у зв`язку з виконанням нею вимог ухвали про залишення скарги без руху не в повному обсязі, а саме в апеляційній скарзі не наведено у чому на думку скаржника полягає неправильність чи неповнота дослідження судом доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права щодо всіх задоволених позовних вимог.

При цьому, в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху судом визначено одним з недоліків її оформлення те, що доводи апеляційного скарги стосуються лише неналежного застосування судом норм матеріального права, які регулюють питання нарахування та сплати податку на нерухоме майно. Щодо інших податкових повідомлень-рішень скаржником взагалі не наведено норм, які на його думку порушено судом першої інстанції при задоволенні позову та скасуванні таких податкових повідомлень-рішень. Також апеляційний суд звернув увагу, що апеляційна скарга подана Дніпровською міською радою, як особою, яка не приймала участь у розгляді справи, але вважає, що її права порушено. В той же час, в апеляційній скарзі не наведено жодних обґрунтувань яким чином порушено права Дніпровської міської ради при задоволенні позовних вимог щодо скасування податкових повідомлень-рішень про донарахування позивачу зобов`язань та штрафних санкцій за платежем: податок на додану вартість, податок на доходи фізичних осіб, військовий збір.

Як вбачається з оскарженої ухвали апеляційного суду від 06.12.2019, на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, Дніпровською міською радою, зокрема, подано уточнену апеляційну скаргу, проте в якій так і не наведено жодних обґрунтувань, яким чином вирішено права, інтереси чи обов`язки Дніпровської міської ради рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.07.2019, яким задоволено позовні вимоги щодо скасування: податкових повідомлень-рішень про донарахування позивачу зобов`язань та штрафних санкцій за платежем податок на додану вартість, військового збору, скасування: вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску, рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування своєчасно не сплаченого та ненарахованого єдиного внеску, рішення форми «ПС» про застосування штрафних (фінансових) санкцій за платежем адміністративні та інші санкції.

Згідно з частиною четвертою статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Відтак касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.

Як вбачається зі змісту касаційної скарги, вона містить виключно відомості щодо неправильності висновків суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову. Скаржник зазначає, що рада не була стороною у справі та не знала про наявність адміністративної справи, що позбавило можливості своєчасно встановити факт наявності рішення суду та оскаржити його з метою захисту інтересів держави.

При цьому, касаційна скарга містить лише формальне посилання, що на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху було надано уточнену апеляційну скаргу, що підтверджується безпосередньо і оскарженою ухвалою апеляційного суду.

Разом з тим, підставою для повернення апеляційної скарги стала не та обставина, що скаржником не подано уточненої апеляційної скарги, а те, що її зміст так і не усунув тих недоліків в частині обґрунтування вимог, які стали підставою для залишення апеляційної скарги без руху.

Таким чином, в межах цієї справи формальне посилання в касаційній скарзі щодо виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не може вважатися достатнім обґрунтуванням вимог касаційної скарги.

За змістом норм КАС України, саме скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу).

Суд акцентує увагу скаржника про необхідність наведення підстав касаційного оскарження з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. Скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було неправильно застосовано, а також обґрунтувати у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права.

При цьому у разі, якщо скаржник вважає, що судом було порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.

Отже, оскільки касаційна скарга не містить конкретного обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, скаржнику слід усунути цей недолік касаційної скарги.

Відповідно до частини другої статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно положень частини першої та другої статті 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Дніпровської міської ради на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 06.12.2019 у справі № 160/4130/19 залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, а саме зазначити обґрунтування вимог особи, що подає касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі,

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

...........................

М.М. Гімон,

Суддя Верховного Суду