Справа № 420/6744/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6744/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання зарахувати стаж роботи до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 09.09.2019 р.,-

І. Суть спору:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила:

1.Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.09.2019 року № 9 «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ».

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.10.2019 року №4056 «Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 року в Одеському ювелірному заводі (в подальшому ЗАТ «Аурум») на посаді шліфувальника-полірувальника до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 вересня 2019 року.

ІІ. Аргументи сторін

Позовні вимоги обґрунтовані наступним.

09.09.2019 р. позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення її пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 26.09.2019 р. №9 Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах при ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено позивачу у підтвердженні періоду роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 р. в Одеському ювелірному заводі «Аурум» на посаді шліфувальника-полірувальника до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

Рішенням від 17.10.2019 року №4056 відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком, оскільки рішенням Комісії від 26.09.2019 року №9 відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 р.

Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушив її конституційні права на отримання відповідної пенсії. Оскільки, позивач згідно з записами в трудовій книжці та архівних довідок з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. працювала на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «шліфувальник».

Позивач у позові просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, з підстав, викладених у позові.

18.11.2019 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04.12.2019 р. через канцелярію суду від представника відповідача надійшов відзив на адміністративний позов в якому представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити, з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

В обґрунтування відзиву представник відповідача зазначив, що згідно з записами в трудовій книжці позивача від 20.01.1981 р. серія НОМЕР_4 вона працювала на посаді учня, а з 01.06.1981 «шліфувальником-полірувальником».

Згідно з архівними довідками від 20.06.2019 №1934-К-11.1-21 та 1935-К-11.1-21, виданими ДАСД ОМР, за жовтень 1982, квітень 1984, травень 1985, липень 1985 - серпень 1986, липень-серпень 1989, відсутні відомості по заробітній платі у зв`язку з відсутністю розрахункового листа та/або нарахувань.

Також представник відповідача, у відзиві зазначив, що в особовій картці Т-2 зазначено, що позивач переведена на посаду «кладовщика».

Таким чином, на думку представника відповідача рішенням згідно з протоколом від 26.09.2019 р. №9 позивачеві відмовлено в підтвердженні пільгового стажу роботи за період з 01.06.1981 по 18.04.1989 р. згідно зі Списком №2 у зв`язку з чим прийнято рішення від 17.10.2019 р. №4056 про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи за Списком №2.

06.12.2019 р. від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилася донька, що підтверджується копією свідоцтва про народження серія НОМЕР_3 . Відповідно до ч.2 ст.181 Кодексу законів про працю України, п. «ж» ч.3 ст.56 Законів України «Про пенсійне забезпечення» до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Таким чином, представник позивача зазначив, що періоди знаходження позивача у відпустці без збереження заробітної плати, а саме травень 1985 р., 01.07-1985 - 30.08.1986 р., належать зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах.

Також представник позивача вважає, що особова картка не може вважатись належним та допустимим доказом, що підтверджує стаж роботи, оскільки у трудовій книжці позивача відсутній запис про переведення на посаду «кладовщика».

13.12.2019 р. від представника відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому зазначено, що з 01.07.1984 р. по 18.04.1989 р. позивач працювала на посаді, яка не передбачена Списком №2 - на посаді «Кладовщика» в тому числі і в період перебування в декретній відпустці, що підтверджує обґрунтованість винесення управлінням Рішення від 17.10.2019 р. №4056.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Справу суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задоволення. Свій висновок суд вмотивовує наступним чином.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так суд, встановив, що позивач 09.09.2019 р. звернулася до відповідача з заявою про призначення її пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 26.09.2019 р. №9 Комісії з питань підтвердження пільгового стажу роботи на посадах при ГУ ПФУ в Одеській області відмовлено позивачу у підтвердженні періоду роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 р. в Одеському ювелірному заводі «Аурум» на посаді шліфувальника-полірувальника до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 (а.с.12).

Зазначене рішення мотивоване тим, що Списком №2 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, затверджених Постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173 розділ ХV «Металообробка», передбачені робітники зайняті на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом, а також полірувальники. Відомості про зайнятість на обдиранні, точінні, різанні, шліфуванні металевих виробів та інструменту абразивними кругами сухим способом відсутні.

Рішенням від 17.10.2019 року №4056 відповідач відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком, оскільки рішенням Комісії від 26.09.2019 року №9 відмовлено у підтвердженні періоду роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 р. (а.с.13).

Зазначене рішення мотивоване тим, що за наявними документами страховий стаж складає 34 роки 6 місяців 23 днів, пільговий стаж відсутній, оскільки рішенням Комісії від 26.09.2019 р. №9 відмовлено у підтвердження періоду роботи з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р.

Позивач вважає, що відповідач своєю відмовою порушив її конституційні права на отримання відповідної пенсії. Оскільки, позивач

Суд встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_4 (а.с.16-28) та архівних довідок з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. працювала на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «шліфувальник».

Загальний страховий стаж позивача складає 34 роки 6 місяців 23 дні.

Згідно з довідками ГУ статистики в Одеській області від 27.05.2019 р. ЗАТ «Аурум» ліквідовано 15.07.2014 р. у зв`язку з визнанням банкрутом.

Відповідно до архівної довідки Департаменту архівної справи та діловодства ОМР від 20.06.2019 р. позивач працювала у ЗАТ «Аурум» з 13.01.1981 р. по 12.07.1989 р.

