Справа № 216/2093/18
Суддя: Бутенко М. В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 216/2093/18
провадження №2-а/216/27/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі головуючого судді Бутенко М.В.,

за участі секретаря судового засідання Крейси О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, зазначивши, що постановою серії ВР № 244992 від 18 квітня 2018 р. за статтею 122 частиною 2 КУпАП, що була винесена інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховським Є.Б., його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

Позивач свої вимоги обґрунтовує наступним, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення 18 квітня 2018 року о 20.30 годині в м. Кривому Розі Центрально-Міському районі водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя вул. Лермонтова та провул. Пулковський на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п. 8.7.3 "г" ПДР України. Позивач вважає дану постанову незаконною та просить скасувати, оскільки Правил дорожнього руху він не порушував, а проїжджаючи регульований пішохідний перехід він рухався на дозволяючий рух сигнал світлофора. Поліцейським при складанні даної постанови не було враховано той факт, що він перебував з іншого боку перехрестя, тому не міг бачити, який сигнал світлофора увімкнувся під час перетину ним (позивачем) перехрестя. Крім того, вважає що відповідач, інспектор Мураховський Є.Б. незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, хоча закон дозволяє розглядати справи виключно за місцезнаходженням органу, який уповноважений розглядати такі справи.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03 липня 2018 року відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 січня 2020 року справу призначено до розгляду.

Позивач та його представник Митрошин С.В. в судове засідання не з`явилися, представник позивача Митрошин С.В. надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності без застосування засобів технічної фіксації.

Відповідач Мураховський Є.Б. в судове засідання не з`явився, на адресу суду направив відзив на позов, в якому просив справу розглянути у його відсутність та відмовити в задоволенні позовних вимог. У відзиві зазначив, що під час патрулювання 18 квітня 2018 року на перехресті пр. Пулковського та вул. Лермонтова був помічений транспортний засіб Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 , водій якого виїхав на перехрестя та проїхав його на жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР України, після чого на підставі ст.35 ЗУ «Про національну поліцію» був зупинений поліцейськими. Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП водію були зачитані права. Після з`ясування всіх фактичних даних ним було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, ним (відповідачем) було законно та обґрунтовано, з дотриманням норм чинного законодавства до позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф в розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачено, що за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.7.3 «ґ» ПДР України жовтий сигнал забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Тобто, для встановлення наявності складу адміністративного правопорушення необхідно встановити, що позивач дійсно здійснив рух на заборонений жовтий сигнал світлофора.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ВР № 244992 від 18.04.2018 року винесеної інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховським Євгеном Борисовичем, встановлено, що 18 квітня 2018 року о 20.30 годині в м. Кривому Розі Центрально-Міському районі водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Daewoo Lanos державний номерний знак НОМЕР_1 проїхав перехрестя пр. Пулковський та вул. Лермонтова на забороняючий сигнал світлофора, а саме жовтий, чим порушив п. 8.7.3 "г" ПДР України.

Вказаною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 280 КУпАП України (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення,чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, заподіяння майнової шкоди, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Однак, відповідачем по справі не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано. Так відповідачем по справі було надано відеозапис, однак з нього не вбачається, що саме ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху та проїхав на жовтий сигнал світлофора, оскільки відповідач перебував з іншого боку перехрестя, тому суд не може брати до уваги даний відеозапис в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

В графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів на підтвердження порушення водієм ПДР України.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України до суду не надано.

Отже, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП є незаконною та підлягає скасуванню.

Щодо твердження позивача, що оскаржувана постанова повинна була розглядатися відповідачем не на місці вчинення правопорушення, а за місцем його вчинення, тобто за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Як вбачається з ч. 1 ст. 276КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ч. 2 ст.258КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст.222КУпАП органи Національної поліції розглядають, крім іншого, справи про адміністративні правопорушення про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, зокрема, передбачених ч. 2 ст. 122 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст.258КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст.285КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як вбачається з рішення Конституційного Суду України від 26.05.2015року №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП, підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 цього Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України. Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні ч. 1 ст. 276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Окрім того, аналіз п. 2.3 зазначеного рішення Конституційного Суду України, дає підстави для висновку про те, що Конституційний Суд України, говорячи про порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП, мав на увазі виключно випадки застосування скороченого провадження у справах, на які не розповсюджуються вимоги ст. 258 КУпАП.

Однак, вже після прийняття Конституційним Судом України зазначеного рішення, норми КУпАП та, зокрема, ст. 258, зазнали змін, в результаті чого на справи, які віднесено до компетенції Національної поліції, розповсюджено вимоги ч. 4 ст. 258 - постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься на місці вчинення правопорушення.

Таким чином, працівники підрозділів Національної поліції мають право виносити постанови у справах про адміністративні правопорушення за порушення Правил дорожнього руху, передбачених ч. 2 ст.122КУпАП на місці вчинення такого правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП відносно позивача підлягає закриттю.

Враховуючи, що сторони звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ч. 2 ст. 122 КУпАП, ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховського Євгенія Борисовича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР № 244992 від 18.04.2018 року, винесену інспектором роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховським Є.Б. якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого рогу Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

відомості про сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , номер платника податків НОМЕР_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: інспектор роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в м. Кривому Розі Департаменту патрульної поліції Мураховський Євген Борисович, місце знаходження: м. Кривий Ріг, вул. Волгоградська, буд. 11.

Головуючий суддя: Бутенко М.В.