Справа № 463/8369/19
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 рокуЛьвів№ 857/13647/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Федак С.Р.,

представників позивача Брушнівського С.М., Мельник О.В.,

представника відповідача Скорбача О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) на ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2019 року у справі за адміністративним позовом ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) про продовження строку затримання іноземця з метою ідентифікації, -

суддя (судді) в суді першої інстанції Стрепко Н.Л.,

час ухвалення рішення: 16:58:40,

місце ухвалення рішення місто Львів,

дата складання повного тексту рішення 11.10.2019 року,

ВСТАНОВИВ:

Львівський прикордонний загін звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , яким просив продовжити строк затримання відповідача з метою ідентифікації строком на шість місяців.

Рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 03 жовтня 2019 року позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384200,00 грн.

11.10.2019 року Львівський прикордонний загін подав до суду клопотання, в якому просив продовжити строк затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 з метою ідентифікації на шість місяців, а саме до 15 год. 00 хв. 08.04.2020 року. Клопотання мотивував тим, що на виконання рішення від 03.10.2019 року відповідач не надав доказів внесення протягом п`яти робочих днів від дня його ухвалення на відповідний рахунок застави у визначеному судом розмірі, а саме 384200,00 грн.

Ухвалою Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2019 року клопотання задоволено: продовжено строк затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 , з метою забезпечення ідентифікації, в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні «Волинський» ДМС України (с. Журавичі Ківерцівського району Волинської області) на строк шість місяців, а саме до 15 год. 00 хв. 07.04.2020 року.

Ухвала мотивована тим, що оскільки відповідач вже шість місяців є затриманим, однак за вказаний час не вдалось отримати відповіді з країни його громадянської належності щодо ідентифікації відповідача, визначений судом розмір застави ним сплачено не було, відтак рішення суду залишається невиконаним, а тому суд, враховуючи обставини складності ідентифікації особи відповідача, відсутності даних щодо його родичів на території України, беручи до уваги обставини його затримання та високий ризик вчинення повторної спроби незаконного перетину кордону, дійшов висновку, що слід продовжити строк затримання відповідача з метою його ідентифікації на шість місяців.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив відповідач, вважає, що вона є незаконною і необґрунтованою, оскільки постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а також суд неповно з`ясував обставини, що мали значення для вирішення клопотання. Просить ухвалу скасувати.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає ті ж доводи, що й на обґрунтування апеляційної скарги на рішення від 03.10.2019 року, а саме, що зважаючи на те, що він звернувся із заявою про надання захисту в Україні, тому скеровуючи запити до посольства країни його походження Республіки Таджикистан, Львівський прикордонний загін грубо порушив встановлене нормами міжнародного права та практикою Європейського суду з прав людини його право як шукача притулку на конфіденційність. Також судом не враховано ситуацію в країні його походження щодо дотримання прав людини та не надано оцінки фактам, які свідчать про наявність у нього об`єктивних побоювань зазнати переслідувань та інших негативних наслідків у разі повернення туди, зокрема, існування реальної небезпеки для його життя, здоров`я та свободи. Крім того, позивач та суд першої інстанції не забезпечили реалізацію ним гарантованого міжнародним та національним законодавством України права на висловлювання та отримання документів його рідною мовою. Так, присутня в судовому засіданні перекладач ОСОБА_3 здійснювала переклад на російську мову, яку він не достатньо розуміє. Також, на переконання відповідача, позивач не довів належними доказами необхідність його подальшого перебування в умовах несвободи. При цьому, відповідач вважає, що позивач не здійснює належних та достатніх заходів в межах своїх повноважень щодо його ідентифікації, а формальні звернення до посольства Республіки Таджикистан є недостатніми. Крім того, він повністю сприяє та співпрацює з позивачем з метою ідентифікації його особи, надаючи всю необхідну формацію, якою володіє. Також відповідач вказує, що встановлення судом надто великої застави, зважаючи на його тривале перебування в умовах несвободи, фактично позбавляє його можливості внести таку заставу, що має наслідком продовження строку його затримання, а тому просить суд зменшити розмір застави до 10000,00 грн., яка є достатньою, а також надати розумний строк на її внесення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено вище, рішенням Личаківського районного суду міста Львова від 03.10.2019 року позов задоволено частково, зокрема, зобов`язано ОСОБА_1 протягом п`яти робочих днів від дня ухвалення рішення внести на відповідний рахунок заставу в розмірі 200 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 384200,00 грн.

Як встановив суд і не заперечують сторони у справі, протягом визначеного цим рішенням строку (п`ять робочих днів від дня його ухвалення) ОСОБА_4 не вніс заставу у встановленому судом розмірі 384200,00 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 289 Кодексу адміністративного судочинства України у разі невнесення застави в установлений строк адміністративний суд за клопотанням відповідного органу (підрозділу) невідкладно ухвалює без участі іноземця або особи без громадянства рішення про його затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні. На час винесення такої ухвали особа продовжує утримуватися у спеціально обладнаному для цих цілей приміщенні органу (підрозділу) охорони державного кордону чи органу Служби безпеки України, який її затримав, або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Отже, відповідно до змісту наведеної норми, невнесення застави в установлений строк є підставою для ухвалення адміністративним судом за клопотанням відповідного органу (підрозділу) рішення про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Тобто рішення суду про затримання іноземця або особи без громадянства з поміщенням до пункту тимчасового перебування є похідним та пов`язане із фактом невнесення застави в установлений строк.

Однак ОСОБА_4 оскаржив зазначене вище рішення Личаківського районного суду міста Львова від 03.10.2019 року і постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.01.2020 року його було скасовано з підстав необґрунтованості визначення судом першої інстанції розміру застави, визначено інший розмір застави та встановлено відповідачу новий строк для її внесення.

Враховуючи наведене вище, а саме необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру застави та визначення судом апеляційної інстанції іншого розміру, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2019 року також підлягає скасуванню.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення підлягає скасуванню, оскільки суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, висновки суду не відповідають обставинам справи і рішення ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 272, 289, 308, 310, 312, п. 2 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 317, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) задовольнити.

Ухвалу Личаківського районного суду міста Львова від 11 жовтня 2019 року у справі № 463/8369/19 скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні клопотання ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) про продовження строку затримання громадянина Республіки Таджикистан ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) з метою забезпечення ідентифікації.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, визначених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 14.01.2020 року