Справа № 758/218/17
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

17 травня 2019 року №758/218/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - Трощинський Володимир Михайлович , до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд), надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач), представник позивача - Трощинький Володимир Михайловича (далі - представник позивача), до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, з урахуванням змінених позовних вимог, в якому просить:

1) визнати протиправними дії Центрального об`єднаного Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків від розміру заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації заробітної плати за 24 календарні місяці роботи з урахуванням раніше проведеної індексації пенсійних виплат, починаючи з 30.06.2016 року;

2) зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових витань та індексації заробітної плати за 24 календарні місяці з урахуванням раніше проведеної індексації пенсійних виплат, починаючи з 30.06.2016 року.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що має право на перерахунок пенсії державного службовця, з огляду на що, відмова відповідача здійснити такий перерахунок пенсії є неправомірною.

Постановою Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії - відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Трощинського Володимира Михайловича залишено без задоволення, а постанову Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 17.10.2018 року постанову Подільського районного суду м. Києва від 06.07.2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 10.10.2017 року - скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 28.11.2018 року адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії передано на розгляд за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 18.01.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

31.01.2019 року позивачем через канцелярію суду подано клопотання про заміну відповідача по справ його правонаступником, яке прийнято судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 06.02.2019 року замінено відповідача - Центральне об`єднане управління пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Борисоглібська, 12; ) на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16; ).

22.02.2019 року позивачем через канцелярію суду подано заяву про зміну предмета позову, яку прийнято судом.

26.02.2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на адміністративний позов , який прийнято судом, у якому відповідач проти позову заперечив, зазначив, що пенсія позивачу призначена відповідно до вимог чинного законодавства України і підстави для її перерахунку відсутні.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач 26.12.2016 р. звернулася до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою, в якій просила здійснити їй перерахунок пенсії, з урахуванням:

- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, матеріальної допомоги на оздоровлення з проведенням індексації виплат;

- посадового окладу у сумі 4997,00 грн., надбавки за ранг у сумі 500,00 грн., надбавки за вислугу років за стаж державної служби 10 років у розмірі 30 % посадового окладу у сумі 1499,10 грн.

Також позивачем відповідачу було надано довідку №45 від 26.03.2010 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

Листом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №907/08 від 06.01.2017 року ОСОБА_1 у включенні в обрахунок заробітної плати для обчислення пенсії на дату призначення пенсії згідно Закону сум матеріальної допомоги на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань та індексації було відмовлено у зв`язку з відсутністю законних підстав, оскільки дані доплати не передбачені ст. 33 Закону у редакції чинні на дату призначення пенсії та Постановою Кабінету Міністрів України від 31.05.2000 року №865 (втратила чинність на підставі Постанови КМУ від 14.09.2016 року №622), як складові заробітної плати державного службовця.

Також позивача повідомлено, що відповідно до Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року №889-VIII перерахунок пенсій не передбачено.

Не погоджуючись з також позицією відповідача, позивач звернулася з позовом до суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 33 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року встановлено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислуги років на державній службі та інших надбавок. Державним службовцям можуть установлюватися надбавки за високі досягнення у праці і виконання особливо важливої роботи, доплати за виконання обов`язків тимчасово відсутніх працівників та інші надбавки і доплати, а також надаватися матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань. Умови оплати праці державних службовців, розміри їх посадових окладів надбавок, доплат і матеріальної допомоги визначаються Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу, пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначення пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно із ч. 2 ст. 37-1 Закону України «Про державну службу» № 3723-XII від 16.12.1993 року, перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 вказаного Закону визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення та допомога для вирішення соціально-побутових питань входили до системи оплати праці державного службовця.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року №1282-XII (далі - Закон №1282) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03 липня 1991 року № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Підпунктом 2.2.7 п. 2.2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13 січня 2004 року № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713, суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до фонду додаткової заробітної плати.

Частиною 1 ст. 66 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII визначено, що до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Статтею 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено виплати (доходи), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, до яких, зокрема, належать: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Відтак, суд приходить до висновку про те, що суми матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та суми індексації заробітної плати, на які нараховані внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, мають враховуватись при обчисленні розміру пенсії державного службовця.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 23 січня 2018 року по справі № 495/6612/16-а та від 30 січня 2018 року по справі № 638/20628/16-а.

З довідки №45 від 26.03.2010 року про складові заробітної плати (надбавки та премії за останні 24 календарні місяці роботи), що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» вбачається, що позивачу виплачувалася індексація заробітної плати, на яку було нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З листа Головного управління Регіональної статистики від 15.11.2016 року №13/2-178 вбачається, що у наданій позивачу довідці від 26.03.2010 року №45 не було включено такі види виплат:

- за 2008 рік матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 4535,13 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у сумі 4803,04 грн.;

- за 2009 рік матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 1755,00 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у сумі 1755,00 грн.;

- за 2010 рік матеріальна допомога на оздоровлення у сумі 1755,00 грн., матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань у сумі 1755,00 грн..

На матеріальну допомогу на оздоровлення нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не нараховувались.

Щодо призначеної ОСОБА_1 пенсії у розмірі 80 відсотків від заробітної плати відповідач не заперечував.

Згідно з частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на виплати зі сфери соціального забезпечення було включено до змісту статті 1 Першого протоколу до Конвенції вперше у рішенні від 16 грудня 1974 року у справі "Міллер проти Австрії", де Суд встановив принцип, згідно з яким обов`язок сплачувати внески у фонди соціального забезпечення може створити право власності на частку активів, які формуються відповідним чином. Позиція Суду була підтверджена і в рішенні "Гайгузус проти Австрії" від 16 вересня 1996 року, якщо особа робила внески у певні фонди, в тому числі пенсійні, то такі внески є часткою спільних коштів фонду, яка може бути визначена у будь-який момент, що, у свою чергу, може свідчити про виникнення у відповідної особи права власності.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх частково.

Керуючись ст.ст. 2, 5-11, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Центрального об`єднаного Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 в перерахунку та виплаті пенсії державного службовця в розмірі 80 відсотків від розміру заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення, індексації заробітної плати за 24 календарні місяці роботи з урахуванням раніше проведеної індексації пенсійних виплат, починаючи з 30.06.2016 року.

3. Зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця, призначеної ОСОБА_1 у розмірі 80 відсотків від заробітної плати, з урахуванням у складі заробітної плати для обчислення пенсії матеріальної допомоги на оздоровлення та індексації заробітної плати за 24 календарні місяці з урахуванням раніше проведеної індексації пенсійних виплат, починаючи з 30.06.2016 року.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко