Справа № 662/2659/19
Суддя: Решетов В. В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року Новотроїцький районний суд

Херсонської області

у складі: головуючого судді Решетова В.В.

секретар судового засідання Голумбієвська С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Новотроїцьке Херсонської області адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополь, інспектора роти №3 УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Мороз Сергія Валерійовича про скасування постанови серії ДПО18 №664924 про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

05.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної поліції України відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополь, інспектора роти №3 УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Мороз Сергія Валерійовича про скасування постанови серії ДПО18 №664924 про адміністративне правопорушення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що постановою відповідача від 16.11.2019 серія ДП18 № 664924, його було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП - керування автомобілем з непрацюючим заднім лівим габаритом, та накладено штраф у розмірі 340 гривень.

Накладене адміністративне стягнення не відповідає фактичним обставинам справи, а дану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, виходячи з того,що 16.11.2019 року він рухався на своєму автомобілі ВАЗ 21093 д/н НОМЕР_1 та буксирував причіп д/н НОМЕР_2 по автодорозі Харків-Сімферополь 484 км. Розпочинаючи рух, він перевірив технічну справність основних елементів авто та причепа: коліс, шин, гальмівної системи, рульового керування, двигуна та світлових приладів. Всі вузли та агрегати на момент перевірки були у справному робочому стані. Його автомобіль був зупинений інспектором роти №3 УПП в Херсонській області ДПП лейтенантом поліції Мороз С.В., на тій підставі, що він рухався в автомобілі, в якому не горів задній лівий габаритний вогонь, інспектор попросив його документи, він передав їх йому, після чого останній пішов до свого службого автомобілю для складання постанови в справі про адміністративне правопорушення, не зважаючи на його заперечення та не вживши відповідних дій на спростування правопорушення. Він пояснював поліцейському, що перед початком руху перевірив справність агрегатів автомобіля, в т.ч. і світлових приладів, помітити під час руху, що лівий габаритний вогонь не світиться, він фізично не міг, тому і не міг усунути дану несправність. При цьому він на місті справив несправність та габарит загорівся. Однак його пояснення не були прийняті до уваги та 27.11.2019 року на його адресу було направлено та 02.12.2019 року ним отримано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 664924 від 16.11.2019 року, якою його притягнуто до відповідальності за те, що експлуатував автомобіль, в якому не горів лівий задній габаритний вогонь, з якою він не згоден та просив позов задовольнити.

Відповідно до п. 31.4. ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей:

31.4.3. Зовнішні світлові прилади:

а) кількість, тип, колір, розміщення і режим роботи зовнішніх світлових приладів не відповідають вимогам конструкції транспортного засобу;

б) порушено регулювання фар;

в) не горить лампа лівої фари в режимі ближнього світла;

г) на світлових приладах немає розсіювачів або використовуються розсіювачі і лампи, що не відповідають типу даного світлового приладу;

ґ) на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світло пропускання.

Таким чином, даний пункт ПДР порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП, як за "керування транспортними засобами, що мають несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби)" є неправомірним.

Відповідно до частини "ї" п.31.4.7 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів за наявності таких технічних несправностей: відсутні або несправні фари і задні габарити і ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи не безпечний вантаж. Жодний вантаж він не перевозив, тому що керував легковим автомобілем, тому і даний пункт ПДР ним порушений не був, тому застосування до нього покарання передбаченого ч.1 ст.121. КУпАП, як за «інші технічні несправності» є неправомірним.

Відповідно до п.п. «б» п.31.6. ПДР забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Несправність заднього лівого габаритного ліхтаря він виявив після зупинки автомобіля інспектором, і в присутності інспектора виправив несправність.

Згідно п 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі поломки указаної пунктом 31.4 даних правил водій зобов`язаний прийняти міри для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись мір безпеки з виконанням вимог визначених пунктів 9.9 і 9.1.1 даних правил, однак поліцейський в порушення цих норм склав постанову про адміністративне правопорушення.

