Справа № 356/832/19
Суддя: Голік Г. К.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 356/832/19
№ провадження 2-а/356/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.20 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Голік Г.К.

з участю секретаря Бейгул Л.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача Семиряко О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Березань адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редьки Олександра Петровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

09.12.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 06 грудня 2019 року близько 16 години 20 хвилин, рухаючись із під`їзної дороги по вулиці Маяковського в місті Березань Київської області на автомобілі ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 був зупинений поліцейським СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редькою О.П. з підстав того, що нібито при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив вимоги п. 9.2 ПДР.

Після цього, працівником поліції Редькою О.П. щодо позивача було винесено постанову серії ДПО 18 № 071416 від 06.12.2019 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Вказану постанову ОСОБА_1 вважає незаконною, виходячи з необґрунтованості та надуманості підстав її винесення. Зокрема, працівником поліції Редькою О.П. не було встановлено всі обставини по справі, що необхідні для прийняття обґрунтованого та законного рішення.

Рухаючись на своєму автомобілі приблизно за 70-80 метрів до виїзду на вулицю Маяковського в місті Березань Київської області, ОСОБА_1 увімкнув сигнал світловим покажчиком повороту ліворуч. В той же час, за декілька метрів від перехрестя, здійснюючи об`їзд пошкодженого дорожнього покриття (ями) при зміні напрямку руху, що майже одночасно співпав з виїздом на перехрестя, сигнал світлового покажчика повороту на його автомобілі автоматично було вимкнено, що може бути підтверджено записом автореєстратора, а також показами свідка.

Таким чином, здійснюючи на перехресті маневр повороту ліворуч, повторно світловий покажчик повороту (ліворуч), як стверджує позивач, він не вмикав, оскільки йому відомо, що згідно вимог ПДР він повинен включатися завчасно, тобто за 50-100 м до маневру, що ним і було виконано.

Висновок відповідача - поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редьки О.П. щодо порушення позивачем вимог п. 9.2 ПДР є передчасним та безпідставним, а отже, протиправним, адже не ґрунтується на будь-яких належних та допустимих доказах на підтвердження правомірності прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення. Сама ж по собі оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки формулювання в рішенні лише адміністративного правопорушення не може бути належним доказом його вчинення. Така постанова по своїй природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду вже належним чином зафіксованого та доведеного правопорушення. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Враховуючи, що під час розгляду справи в його діях не було встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, оскаржувана постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ДПО 18 № 071416 від 06.12.2019, винесену поліцейським СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редькою О.П., закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 10.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП РУНП в Київській області Редьки О.П. про скасування постанови про адміністративне правопорушення прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у вищевказаній адміністративній справі з обов`язковим викликом (повідомленням) сторін.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав, з підстав, викладених у ньому, просив позовні вимоги задоволити.

Представник позивача адвокат Семиряко О.М. в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 дотримався вимог п. 9.4 Правил дорожнього руху, в його діях порушень п. 9.2 Правил дорожнього руху не вбачається. Обов`язок доказування у даній категорії справ покладається на відповідача, який в судове засідання не з`явився.

Відповідач - поліцейський СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редька О.П., належним чином повідомлений, до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи суду не надав.

Відповідачем в порядку ст. 162 КАС України не надано відзиву на позовну заяву.

Згідно з ч. 1,2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Відповідно до п. 1) ч. 3 ст. 205 КАС України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Заслухавши пояснення позивача, представника позивача, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Статтею 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1, 4 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Приписами ст. 75 КАС України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно з ч. 2. ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі - ПДР), учасники дорожнього руху зобовязані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з п. 9.2 Правил дорожнього руху водій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Судом встановлено, що 06.12.2019 поліцейський СРПП № 2 Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області капітан поліції Редька О.П. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 071416 відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зазначеної постанови, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, номерний знак НОМЕР_1 , 06.12.2019 о 16 годині 20 хвилин в м. Березань по вул. Маяковського, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , при виїзді на вулицю Маяковського з під`їзної дороги до ТОВ «ЕЛМЕР», що по вул. Маяковського, 30 б, при зміні напрямку руху не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку, чим порушив п. 9.2 ПДР. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 425 грн. (а.с. 6).

Суд критично оцінює постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 071416 від 06.12.2019 відносно ОСОБА_1 , зважаючи на те, що при викладенні суті адміністративного правопорушення та описі обставин, установлених при розгляді справи, особою, яка розглядала справу було неналежним чином відображено норму Правил дорожнього руху, порушену ОСОБА_1 (зазначено «п.п 9.2 Правил дорожнього руху», без зазначення відповідного підпункту (а або б) п. 9.2 Правил дорожнього руху), що призводить до неможливості встановлення всіх елементів складу адміністративного правопорушення, зокрема, об`єктивної сторони вчиненого особою адміністративного правопорушення.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку, коли викладена в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, а саме - викладена фабула допускає можливість різночитання у викладенні порушеної позивачем норми Правил дорожнього руху, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу.

Відповідачем усупереч вимогам ст. 77 КАС України не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху. Крім того, матеріали справи не містять матеріали фото-чи відеозйомки вчиненого порушення або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення.

Суд наголошує на вимогах ч. 2. ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, надані в судовому засіданні позивачем пояснення, підтверджуються переглянутим в судовому засіданні записом з відеореєстратора автомобіля позивача.

Будь-яких доказів на спростування позиції позивача, відповідачем суду не надано та судом не встановлено.

Таким чином належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відсутні, а усі сумніви щодо доведеності вини позивача в силу приписів ст. 62 Конституції України тлумачаться на його користь.

Доводи позивача, викладені у позові, та висновки суду не спростовані відповідачем, хоча у вказаній категорії справ в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4. 1 ).

Проаналізувавши обставини справи та наявні докази, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявленого ОСОБА_1 адміністративного позову.

Враховуючи те, що під час судового розгляду не було встановлено у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, тому постанова підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб?єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: скасувати рішення суб?єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи норми ч. 2 ст. 9 КАС України, ч. 3 ст. 286 КАС України, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, а саме: скасування постанови серії ДПО 18 № 071416 від 06.12.2019, винесену поліцейським СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редькою О.П. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Частиною 4 ст. 286 КАС України (яка є спеціальною нормою відносно ст. 295 КАС України) передбачено, що апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах по притягнення до адміністративної відповідальності можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з даним позовом на підставі положень ст. 288 КУпАП.

Керуючись ст. 55, 62 Конституції України, ст. 9, 122, 245, 247, 251, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 72, 73, 77, 74, 75, 205, 242, 243, 246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п. 1.3, 1.9, 9.2 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , до поліцейського СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редьки Олександра Петровича, вул. Шевченків шлях, 32, м. Березань, Київська область, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,- задовольнити.

Скасувати постанову серії ДПО 18 № 071416 від 06.12.2019, винесену поліцейським СРПП Березанського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУ НП в Київській області Редькою Олександром Петровичем, про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 , адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 425 гривень, закрити провадження у справі у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до підпункту 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Шостого апеляційного адміністративного суду через Березанський міський суд Київської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г. К. Голік