Справа № 608/2199/19
Суддя: Квятковська Л. Й.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Справа № 608/2199/19

Номер провадження2-а/608/6/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючого судді Квятковської Л. Й.

з участю секретаря Маришевої Г.М.,

позивача ОСОБА_1 та його представника Котова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чорткові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №2 УПП в Тернопільській області Адам`яка Степана Сергійовича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідачів поліцейського СРПП №2 УПП в Тернопільській області Адам`яка Степана Сергійовича, Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, в якому вказав, що 01.11.2019 року відповідачем стосовно нього винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 594648. У ній зазначено, що 01.11.2019 року о 23 год. 21 хв. він в м. Чортків по вул. Ягільницькій керував транспортним засобом «АУДІ-100», державний номер НОМЕР_1 , у якого в темну пору доби не працював правий габаритний ліхтар, чим порушив п. 31.4.3а, скоївши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП. Із зазначеною постановою не погоджується, оскільки вона складена з грубим порушенням законодавства та є протиправною. Дійсно, 01.11.2019 року о 23 год. в місті Чортків Тернопільської області по вулиці вул. Ягільницькій, керував транспортним засобом «АУДІ-100», державний номер НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції за допомогою звукового спецсигналу та проблискових маяків синього та червоного кольору. До автомобіля підійшов поліцейський, який представився поліцейським Адам`яком С.С. і сказав, що на його автомобілі не горить правий задній габаритний ліхтар. Він пояснив, що насправді це не відповідає дійсності, так як габаритні ліхтарі ввімкнені, вийшов з автомобіля та показав, що це правда. На це відповідач сказав, що в момент зупинки габаритний ліхтар не горів і він буде виносити постанову про скоєння адмінправопорушення. Він попросив дати можливість скористатись правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Доказів скоєних правопорушень поліцейський не надав, хоча точно знав і показував поліцейському, що підсвітка заднього номерного знаку справна. Він повідомив поліцейського, що хоче скористатися юридичною допомогою адвоката і просив дати термін перед розглядом справи. Однак, вже було 23:30 год., тому не вдалось запросити на місце зупинки адвоката. Він просив перенести розгляд справи, однак відповідач відмовив в цьому клопотанні.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що 01 листопада 2019 року правопорушень, зазначених в постанові, не вчиняв, суду пояснив, адміністративне стягнення відповідачем на нього накладено неправомірно, оскільки він не вчиняв адмінправопорушення, викладеного в постанові, а факти викладені в ній не відповідають фактичним обставинам. Просить позов задоволити та стягнути понесені ним судові витрати по справі.

Представник позивача Котов В.В. позовні вимоги вважає підставними і такими що підлягають задоволенню. Із відео, наданого відповідачем, вбачається, що правопорушення було скоєно 23 год 22 хв, а на відео - 23 година. Тобто обставини викладені в постанові, згідно якої притягнуто позивача до відповідальності не відповідають дійсності. Крім того, якщо б позивач вчинив дане правопорушення, то згідно ПДР рух транспорного засобу забороняється. Однак він продовжив рух. Відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про вчинення позивачем правопорушення, викладеного в постанові. Просить позов задоволити та стягнути понесені судові витрати.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 суду пояснив, що позивач його онук. 01.11.2019 року біля 23 год він зателефонував йому і повідомив про те, що його зупинили поліцейський, так як в нього не горить фонар. Він прибув на місце події, хотів вияснити обставин , оскільки всі фонарі горіли в автомобілі, яким керував онук. Крім того, просили що хочуть адвоката, але поліцейські пояснювали, що в них немає часу і винесли постанову про притягнення його до відповідальності.

Від відповідача Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому вказується, що відеозаписом з нагрудного відео реєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. Поліцейським роз`яснено позивачу про порушення ним правил дорожнього руху України, на що позивач відповів, що не знав про несправність світлових приладів. Інспектором запропоновано позивачу переконатись у несправності заднього правого габаритного ліхтаря та ввімкнути для цього ближнє світло фар, на що позивач категорично відмовився, мотивуючи це тим, що він не зобов`язаний цього робити. Вважають, що постанова винесена на місці з дотриманням норм ст. ст. 283, 251, 252 КУпАП. Після розгляду справи позивача ознайомлено з змістом оскаржуваної постанови та запропоновано отримати копію постанови. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, зокрема містить посилання на нагрудну камеру поліцейського ВО-00070, фрагменти відеозаписів з якого долучені до матеріалів справи. В позовній заяві позивач вказує, що працівник поліції, порушуючи вимоги ст. 268 КУпАП, відмовив позивачу у задоволенні клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку з залученням у справу адвоката та правом скористатись правовою допомогою. Вказане не відповідає дійсності та повністю спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського, яким зафіксовано, що позивач, окрім клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, жодних клопотань більше не заявляв. Таким чином, позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заявити клопотання та отримати правову допомогу, тому жодним чином не був обмежений у правах. Інспектором патрульної поліції встановлена особа правопорушника, ступінь його вини та інші обставини, жодних переконливих підстав своєї невинуватості позивачем щодо вчинення правопорушення не надано, постанова винесена згідно ст. 258 КУпАП. Тому просять в позові відмовити.

Вивчивши та дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких мотивів.

01 листопада 2019 року поліцейський СРПП №2 УПП в Тернопільській області Адам`як С.С. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 №594648, в якій вказується, що 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді 100», номерний знак НОМЕР_1 , в якого в темну пору доби не працював правий габаритний ліхтар, чим порушив п.31.4.3а, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення. Таким чином, аналіз ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом того, що особою вчинено певне діяння, яке може бути кваліфіковано як адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів суд не має підстав для висновку, що при притягненні позивача до адміністративної відповідальності відповідачем в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону і під час цього були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Діяльність органів патрульної поліції, пов`язана з притягненням громадян до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, регламентована, зокрема, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015р. № 1395, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853. Відповідно до вимог пункту 2 розділу IV Інструкції зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст. 283 КУпАП, частина 3 якої передбачає в якості обов`язкового елементу місце вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог пункту 5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у формі, затвердженій додатком 5 вказаної Інструкції, і заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї ж Інструкції.

Словосполучення «на місці вчинення правопорушення» та «за місцем його вчинення» - не є тотожними та мають різне цільове спрямування. Так, відповідно до Рішення Конституційного суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 - «Аналіз положень глави 22 Кодексу в системному зв`язку з положеннями його глави 17 вказує на те, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України».

Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач суттєво порушив права позивача, оскільки не дав можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Після висловлення звинувачень, відповідач пішов до свого патрульного автомобіля, де виніс постанову. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Тобто своїми діями відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства Українидоказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Згідно ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідачем надано диск, який був оглянутий в судовому засіданні і з якого вбачається розбіжності в часі викладеному в постанові та зафіксованому на диску.Відсутній і сам факт фіксації вчинення позивачем правопорушення вказаного в постанові.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суд приходить до висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи суду не надано. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є не доведеним.

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, законними, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення та стягення судових витрат понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72, 77, 90, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП18 № 594648 про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень скасувати, а справу провадженням закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1200 (одну тисячу двісті) гривень.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя:/підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили "___" ________________ 2020р.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах справи № 608/2199/19.

Суддя: Л. Й. Квятковська