Справа № 748/2077/19
Суддя: Бараненко Ігор Іванович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 748/2077/19 Суддя (судді) першої інстанції: Заяць О.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Бараненка І.І., суддів: Бабенка К.А., Федотова І.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з вимогами:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, які полягають у відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 23.07.2001.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01жовтня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, що полягають у відмові ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, передбаченого ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію зі зниженням пенсійного віку на 10 років, як ліквідатору наслідків Чорнобильської катастрофи, на підставі ст. 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 12.02.2019.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи просить скасувати рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача та, перевіривши доводи апеляційних скарг наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і правильно встановлено судом першої інстанції, з 15 березня 1974 року по 31 грудня 1991 року позивач працював у локомотивному депо Чернігів Південно-Західної залізниці, зокрема з 01.09.1982 по 04.04.1984 - на посаді помічника машиніста тепловоза, з 04.04.1984 по 01.10.1987 - на посаді машиніста тепловоза, що підтверджується копією довідки № 715, виданої локомотивним депо Чернігів 17.05.2006, та витягу з трудової книжки позивача.

У зв`язку із виконанням трудових обов`язків в червні 1986 року, в серпні 1986 року, в вересні та листопаді 1986 року позивач перебував безпосередньо у зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копією картки дозиметричного контролю ОСОБА_1 .

На підставі наказу локомотивного депо Чернігів «Про доплату за роботу в 30 км. зоні за 1986 рік» від 29 жовтня 1992 року № 170 в жовтні 1992 року ОСОБА_1 була проведена доплата за роботу у 30 км. зоні в 1986 році відповідно до карток дозиметричного контролю із розрахунку 100 відсотків тарифної ставки і окладів, діючих в 1986 році.

Наявною в матеріалах справи копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 02.08.2019, виданого замість втраченого посвідчення серії НОМЕР_2 , підтверджується надання позивачу статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та віднесено до 2-ї категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон № 796) особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є: 1) учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків; 2) потерпілі від Чорнобильської катастрофи - громадяни, включаючи дітей, які зазнали впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи; 3) громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації інших ядерних аварій та їх наслідків, у ядерних випробуваннях, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї, у складанні ядерних зарядів та здійсненні на них регламентних робіт; 4) громадяни, які постраждали від радіоактивного опромінення внаслідок будь-якої аварії, порушення правил експлуатації обладнання з радіоактивною речовиною, порушення правил зберігання і захоронення радіоактивних речовин, що сталося не з вини потерпілих.

Згідно зі ст. 10 Закону № 796 учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Відповідно до ст. 55 Закону № 796 особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно із ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення, зокрема, чоловіками 60 років та наявності страхового стажу не менше п`яти років).

Так, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів, призначається пенсія із зменшенням віку на 10 років, учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у 1987 році у зоні відчуження не менше 14 календарних днів призначається пенсія із зменшенням віку на 8 років.

За правилами п. 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок) при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Отже, зі змісту наведених норм права вбачається, що єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом № 796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Різного роду довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

На підставі наявних у справі доказів суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що позивач надав достатньо документів на підтвердження факту участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а тому має право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку на 10 років відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Також колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині визначення дати призначення пенсії з урахуванням положень ст. 122 КАС України, оскільки позов подано до суду 12.08.2019, при цьому а ні адміністративний позов, а ні матеріали справи не містять відомостей щодо існування об`єктивних обставин, які обумовили неможливість звернення позивача до суду з цим позовом після отримання відмови у призначенні пенсії, оформленої протоколом управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної ради м. Чернігова № 124/005 від 03.08.2001.

З огляду на вищезазначене та, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та вирішив спір у відповідності до норм матеріального права з дотриманням норм процесуального законодавства, а тому підстави для скасування рішення першої інстанції відсутні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України Шостий апеляційний адміністративний суд,

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2019 року без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку і строки, визначені статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, передбачених частиною п`ятою статті 291, пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Текст постанови складено 14 січня 2020 року

Головуючий суддя І.І. Бараненко

суддя К.А. Бабенко

суддя І.В. Федотов