Справа № 480/1031/19
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2020 року

Київ

справа №480/1031/19

адміністративне провадження №К/9901/1276/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Коваленко Н.В., Кравчука В.М.,

перевіривши касаційну скаргу Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі №480/1031/19 за позовом Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Сумській області до Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

Управління Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України в Сумській області (далі - позивач, скаржник) звернулося до суду з позовом до Сумської міської ради, уточнивши який просило:

- визнати протиправним та скасувати рішення Сумської міської ради від 28.11.2018 №4221-МР в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва багатоквартирних житлових будинків площею 0,8553 га, за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, біля будинку №77б (кадастровий номер :05:002:0052) та рішення Сумської міської ради від 28.11.2018 №4183-МР "Про погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, біля будинку № 77б" у частині погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, біля будинку № 77б, кадастровий номер :2, яка перебуває у комунальній власності територіальної громади м. Суми на три земельні ділянки площами: 0,5174 га; 0,2878 га; 0,0501 га;

- зобов'язати Сумську міську раду затвердити на пленарному засіданні проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019, позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 28.11.2018 №4221-МР в частині відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу для будівництва багатоквартирних житлових будинків площею 0,8553 га, за адресою: м. Суми, вул. Ковпака, біля будинку №77б (кадастровий номер :05:002:0052).

Зобов'язано Сумську міську раду повторно розглянути на пленарному засіданні питання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу та прийняти рішення відповідно до вимог земельного законодавства України з відповідним обґрунтуванням.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

02 січня 2020 року позивач направив на адресу Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі №480/1031/19.

Колегія суддів перевірила наведені в касаційній скарзі обґрунтування підстав для задоволення заявлених у ній вимог, дослідила додані до скарги матеріали і дійшла висновку про таке.

Частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Предметом оскарження у даній справі є рішення суб'єкта владних повноважень щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків та щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки.

Відповідно до частини четвертої статті 12 КАС України виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб'єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об'єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб'єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п'ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Згідно з пунктом 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанцій, враховуючи, що частина десята статті 12 КАС України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає, що оскільки спір в даній справі стосується оскарження рішень суб'єкта владних повноважень щодо відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва багатоквартирних житлових будинків та щодо погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу та об'єднання земельної ділянки, а також з огляду на значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, кількість сторін та інших учасників справи - дана справа є малозначною.

Відповідно до пункту 2 частини п'ятої статті 328 КАС України судові рішення у справах незначної складності не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення вищезазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах незначної складності, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У касаційній скарзі скаржник не навів обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржується судове рішення, яке не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані судові рішення прийняті у справі незначної складності, передбачені пунктом 2 ч. 5 ст. 328 КАС виняткові обставини відсутні, суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження у даній справі.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Сумській області на рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 16.07.2019 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 26.11.2019 у справі №480/1031/19 за позовом Управління Державної служби спеціального зв'язку та захисту інформації України в Сумській області до Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А. Ю. Бучик

Судді: Н. В. Коваленко

В. М. Кравчук