Справа № 379/1599/19
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/1599/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області Ціліцького Віталія Володимировича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Київській області про визнання дій відповідача протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 14.11.2019 серія БАА №362289,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.11.2019 звернувся до суду з даним позовом та просить скасувати постанову від 14.11.2019 року, серія БАА № 362289, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції Ціліцьким Віталієм Володимировичем за ч. 1 ст. 126 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14.11.2019 року, близько 01:00, він перебував поруч з автомобілем ВАЗ 2106 д.н.з. НОМЕР_1 на вулиці Революції та чекав на свою дружину ОСОБА_2 , так як керувала даним транспортним засобом вона. Згодом замерз та присів в автомобіль щоб зігрітися. Як тільки сів в автівку відразу до нього підійшов поліцейський Ціліцький В.В. та почав вимагати в нього документи та інкримінувати йому керування транспортним засобом в стані сп`яніння. Щоб уникнути конфлікту, він надав документи, які просив поліцейський. Він пильно їх вивчив та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння. Однак в зв`язку з тим, що відповідач прямо порушував приписи ст. 266 КУпАП та інструкції про порядок огляду на стан сп`яніння, а саме були відсутні поняті, драгера в поліцейських не було, він відмовився від проходження такого огляду.

24.11.2019, отримавши відповідного листа з даною постановою по пошті, він дізнався, що по відношенню до нього того дня - 14.11.2019, за порушення правил дорожнього руху та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАПполіцейським СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області сержантом поліції Ціліцьким В.В. було винесено постанову, серія БАА № 362289, про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Не погоджуючись з даною постановою, заперечуючи свою вину в повному обсязі, наполягаючи на відсутності будь-яких доказів, які б підтверджували зазначені у постанові обставини, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 251 КУпАП протокол не складався, а постанова не містить даних, передбачених ст. 283 КУпАП.

Відповідачем у визначений ухвалою строк відзив на позовну заяву - не подано.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, 08.01.2020 подано відеозапис з нагрудної камери поліцейського та пояснення щодо позову. Так, згідно пояснень, заявлені позовні вимоги вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Апелюючи доводам позивача, зазначає, що згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції НПУ, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Інспектором правомірно було винесено постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення. Постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, а тому правові підстави для визнання її незаконною - відсутні.

Позивач та його представник адвокат Кривошеєв М..Ю. у судове засідання не з`явилися. Представник позивача адвокат Кривошеєв М.Ю. подав через канцелярію суду заяву з проханням слухати справу без його участі та участі його довірителя позивача по справі. Позовні вимоги просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач двічі в судове засідання не з`явився, в силу ст. 268 КАС України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, правом подавати клопотання не скористався. 06.12.2019 подав через канцелярію суду заяву з проханням розглядати справу без його участі за наявними в матеріалах справи доказами.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача двічі в судове засідання не з`явився, в силу ст. 268 КАС України про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом встановлено, що 14.11.2019 поліцейським СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області Ціліцьким В.В. в м. Таращі по вул. Революцї відносно ОСОБА_1 була складена постанова, серія НОМЕР_2 , про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього року, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою, на підставі ч. 1 ст. 126 КУпАП, застосовано до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З вищезазначеної постанови вбачається, що 14.11.2019 о 00.20 год в м. Таращі, вул. Революції, позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_1 , не пред`явив для вилучення посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.1 А Правил дорожнього руху та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с.10).

Зазначену постанов позивач отримав 24.11.2019 (а.с.14).

Згідно рапорту поліцейського СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області Ціліцького В.В. «при складанні адміністративних матеріалів, позивач вів себе агресивно та відмовився надавати посвідчення водія» (а.с. 15).

З відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що позивач виконав вимогу поліцейського СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області Ціліцького В.В., відповідача по справі, та надав йому для огляду водійські права (а.с.31).

Будь яких доказів винуватості позивача відповідачем не надано.

Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, вивчених в ході судового розгляду.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з статтею 31 Закону, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з положень ст. 251, 252, 279 КУпАП, орган (посадова особа), розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, в тому числі надає оцінку зібраним доказам.

Частина 1 ст. 126 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Згідно ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками була отримана відповідачем 04.12.2019 року, що підтверджується супровідним листом від 03.12.2019, який містить відповідну відмітку.

Таким чином, судом в межах повноважень, визначених КАС України, було вжито необхідних заходів для забезпечення права відповідача подати відзив на позовну заяву, приймати участь в судовому засіданні та надати суду усні пояснення по суті справи, а також надати суду докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідач вказаним правом не скористався, відзив на позовну заяву, а також докази правомірності оскаржуваної постанови, суду не надав, в судове засідання не з`явився та подав заяву з проханням розглянути справу за наявними матеріалами справи.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оцінка доказів здійснюється судом за правилами статті 90 КАС України, відповідно до приписів якої суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суду не надано.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не довів факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та, відповідно, правомірність оскаржуваної постанови.

При цьому суд враховує, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, виходячи з положень КУпАП, сама по собі не є доказом у справі про адміністративне правопорушення та не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке приймається ним на підставі оцінки доказів у справі про адміністративне правопорушення. Враховуючи наведене, постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка надана позивачем, суд не може визнати належним, допустимим, достовірним та достатнім доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 05.08.2019 року по справі № 712/12830/16-а.

В силу п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову та на підставі п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України скасовує рішення суб`єкта владних повноважень і закриває справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись статтями 19, 62 Конституції України, статтями 2, 6, 9, 71-74, 77, 90, 242, 244 - 246, 268, 286, 272, 293, 295 КАС України, статтями 7, 9, 122, 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, ЗУ «Про Національну поліцію» суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Постанову поліцейського СРПП №1 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУ НП в Київській області Ціліцького Віталія Володимировича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 362289 від 14.11.2019, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

ГоловуючийВ. І. Зінкін