Справа № 1.380.2019.006653
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.006653
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року

м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Сидор Н.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, в якій позивачка просить:

- визнати протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35% при призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що призвело до тривалого заниження розміру пенсійних виплат;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплачувати пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% згідно з п. 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначає, що 07.11.2019 звернулась до відповідача із заявою про проведення з 01.10.2017 перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, на яку відповідач надав відповідь про те, що з 01.10.2017 проведено автоматичний перерахунок пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з яких сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Вважає, що дії відповідача є такими, що порушують її право на соціальний захист у законних розмірах та як наслідок розмір встановленої пенсії є заниженим, оскільки неправильно застосовано коефіцієнт страхового стажу 1%, а не 1,35%. Крім цього, позивачка переконана, що відповідач неправильно застосував до спірних відносин норму права, що стосується переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки 01.10.2017 їй вперше призначено пенсію за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач позов не визнає, позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву (вх. № 1164 від 09.01.2020). У поданому відзиві представник відповідача зазначає, що як вбачається з матеріалів пенсійної справи, позивачці з 08.08.2012 призначено пенсію відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу». На виконання вимог п. 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 01.10.2017 позивачку переведено на пенсію за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за матеріалами пенсійної справи, оскільки розмір пенсії відповідно до цього закону є більшим. З 11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 № 2148-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», відповідно до якого пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. Відтак, оскільки пенсія позивачці призначена з 08.08.2012 відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення з пенсії державного службовця на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» здійснено із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1%. З огляду на викладене, відповідач стверджує, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області діяло правомірно та в межах норм чинного законодавства.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити наступне.

Ухвалою судді від 16.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи ( у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 13.01.2020 у задоволенні заяви позивачки про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та клопотання представника відповідача про залишення без розгляду позовної заяви відмовлено. Суд дійшов висновку, що на звернення ОСОБА_1 до адміністративного суду з цим позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії строк не розповсюджується.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються заяви по суті спору, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачці, ОСОБА_1 , з 08.08.2012 призначено пенсію відповідно до Закону України від 16.12.1993 № 3723 «Про державну службу».

З 01.10.2017 позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

07.11.2019 позивачка звернулася до Галицького відділу обслуговування громадян в м. Львові Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області з заявою про проведення з 01.10.2017 перерахунку пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%

Орган Пенсійного фонду України листом від 15.11.2019 № 13413/207/К-20/11.03-06 повідомив позивачку про те, що розмір пенсії за віком визначений відповідно до вимог чинного законодавства на підставі документів пенсійної справи. Крім того, відповідач вказав, що величина оцінки одного року страхового стажу 1,35% застосовується виключно при первинному призначенні пенсії згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погоджуючись із застосованим органом Пенсійного фонду показником величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами ст. 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про державну службу» (в редакції, чинній на дату призначення позивачу пенсії за віком) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

За змістом ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відтак, при переведенні з одного виду пенсії на інший особам враховується заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), як при первинному призначенні пенсії, а за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч. 1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку, що ч. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим законом, на інший. Отже показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінний, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому, з`ясовуючи належність застосування величини оцінки одного року страхового стажу пенсії позивача, суд зазначає наступне.

11.10.2017 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким внесено зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У відповідності до положень п. 4-3 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», збільшений на 79 гривень.

Згідно з абз. 1 п. 4-4 «Прикінцевих положень» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %. Отже, середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35 %, згідно з положеннями пункту 4-4 «Прикінцевих положень» Закону №1058-ІV застосовується лише при призначенні особам пенсії у період з 01.10.2017 по 31.12.2017.

Тобто, з 01.10.2017 пенсії, призначені згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, тоді як при призначенні вперше пенсії в період з 01.10.2017 по 31.12.2017, зокрема, застосовується величина оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

З матеріалів справи встановлено та сторонами не заперечується, що з 08.08.2012 позивачці призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», тобто позивачка не була особою, якій пенсія була призначена відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У свою чергу, з 01.10.2017 позивачці призначена пенсія за віком на підставі положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не врегульовано порядок призначення, обчислення розміру та виплати пенсій за віком державного службовця.

Таким чином, у спірних правовідносинах, з 08.08.2012 позивачці призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Отже, в даному випадку має місце призначення пенсії за віком за іншим законом, а не переведення з одного на інший вид пенсії в межах одного Закону.

Враховуючи вищевикладене, положення абз. 1 п. 4-4 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» поширюються на відносини щодо визначення розміру пенсії за віком позивачці при її призначенні, оскільки у вказаній нормі зазначено, що з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Відтак, суд доходить висновку, що відповідач при визначенні підстав для призначення позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» безпідставно не застосував коефіцієнт середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислений як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величину оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Крім того, приписами п. 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено з 01.10.2017 автоматичне без звернення особи, якій, окрім іншого, призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу», переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. Саме у відповідності до вказаних вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачці, як особі, якій призначено пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» здійснено переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Суть спору між сторонами у цій адміністративній справі зведена виключно до якого розміру величини оцінки одного року страхового стажу необхідно було застосовувати при такому переведенні - 1% чи 1,35%. Відповідач при такому переведенні позивачки з 01.10.2017 автоматично без звернення особи здійснив перерахунок пенсії із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%, мотивуючи це вимогами п. 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На думку суду, відповідач помилково застосував до спірних відносин абз.1 п. 4-3 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, за приписами цієї правової норми прямо зазначено, що вона застосовується для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до цього Закону. Таким чином, при автоматичному перерахунку пенсії позивача, проведеної на виконання вимог п. 4-7 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідач з 01.10.2017 зобов`язаний був застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача щодо перерахунку позивачці пенсії за віком із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% та вважає належним способом захисту порушеного права позивача зобов`язання відповідача нарахувати та виплачувати їй за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки та величиною оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%, починаючи з 01.10.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін на підтвердження правомірності своїх правових позицій, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, адміністративний позов належить задовольнити повністю.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, пп. 15.5 п.15 розділу VII «Перехідні положення» КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ), до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Галицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, щодо застосування величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1% замість 1,35% при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосування величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1,35% згідно з п. 4-4 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01.10.2017 з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. При цьому, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається до або через суд першої інстанції, який ухвалив рішення.

Суддя Сидор Н.Т.