Справа № 607/27024/19
Суддя: Гуменний П. П.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2020 Справа №607/27024/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Гуменного П.П.

секретаря с/з Храпак М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1731208 від 10 листопада 2019 року,

з участю: представника відповідача Лобач М.В., -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1731208 від 10 листопада 2019 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що обставини, які відображені в постанові не відповідають дійсності, є надуманими та не підтвердженими, рішення по справі є незаконне та прийняте з порушенням вимог чинного законодавства. Зазначає і про те, що 10 листопада 2019 року о 17 год. 16 хв., рухаючись по вул. Збаразька в напрямку вул. Крушельницької в м. Тернополі проїхав регульований пішохідний перехід в крайній правій смузі руху на зелений сигнал світлофора. Крім цього працівником УПП на його клопотання не надано матеріалів справи (відеозапису) на ознайомлення, як доказу вчинення ним правопорушення, що можуть підтвердити свідки, які перебували в керованому ним транспортному засобі. Наведене свідчить про формальний підхід до прийняття рішення та без розгляду справи по суті як такої. Виходячи з положень закону у постанові по справі про адміністративне правопорушення повинні бути наведені обставини об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, зокрема, і місце вчинення вказаного правопорушення та докази, якими обґрунтовується його вчинення за належним чином встановленої об`єктивної сторони. Таким чином, відповідач виніс постанову всупереч ст.280 та ст.251, ч.6 ст.258 КУпАП без належного доказу, що підтверджував би факт вчинення адмінправопорушення. В результаті чого, з точки зору позивача постанова є протиправною та підлягає до скасування.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, проте подав до суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи без його участі, у зв`язку з зайнятістю на роботі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнала, просила в задоволенні позову відмовити, подала до суду відзив на адміністративний позов про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому зазначено про те, що відповідачем було винесено постанову за ч.2 ст.122 КУпАП відповідно до чинного законодавства.

Суд, дослідивши докази, дійшов висновку, що позов слід задовольнити з огляду на наступне.

З постанови в справі про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1731208 від 10 листопада 2019 року, вбачається, що 10 листопада 2019 року о 17 год. 16 хв. в м. Тернополі, по вул. Збаразька, 35 водій керуючи транспортним засобом проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.ґ правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (частина 1 ст. 7 КУпАП).

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За загальним правилом частини 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У даному ж випадку спеціальною є інша правова норма частина 2 ст. 77 КАС України, а тому, саме вона підлягає застосуванню. Нею визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Ця норма права по своїй юридичній природі повністю кореспондується та доповнює загальний принцип, визначений статтею 63 Конституції України, котрий декларує відсутність обов`язку в особи доводити свою невинуватість у правопорушенні та стверджує про те, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Цим принципом повинен керуватись працівник поліції, коли розглядає справу про адміністративне правопорушення за результатами якої приходить до переконання про винуватість особи.

На думку суду, цілком логічно та ґрунтується на нормах права, те, що у випадку якщо рішення поліцейського буде оскаржено, то обов`язок довести його правомірність лежить саме на останньому, оскільки в протилежному випадку на особу котру визнано винною у вчиненні правопорушення фактично буде покладено обов`язок доводити свою невинуватість, що суперечить вказаній вище статті Конституції України.

На виконання зазначеної вимоги частини 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано будь-яких об`єктивних доказів вчинення позивачем правопорушення.

Проїзду ОСОБА_1 регульованого пішохідного переходу на заборонений сигнал світлофора, а саме, жовтий, за обставин, викладених у спірній постанові, не зафіксовано за допопомогою відеозйомки, не додано жодних пояснень свідків. За таких обставин, сам по собі рапорт поліцейського не є тим доказом, котрий в повній мірі доводить вчинення позивачем правопорушення.

При цьому, позивач заперечує факт порушення правил дорожнього руху.

За даних обставин суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Згідно статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно частини 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі закриттю.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністативний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК №1731208 від 10 листопада 2019 року - задовольнити, наведену постанову - скасувати та закрити провадження у справі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, визначеному пунктом 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області, адреса місцезнаходження: м. Тернопіль, вул. Котляревського, 24.

Головуючий Гуменний П.П.