Просив суд скасувати постанову від 16.11.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 664924, по ч.1 ст.121 КУпАП та закрити справу.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що позовні вимоги не визнають, оскільки відповідно до пункту 1.3 ПДР України - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також бути взаємно ввічливими.

П.2.3. для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а)перед виїздом перевірити та забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу,правильність розміщення та кріплення вантажу.

Враховуючи те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно його експлуатації пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху,він завжди повинен бути у справному стані. У разі неможливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається. Перед виїздом водій зобов`язаний зовнішнім оглядом переконатися у справності приладів зовнішнього освітлювання.

Відповідно до п.31.6 забороняється подальший рух транспортного засобу у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

ОСОБА_1 керував транспортним засобом у якого в темну пору доби не горів лівий задній габаритний ліхтар. Після чого, був зупинений працівниками поліції та в подальшому було винесено постанову за ч.1 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 340 гривень штрафу.

Вважають, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП є законним, обґрунтованим та доведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 664924 від 16.11.2019 року не підлягає скасуванню. Просили суд відмовити в задоволенні позову як доказ до відзиву надали диск з зафіксованою подією на відео.

Вислухавши пояснення та доводи позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як встановлено судом, відносно позивача відповідачем 16.11.2019 року було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДП18 № 664924, згідно якої, 16.11.2019 року о 22-00 годині 11 хвилин, водій ОСОБА_1 , в темну пору доби, керував автомобілем з причепом, в якому не горять фари задніх лівих габаритних ліхтарів, чим порушив п.31.6 б ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

На підставі даних порушень позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 гривень.

Таким чином, оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених Законом.

Частиною 1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, належним доказом правопорушення є фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

Що стосується позовних вимог позивача в частині безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.3 ПДР України - Учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно виконувати вимоги ПДР України, а також бути взаємно ввічливими.

П.2.3 ПДР передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: а)перед виїздом перевірити та забезпечити технічний стан і комплектність транспортного засобу,правильність розміщення та кріплення вантажу.

Враховуючи те, що транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки і відповідно його експлуатації пов`язана з підвищеною небезпекою для учасників дорожнього руху,він завжди повинен бути у справному стані.

У разі неможливості виконання цієї вимоги експлуатація транспортного засобу не допускається.

Перед виїздом водій зобов`язаний зовнішнім оглядом переконатися у справності приладів зовнішнього освітлювання.

Відповідно до п.31.6 ПДР України забороняється подальший рух транспортного засобу, у якого в темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Згідно п 31.5 ПДР у разі виникнення в дорозі поломки указаної пунктом 31.4 даних правил водій зобов`язаний прийняти міри для їх усунення, а якщо це зробити не можливо рухатись якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись мір безпеки з виконанням вимог визначених пунктів 9.9 і 9.1.1 даних правил, однак поліцейський в порушення цих норм склав постанову про адміністративне правопорушення.

З доданого до матеріалів справи відео-доказу правопорушення вбачається, що подія яка відбулась 16.11.2019 року за участі позивача та відповідача інспектора роти №3 УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Мороз С.В., де зафіксовано, що горять обидва габаритні вогні, що відповідає поясненням позивача про усунення несправності світлових габаритів свого транспортного засобу та таким чином в його діях не вбачається склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, відповідачем не підтверджено, що ОСОБА_1 порушив п.31.6 ПДР України, а отже вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, оскільки його дії відповідали п.31.5 ПДР України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС Україн за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищенаведеного, враховуючи недоведення відповідачами роз`яснення позивачу при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови його прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, та дотримання позивачем п.31.5 ПДР України суд вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 77, 122, 123, 243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Національної поліції України відділу патрульної поліції в АР Крим та м. Севастополь, інспектора роти №3 УПП в Херсонській області ДПП лейтенанта поліції Мороз Сергія Валерійовича про скасування постанови серії ДПО18 №664924 про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №664904 від 16.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн. за адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП та закрити провадження по справі.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до П`ятого адміністративного суду через Новотроїцький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В.Решетов