Вирішуючи питання щодо правомірності вимог позивача суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Статтею 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 10 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсійне забезпечення відповідно до цього Закону здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Органи Пенсійного фонду України, як державний орган, що реалізує право громадян на пенсійне забезпечення, їх посадові та службові особи, зобов`язані неухильно дотримуватись прав громадян при призначенні і виплаті пенсій, вживати заходи щодо попередження їх порушення, надавати допомогу громадянам у витребуванні та оформленні необхідних для призначення пенсії документів.

Згідно з п.1 ч.1 ст.8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають: громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 50 років - по 31 березня 1965 року включно.

За відсутності страхового стажу, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років у чоловіків і не менше 22 років у жінок;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців у чоловіків і не менше 22 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років у чоловіків і не менше 23 років у жінок;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців у чоловіків і не менше 23 років 6 місяців у жінок;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років у чоловіків і не менше 24 років у жінок;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Згідно з ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документові, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 затверджено порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 цього Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій (пункт 20 Порядку №637).

Отже, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Суд, встановив, що відповідно до записів в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_4 та архівних довідок з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. працювала на посадах зі шкідливими умовами праці, а саме на посаді «шліфувальник». Загальний страховий стаж позивача складає 34 роки 6 місяців 23 дні (а.с.16-28).

Відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58 (далі - наказ Мінпраці та Мінсоцполітики №58), у графі 3 пишуться записи про найменування посади, на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».

Відповідно до класифікатора професій ДК 003:2005, що затверджений наказом Держспоживстандарту України 26.12.2005 р. визначено сферу застосування: розроблено на виконання постанови КМУ від 04.05.1993 р. №326 «Про Концепцію побудови національної статистики України та Державну програму переходу на міжнародну систему обліку і статистики».

У додатку «Б» цього класифікатора вказано: КОД КП (Класифікатора професій) 8211.2; КОД загальносоюзного класифікатора професій, посад та тарифних розрядів 19630; випуск довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників 42. Таким чином, вказано єдину професійну назву роботи під назвою «шліфувальник» інших посад з аналогічною назвою класифікатор не містить.

Таким чином, суд зазначає, що позивач згідно з трудовою книжкою та архівними довідками з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. працювала на посаді зі шкідливими умовами праці.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на те, що згідно з архівними довідками від 20.06.2019 №1934-К-11.1-21 та 1935-К-11.1-21 виданими ДАСД ОМР, за жовтень 1982, квітень 1984, травень 1985, липень 1985 - серпень 1986, липень-серпень 1989, відсутні відомості по заробітній платі у зв`язку з відсутністю розрахункового листа та/або нарахувань, суд зазначає наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у позивача народилась донька, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 .

Відповідно до ч. 2 ст.181 Кодексу законів про працю України, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати.

Згідно з ч.ч.3,6 ст.179 Кодексу законів про працю України зараховується як до загального так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Відповідно до п. «ж» ч.3 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Отже, зазначеними нормами права встановлено, що до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах, зараховується час догляду непрацюючої матері за дитиною до досягнення нею 3-річного віку.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 16.05.2019 р. справа №428/4617/16-а.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, суд робить висновок, що періоди знаходження позивача у відпустці без збереження заробітної плати, а саме травень 1985 р. 01.07.1985 -30.08.1986 р. належать зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років і на пільгових умовах.

Щодо посилання представника відповідача у відзиві на те, що в особовій картці Т-2 зазначено, що позивач переведена на посаду «кладовщика» суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документові, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України, згідно якої трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Так в трудовій книжці позивача серія НОМЕР_4 (а.с.16-28) зазначено, що з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. вона працювала саме на посаді «шліфувальник-полірувальник».

Отже, зважаючи на вищевказані норми законодавства, особова картка форми Т-2 на яку посилається у відзиві представник відповідача не може вважатись належним та допустимим доказом, що підтверджує стаж роботи, оскільки в трудовій книжці позивача відсутній запис про переведення на посаду «кладовщика».

Таким чином, суд робить висновок, що відсутні підстави для не зарахування періоду роботи позивача з 01.06.1981 р. по 18.04.1989 р. в Одеському ювелірному заводі «Аурум» на посаді шліфувальника-полірувальника до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, а тому рішення Комісії від 26.09.2019 р. за №9, яким позивачу було відмовлено у підтвердженні вказаного періоду роботи є протиправним та належить до скасування.

Отже, оскільки саме наведені у рішенні Комісії від 26.09.2019 р. за №9 висновки стали підставою для прийняття Рішення від 17.10.2019 р. №4056 про відмову у призначенні пенсії, останнє також належить до скасування.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов належить до задовлення.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст 2, 139, 244-246 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.09.2019 року № 9 «Про результати розгляду заяви ОСОБА_1 ».

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 17.10.2019 року №4056 «Про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ».

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 01.06.1981 року по 18.04.1989 року в Одеському ювелірному заводі (в подальшому ЗАТ «Аурум») на посаді шліфувальника-полірувальника до стажу, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 09 вересня 2019 року.

6. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України Одеської області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість), 80 грн.

7. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

8. Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 РНОКПП: НОМЕР_6 .

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України Одеської області, адреса: 65107, м. Одеса, вул. Канатна,83, .

Суддя О.Я. Бойко

.