Справа № 240/11354/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/11354/19

категорія 108080000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови і рішення,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Житомирської митниці ДФС у якому просила визнати протиправним та скасувати:

- картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101050/2019/00092 від 07.10.2019;

- рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № UA101000/2019/200750/2 від 18.10.2019.

В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору купівлі-продажу, рахунку-фактури було придбано автомобіль марки BMW x5 кузов НОМЕР_2 2015 року випуску за 18500 євро. До митного поста «Новоград- Волинський» Житомирської митниці ДФС подано митну декларацію, митна вартість була визначена за основним методом. Вказує, що відповідач при перевірці митної вартості товару дійшов помилкового висновку, що надані до митного оформлення документи не містять усіх відомостей щодо ціни, а саме: відсутні банківські платіжні документи, а рахунок-фактуру складено особою, яка не є власником ТЗ. Вважає рішення відповідача протиправними.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 31.10.2019 позовну заяву залишено без руху.

До суду 07.11.2019, на виконання вимог ухвали від 31.10.2019, надійшла заява з додатками.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання на 02.12.2019.

Відділом документального забезпечення суду 27.11.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Вказує, що декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 Митного кодексу України. Вказує, що додатково наданий рахунок - фактура від 19.09.20419 між ALD Automotive та KostyaCARC не міг бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості у зв`язку з тим, що ALD Automotive продала автомобіль BMW Х5 компанії KostyaCARC за 21795,73 EUR, тоді як у подальшому транспортний засіб був проданий KostyaCARC громадянці ОСОБА_1 за ціною, що є нижчою ціни його придбання у третьої особи. Вказує, що у витягу із сайту www.costacars.moy.su зазначено, що автомобіль непридатний до експлуатації, а в рахунку - фактури від 30.09.2019 №63/2019 не має посилання на те, що автомобіль непридатний до експлуатації. Крім того, відповідно до відомостей акту огляду транспортного засобу, складеного під час перетину митного кордону України в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ІІА205010/2019/124636, транспортний засіб перетинав кордон самостійно (власним ходом). У витягу із сайту www.costacars.moy.su зазначено, що автомобіль непридатний до експлуатації, а в рахунку - фактури від 30.09.2019 №63/2019 не має посилання на те, що автомобіль непридатний до експлуатації. Крім того, відповідно до відомостей акту огляду транспортного засобу, складеного під час перетину митного кордону України в зоні діяльності Волинської митниці ДФС ІІА205010/2019/124636, транспортний засіб перетинав кордон самостійно (власним ходом). Факт проведення консультації підтверджується відповідним письмовим повідомленням декларанта про це. Під час проведення консультації декларантом не надано додаткових документів та іншої цінової інформації. Враховуючи наведене вище, прийнято рішення про коригування митної вартості №UA101000/2019/200750/2 від 18.10.2019. У подальшому транспортний засіб випущено у вільний обіг на підставі митної декларації №UA101050/2019/014474 від 21.10.2019 із застосуванням фінансових гарантій у порядку, передбаченому ч. 7 ст. 55 Митного кодексу України. На підставі викладеного вважаємо, що дії посадових осіб митниці при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості відповідають приписам законодавства з питань державної митної справи, а тому підстави для скасування рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товару відсутні.

Позивач та представник позивача прибули до суду. Подали клопотання в яких вказують, що не заперечують щодо розгляду справи у порядку письмового провадження.

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, а також зважаючи на відсутність перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні та приймаючи до уваги відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, судом постановлено протокольну ухвалу про подальший розгляд справи в письмовому провадженні, в строки, передбачені ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Встановлено, що 07.10.2019 до митного поста «Новоград-Волинський» Житомирської митниці ДФС подано до митного оформлення електронну митну декларацію UA101050/2019/013797 на легковий автомобіль марки BMW, модель x5 , номер кузова НОМЕР_5, тип двигуна - дизель 155 кw, робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 см3, загальна кількість місць - 5, тип кузова - універсал, рік виготовлення - 2015, пошкодження - сколи, тріщини на лобовому склі та пошкоджений задній бампер та вм`ятини на криші (а.с. 47-48).

