Справа № 380/291/20
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/291/20
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

15 січня 2020 року м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Мричко Н.І., розглянувши у письмовому провадженні заяву представника позивача Подоляка Богдана Романовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, -

встановив:

10.01.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 (надалі - ОСОБА_2 , Позивач) до приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксани Анатоліївни (приватний виконавець Клітченко О.А., Відповідач), в якій Позивач просить суд визнати протиправною і скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 7737 від 14.11.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 30450,16 грн.

Ухвалою від 13.01.2020 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Одночасно до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі - ТзОВ «Вердикт Капітал», третя особа).

15.01.2020 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла заява за підписом представника позивача Подоляка Б.Р. про забезпечення позову. Представник позивача Подоляк Б.Р. просить зупинити стягнення на підставі виконавчого напису № 7737 від 14.11.2019 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 30450,16 грн., що здійснюється в межах виконавчого провадження №60730537 відкритого постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксаною Анатоліївною від 27.11.2019.

В обгрунтування заяви, представник позивача Подоляк Б.Р. вказує на те, що ОСОБА_2 в судовому порядку оскаржується постанова про відкриття виконавчого провадження приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко О.А. від 27.11.2019, відкритого на виконання заяви про примусове виконання виконавчого напису № 7737 від 14.11.2019 вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного НОКО Гамзатовою А.А. про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 30450,16 грн. Зазначає, що приватним виконавцем вчиняються дії щодо виконання виконавчого напису № 7737 від 14.11.2019. Зокрема, 05.12.2019 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Згідно з такою постановою, постановлено здійснювати відрахування основної суми боргу з доходів ОСОБА_2 . Вказує на те, що постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 05.12.2019 направлена для виконання Головному управлінню Національної поліції у Львівській області, яке в свою чергу, наприкінці грудня 2019 року розпочало відрахування з доходів Позивача на погашення суми боргу, яку Позивач не визнає.

При вирішенні заяви про забезпечення позову суддя виходить з такого.

Відповідно до положень статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частинами першою та другою статті 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Частиною першою статті 152 КАС України визначено, що заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову, а також захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

При цьому, частиною другою статті 150 КАС України передбачений вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Аналіз змісту вказаних норм свідчить про те, що обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, в тому числі й із зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

У відповідності до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» в тій частині, яка стосується загальних положень застосування забезпечення позову, а також Постанови Пленуму Вищого адміністративного Суду України від 06 березня 2008 року №2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ» розглядаючи клопотання про забезпечення позову, суд (суддя) повинен з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, чи існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з таким клопотанням, позовним вимогам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації N R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права. Він віднесений до механізму захисту прав і свобод людини, зокрема в судовому порядку, і є гарантією їх захисту та відновлення, а отже, елементом правосуддя. Забезпечення позову стосується всіх стадій судового провадження (підготовка, призначення, розгляд справи, виконання рішення) і є складовою комплексу заходів, спрямованих на охорону публічно-правового та матеріально-правового інтересу в адміністративному судочинстві, а також однією з гарантій реального виконання можливого позитивного для людини рішення, оскільки надає можливість суду до ухвалення рішення в адміністративній справі вжити заходів до забезпечення реалізації позовних вимог.

Тобто, застосування інституту забезпечення позову є дискреційним правом суду, а не його обов`язком, яке він реалізує залежно від обставин справи.

Згідно зі статтею 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Аналіз наведеного вище вказує на те, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. При цьому небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

Як зазначалося вище, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. від 27.11.2019 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого напису № 7737 від 14.11.2019, вчиненого приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ТзОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 30450,16 грн.

Отже в цьому випадку, відсутнє стягнення коштів у безспірному порядку, що є передумовою застосування заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого документу.

Розглянувши заяву представника позивача про забезпечення позову та матеріали позовної заяви, суддя зазначає, що останнім не доведено обставини, які б вказували, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Суддя звертає увагу на те, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішень, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

У випадку встановлення в ході розгляду справи порушення прав Позивача, їх відновлення в даному випадку можливе лише за наслідками розгляду такої справи по суті, що не може підміняти собою необхідність вжиття заходів забезпечення позову у цьому випадку та на цій стадії.

З огляду на вищенаведене, суддя вважає, що вжиття заходів забезпечення позову у запропонований представником позивача спосіб є неможливим, оскільки при цьому фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Керуючись статтями 150, 154, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

у задоволенні заяви представника позивача Подоляка Богдана Романовича про забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клітченко Оксани Анатоліївни, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про визнання протиправною та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, - відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Мричко Н.І.