Справа № 640/18108/19
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кучми А.Ю., Бєлової Л.В.,

за участю секретаря Юрковець А.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия" до Печерського районного відділу Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа: Голвне управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування, -

В С Т А Н О В И Л А

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Сушия» з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження №59908773 від 28.08.2019, постанови про арешт коштів боржника №59908773 від 28.08.2019.

В обґрунтування позовних вимог вказано про те, що постанова Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 11.06.2019 №1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404 підлягала поверненню стягувачу без прийняття до виконання, оскільки не відповідала вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» в частині відсутності в резолютивній частині останнього заходів примусового виконання. Як наслідок, за твердженням представника позивача, постанова про арешт коштів боржника №59908773 від 28.08.2019 є такою, що винесена без достатньої правової підстави.

Також позивач вказує, що постанову про відкриття виконавчого провадження отримано ним разом з постановою про закінчення виконавчого провадження.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 11 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Згідно з п.2 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто у письмовому провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевським О.О. за результатами розгляду заяви про примусове виконання постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 11.06.2019 №1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» на користь держави суму у розмірі 417 300,00 грн. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 28.08.2019 (ВП №59908773), якою відкрито виконавче провадження з виконання постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 11.06.2019 №1107/1520/АВ/НД/СПТД/ФС-404 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Сушия» на користь держави суму у розмірі 417 300,00 грн.; зобов`язано боржника подати декларацію про доходи та майно, а також попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей; стягнено з боржника виконавчий збір/основну винагороду державного виконавця у розмірі 41 730,00 грн.

Також, державним виконавцем Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевським О.О. у межах виконавчого провадження №59908773 винесено постанову про арешт коштів боржника від 28.08.2019, якою на підставі ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» накладено арешт на грошові кошти, що містяться на наступних рахунках: ПАТ «Альфа-Банк» МФО 300346; Печерська філія АТ КБ «Приватбанк» МФО 300711; АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805; ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ПАТ «ПУМБ» МФО 334851 та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом , та належать боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сушия», - у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/ основної винагороди державного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 459 280,00 грн.

Постановою державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Валевським О.О. від 11.09.2019 у межах виконавчого провадження №59908773 знято арешт з коштів, що містяться на рахунках в ПАТ «Альфа-Банк» МФО 300346; Печерська філія АТ КБ «Приватбанк» МФО 300711; АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 380805; ПАТ «Сбербанк» МФО 320627; ПАТ «ПУМБ» МФО 334851, що належить боржнику - Товариству з обмеженою відповідальністю «Сушия», а постановою від 12.09.2019 виконавче провадження №59908773 закінчено, враховуючи фактичне виконання.

Позивач, не погоджуючись із постановою про відкриття виконавчого провадження та постановою про накладення арешту на кошти боржника, звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404) примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Згідно ч. 2 ст. 24 Закону №1404 державний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404 виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Також, згідно ч. 5 ст. 26 Закону №1404 передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Посилання позивача, як на підставу для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, на те, що виконавчий документ не відповідає вимогам до виконавчого документа згідно статті 4 Закону № 1404, а саме,що резолютивна частина рішення не передбачає примусового виконання рішень.

Колегія суддів, вважає такі посилання апелянта необґрунтованими з огляду на наступне.

В постанові Управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 11.06.2019 в резолютивній частині вказано, що постанова про накладення штрафу може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня винесення або з дня залишення скарги або протесту на постанову без задоволення.

Тобто, резолютивна частина постанови Управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу від 11.06.2019 передбачає примусове виконання рішення.

В цій частині позовних вимог суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необґрунтованість посилань позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2019 року Печерський районний відділ Державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві подало до суду першої інстанції копії виконавчого провадження ВП № 59908773 з яких вбачається, що на адресу ТОВ «Сушия» направлялись постанови у виконавчому провадженні №59908773 один раз 12.092019 року, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень, згідно якого, ТОВ «Сушия» отримала постанову про відкриття виконавчого провадження 16.09.2019 року.

Також з матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 11.09.2019 року представник боржника Рубан І.В. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження.

Тобто, з вказаного вище вбачається, що відповідач не повідомив належним чином боржника про відкриття виконавчого провадження №59908773 та в подальшому вчиняв виконавчі дії.

Разом з тим, державний виконавець повинен був надіслати постанову рекомендованим листом з повідомленням відповідно до вимог статті 28 Закону України "Про виконавче провадження". Дана норма спрямована на забезпечення контролю органами Державної виконавчої служби за добровільним виконанням виконавчого документу боржником, та підвищення ефективності виконавчого провадження шляхом прискорення процедури примусового виконання у разі, якщо боржник, отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, не виконає її добровільно.

Порядок надсилання документів виконавчого провадження передбачений ст. 28 Закону №1404, згідно з ч. 1 копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що державний виконавець має право відкрити виконавче провадження за місцезнаходженням майна боржника, однак повідомлення про початок виконавчого провадження повинно бути направлено на його адресу, зазначену у виконавчому документі.

В матеріалах справи наявні докази, що позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження в день, коли винесено постанову про закінчення виконавчого провадження.

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що неповідомлення належним чином позивача про наявність постанови про відкриття виконавчого провадження позбавило позивача передбаченої законодавством можливості виконати вимоги виконавчого документу добровільно чи оскаржити постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відтак, державний виконавець не може виконувати будь які виконавчі дії, не повідомивши боржника про відкриття виконавчого провадження, тому, колегія суддів, вважає, що постанова про арешт коштів боржника №59908773 від 28.08.2019 є протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11 квітня 2018 року у справі №211/6681/15-а(2-а/211/12/16).

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).

Відповідно до пункту другого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За змістом частини першої статті 317 КАС підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року - скасувати та прийняти нову постанову про часткове задоволення адміністративного позову.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сушия"- задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 11 листопада 2019 року - скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника № 59908773 від 28.08.2019 року.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді А.Ю. Кучма

Л.В. Бєлова

Повний текст постанови виготовлено 14 січня 2020 року.