Встановлено, що у вказаній митній декларації обраний метод його визначення, а саме основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Зокрема, в графі "42" здійснено визначення митної вартості вказаного транспортного засобу в розмірі 18500,00 EUR.

До митної декларації надано: - свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № 504128924 від 11.06.2015; - рахунок - фактура (інвойс) № 63/2019 від 30.09.2019; - акт проведення огляду товару №UA205010/2019/124636 від 03.10.2019, складений в зоні діяльності Волинської митниці ДФС під час перетину митного кордону України; - копію митної декларації країни відправлення № MRN19BEE670 від 01.10.2019; - довідку про транспортні витрати від 07.10.2019; - договір про надання послуг митного брокера ДД-87 від 02.10.2019; - висновок про походження товару або акт експертизи, виданий уповноваженим органом 504128924 від 11.06.2019; - паспортний документ фізичної особи, що містить інформацію про місце постійного або тимчасового проживання на території України ВМ538037 від 18.04.1998; - паспортний документ фізичної особи, що дає право на перетин державного кордону України FG 078627 від 12.04.2017.

Посадовими особами Житомирської митниці ДФС за результатами розгляду митної декларації UA101050/2019/013797 та доданих до неї документів, відмовлено в митному оформленні транспортного засобу. Вказану відмову у митному оформленні транспортного засобу посадова особа Житомирської митниці ДФС оформила карткою відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101050/2019/00092. Причина: Митна декларація не може бути оформлена. оскільки декларантом заявлена митна вартість товару №1 не підтверджена документально на письмову вимогу митного органу не надано додаткових документів які підтверджують заявлену митну вартість, чим порушено вимоги ч.3.4 ст.53 МКУ. В зв`язку з прийняттям рішення про коригування митної вартості - UА101000/2019/200750/2 від 18.10.2019 дані гр. 12,45,47 МД не можуть бути використанні для здійснення митного контролю та митного оформлення товару, а окрім того це в свою чергу призвело до несплати встановлених законодавством митних платежів в повному обсязі, чим, порушено вимоги ст..266.289.293 МКУ та ст. 57-1 Податкового кодексу України. Роз`яснено вимоги, виконання яких забезпечує можливість прийняття митної декларації, митного оформлення, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: Необхідно подати належним чином оформлену МД відповідно рішення про коригування митної вартості UА101000/2019/200750/2 від 18.10.2019 сплатити платежі в повному обсязі. Рішення про відмову у митному оформленні може бути оскаржена до митного органу витого рівня відповідно до глави IV Митного кодексу України або до суду. (а.с. 15).

Декларантом додатково було надано: платіжне доручення від 30.09.2019; платіжне доручення від 01.10.2019; рахунок - фактуру від 19.09.2019, між ALD Automotive та KostyaCARC; витяг із сайту mobile, de - www.costacars.moy.su; переклад рахунку- фактури від 30.09.2019 №63/2019 на українську мову.

Встановлено, що 18 жовтня 2019 року відповідачем прийнято рішенням про коригування митної вартості товарів UA101000/2019/200750/2 (далі - рішення від 18.10.2019). Обставини прийняття рішення від 18.10.2019: документи, подані для митного оформлення містять розбіжності не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає (сплаті за товар, а саме:

- декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 Митного кодексу України;

- рахунок - фактура від 19.09.20419 між ALD Automotive та KostyaCARC не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості у (зв`язку з тим, що ALD Automotive продала автомобіль BMW Х5 компанії KostyaCARC за 21795,73 EUR, тоді як у подальшому транспортний засіб був (проданий KostyaCARC ОСОБА_1 за ціною, що є нижчою ціни його придбання у третьої особи);

- відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України не надано такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

а) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого (визначається;

б) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

в) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

У графі 33 рішення вказано, що з метою обґрунтованого вибору другорядного методу визначення митної вартості оцінюваних товарів проводимо консультацію, в ході якої декларанту надається інформація щодо вартості схожого товару. Методи 2а і 26 не можуть бути застосовані у зв`язку з відсутністю цінової інформації на ідентичні га подібні (аналогічні) товари, методи 2в і 2г - в зв`язку з відсутністю основи для віднімання та додавання вартості. Митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. З ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за МД від 06.09.2019 №UA205090/2019/105247 автомобіль марки BMW, модель - автомобіля - Х5, об`єм циліндрів двигуна- 1995 см3, рік виготовлення - 2015 і становить 23650,00 Євро за одиницю з дотриманням принципів і критеріїв, визначених Угодою про застосу вання статті Vil Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року.

Таким чином, 18.10.2019 Житомирською митницею ДФС здійснено коригування митної вартості транспортного засобу та прийнято оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів, яким визначено митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України) у розмірі 23650,00 EUR (а.с. 12).

Не погоджуючись з відмовою відповідача у прийнятті митної декларації та коригування митної вартості товару, позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права шляхом визнання протиправними та скасування оскаржуваних рішень.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VІ (далі - МК України).

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 МК України. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме легкового автомобілю б/в марки BMW, модель X5 , номер кузова НОМЕР_2 , рік виготовлення 2015 за ціною 18500,00 євро та ненадання відповідачу документів для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Щодо обставин прийняття рішення від 18.10.2019: декларантом до митного оформлення не подано документ про оплату оцінюваного товару, як це передбачено ч. 2 ст. 53 та ч. 1 ст. 368 Митного кодексу України.

Частиною 2 ст. 53 Митного кодексу встановлено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 1 ст. 368 Митного кодексу України визначено, що для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів.

Під час судового розгляду адміністративної справи встановлено, що декларантом на підтвердження митної вартості товару було подано: рахунок-фактура №63/2019 від 30.09.2019, в якому визначено ціну товару 18500,00 євро (а.с. 19, 20), копія митної декларації країни відправлення від 01.10.2019 у якій вказано вартість ТЗ 18550,00 (а.с. 53) та додатково було надано: платіжне доручення від 30.09.2019 (сума 9000,0 євро, платник - ОСОБА_1 (а.с. 21.); платіжне доручення від 01.10.2019 (сума 9500,0 євро, платник - ОСОБА_1 ); рахунок - фактуру від 19.09.2019, між ALD Automotive та KostyaCARC; витяг із сайту mobile, de - www.costacars.moy.su (а.с.25).

Окрім того, декларантом було подано заяву якою повідомлено, що транспортні витрати на доставку автомобіля до пункту пропуску Ягодин становлять 250 євро. (а.с. 58).

Отже, декларантом надано достатні документи, які містять відомості щодо вартості ТЗ, а подані декларантом документи за назвою і змістом відповідали вимогам пунктів 2, 3 частини другої статті 53 Митного кодексу України, а оплата заявленої у МД вартості товару в сумі 18500,00 євро підтверджується платіжними дорученнями, що були додатково надані митному органу.

Щодо обставин прийняття рішення від 18.10.2019: рахунок - фактура від 19.09.20419 між ALD Automotive та KostyaCARC не може бути використаний для підтвердження заявленої митної вартості у (зв`язку з тим, що ALD Automotive продала автомобіль BMW Х5 компанії KostyaCARC за 21795,73 EUR, тоді як у подальшому транспортний засіб був (проданий KostyaCARC ОСОБА_1 за ціною, що є нижчою ціни його придбання у третьої особи.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем автомобіль BMW х 5 Шасі НОМЕР_2 2015 року випуску було придбано у компанії KostyaCARC, що підтверджується рахунком - фактурою №63/2019 від 30.09.2019 за ціною 18500,00 євро (а.с. 19).

Суд відмічає, що правовідносини, що виникли між ALD Automotive та KostyaCARC не можуть впливати на права ОСОБА_1 , оскільки відповідачем не надано до суду належних доказів того, що в країні, де відбувалось укладення угоди між ALD Automotive та KostyaCARC заборонено змінювати вартість придбаного товару у бік зменшення при послідуючій його реалізації третім особами.

Щодо обставин прийняття рішення від 18.10.2019: відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України не надано такі додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість товару, а саме:

а) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товару, митна вартість якого визначається;

б) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

в) висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України (в редакції, станом на день виникнення спірних правовідносин) у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Суд відмічає, що до матеріалів справи не надано доказів, що митним органом було направлено, вручено чи в інший письмовий спосіб повідомлено декларанта про необхідність надати (за наявності) додаткові документи, визначені в ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що така обставина для прийняття Рішення від 18.10.2019, як ненадання додаткових документів відповідно до ч.3 ст. 53 Митного кодексу України є помилковою, а рішення від 18.10.2019 протиправним в цій частині.

Крім того, у рішенні про коригування митної вартості товарів від 18.10.2019 №UA101000/2019/200750/2 зазначено про неможливість застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а та методу 2б з причин відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в та методу 2г з причин відсутності вартісної основи для віднімання та додавання вартості

Суд зазначає, що відповідно до частини четвертої статті 57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

В той же час, доказів того, що відповідач провів необхідну консультацію у належний спосіб, матеріали справи не містять. Саме лише посилання на проведення консультації не можна вважати таким, що відповідає нормам закону.

Суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Разом з тим, суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Як визначено частиною шостою статті 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі №825/648/17 (№ К/9901/16592/18) висловив позицію, що у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Відповідно до рішення від 18.10.2019, митна вартість визначена за резервним методом, із врахуванням обмежень, передбачених ч. 3 ст. 64 Митного кодексу України, яка ґрунтується на раніше визнаній (визначеній) органами доходів та зборів митній вартості схожого автомобіля за МД від 06.09.2019 №UA205090/2019/105247 автомобіль марки BMW, модель - автомобіля - Х5, об`єм циліндрів двигуна- 1995 см3, рік виготовлення - 2015 і становить 23650,00 Євро.

Судом досліджено надану представником відповідача копію митної декларації від 06.09.2019 №UA205090/2019/105247 та встановлено, що митна вартість автомобіля за декларацією була визначена декларантом за резервним методом, ціна товару 20500,00 грн.

Однак, позивачем, згідно МД № UA101050/2019/013797 заявлено митну вартість товару за основним методом, а не за резервним. Окрім того, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом згідно МД від 06.09.2019 №UA205090/2019/105247.

На думку суду, відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Також не наведено достатніх підстав правомірності проведеного відповідачем розрахунку митної вартості без врахування технічного стану транспортного засобу внаслідок пошкоджень автомобіля, що безумовно впливає на митну вартість вказаного товару. Наявність пошкоджень транспортного засобу підтверджується додатковим аркушем до Акту про проведення митного огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA205010/2019, яким встановлено наступні пошкодження: сколи, тріщини на лобовому склі, пошкоджений -задній бампер (а.с. 27). Суд відмічає, що вказані пошкодження безумовно впливають на вартість даного транспортного засобу.

Суд звертає увагу, що в адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення орган доходів і зборів повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення органу доходів і зборів не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах. Контролюючий орган не довів правових підстав для застосування резервного методу.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з адміністративним позовом позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн, що підтверджується квитанцією №76 від 30.10.2019 (а.с.4).

У зв`язку із задоволенням позовних вимог суд дійшов висновку, що судові витрати, понесені позивачем, належать відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у повному розмірі.

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA101050/2019/00092 від 07.10.2019 та Рішення Житомирської митниці про коригування митної вартості товарів № UA101000/2019/200750/2 від 18.10.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Житомирської митниці ДФС (вул. Перемоги, 25, м.Житомир, 10003, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) документально підтверджені судові витрати у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук