Справа № 160/5793/19
Суддя: Боженко Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2020 року Справа №160/5793/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боженко Н.В.
розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпрі адміністративну справу №160/5793/19 за позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26.01.2010 р.) демонтувати металеву конструкцію вентиляційних труб з фасадів будинку АДРЕСА_1 та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради (далі - Управління, орган державного архітектурно-будівельного контролю, позивач) зазначає, що під час проведення позапланового заходу з державного архітектурно-будівельного контролю працівником Управління було виявлено, що власником приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 самочинно захоплена площа загального користування: другий вхід до під`їзду АДРЕСА_1. При цьому, позивач зауважив, що вказане приміщення (площа загального користування розташованому в цокольному поверсі) відгороджено від простору під`їзду профлистом, чим заблоковано пожежний вихід з під`їзду. Також органом державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що відповідачем в порушення п. 1 ч. 1 ч. 7 ст. 34 і ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» з першого по п`ятий поверх АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самочинно без документу, який дає право виконання будівельних робіт та без належно затвердженого проекту, змонтовано вентиляційну систему з виходом її на зовнішню частину будинку з відкритим монтуванням по фасаду будинку. Крім того, позивач зазначив, що під час виконання будівельних робіт на означеному об`єкту замовником будівництва (власником) відповідачем не забезпечено авторський та технічний нагляд на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1, що є порушенням ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність». З огляду на виявлені порушення позивачем винесено ряд приписів із вимогами усунути виявлені порушення (в т.ч. шляхом демонтажу металевої конструкції вентиляційних труб з фасадів будинку АДРЕСА_1 та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 ). Надалі в ході проведення повторних заходів з державного архітектурно-будівельного контролю позивачем встановлено, що ОСОБА_1 не виконано вимоги відповідних приписів та не усунуто виявлені порушення законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил, у зв`язку з чим Управління звернулось до суду із даним позовом.
Справі за даним адміністративним позовом присвоєно єдиний унікальний номер судової справи - 160/5793/19 та у зв`язку з автоматизованим розподілом дана адміністративна справа була передана для розгляду судді Боженко Н.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 р. прийнято зазначену вище позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі №160/5793/19 за вищезазначеним позовом, ухвалено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2019 р. судом закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
У судове засідання, призначене на 08 січня 2020 р., представник позивача, відповідач або його уповноважений представник не з`явились, сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Відповідно до статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, то суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.
Враховуючи наведене, у зв`язку із неприбуттям у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового розгляду, за відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд дійшов висновку про розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними у справі письмовими доказами.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
На підставі наказу начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил» за №167п від 12.04.2018 р., який виданий на підставі звернення мешканців будинку АДРЕСА_1 , що надійшло через Дніпровську міську раду від 05.04.2018 вх. № К - 1527/2 (від 12.04.2018 вх. №К-15/2), головному спеціалісту-інспектору Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Харченко М.М. було видано направлення за №0221 від 12.04.2018 р. на проведення позапланового заходу з проведення державного архітектурно-будівельного контролю об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
20 квітня 2018 р. головним спеціалістом інспектором Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011 р., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 по об`єкту будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1.
1. в порушення вимог п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» власником приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 самочинно захоплена площа загального користування: другий вхід до під`їзду АДРЕСА_1. Вказане приміщення (площа загального користування розташованому в цокольному поверсі, відгороджено від простору під`їзду профлистом, чим заблоковано пожежний вихід з під`їзду).
З першого по п`ятий поверх будинку АДРЕСА_1 з приміщення №1 ОСОБА_1 самочинно без документу, який дає право виконання будівельних робіт та без належно затвердженого проекту, змонтовано вентиляційну систему з виходом її на зовнішню частину будинку з відкритим монтуванням по фасаду п`ятиповерхового будинку.
2. в порушення вимог ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час виконання будівельних робіт на означеному об`єкту замовником будівництва (власником) ОСОБА_1 не забезпечено авторський та технічний нагляд на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1.
У відповідності до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» 20.04.2018р. посадовою особою Управління складено три протоколи про адміністративні правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
У першому протоколі Управління від 20.04.2018 р. зазначено, що власником приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 самочинно захоплена площа загального користування: другий вхід до під`їзду АДРЕСА_1. Вказане приміщення (площа загального користування розташованому в цокольному поверсі, відгороджено від простору під`їзду профлистом, чим заблоковано пожежний вихід з під`їзду). З першого по п`ятий поверх АДРЕСА_1 ОСОБА_1 самочинно без документу, який дає право виконання будівельних робіт та без належно затвердженого проекту, змонтовано вентиляційну систему з виходом її на зовнішню частину будинку з відкритим монтуванням по фасаду будинку, що є порушенням п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 5 ст. 96 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).
У другому протоколі Управління від 20.04.2018р. зазначено, що замовником будівництва (власником) приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 під час виконання будівельних робіт на означеному об`єкту (власником) не забезпечено авторський нагляд, що є порушенням ч. 1, ч. 3 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 12 ст. 96 КУпАП.
У третьому протоколі Управління від 20.04.2018р. зазначено, що замовником будівництва (власником) приміщення АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 під час виконання будівельних робіт на означеному об`єкту (власником) не забезпечено технічний нагляд, що є порушенням ч. 1, ч. 2 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність», відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 13 ст. 96 КУпАП.
Також у відповідності до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., за результатами проведення позапланової перевірки, на об`єкті розташованому за адресою: АДРЕСА_1 фахівцем Управління було винесено приписи про зупинення підготовчих та будівельних робіт від 20.04.2018 р., в яких вимагалось наступне:
-з огляду на порушення вимог ч.1, ч.2, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від ОСОБА_1 вимагалось з 21.04.2018 р. зупинити виконання будь-яких будівельних робіт на вищезазначеному об`єкті;
-з огляду на порушення вимог ч.1, ч.3, ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» від ОСОБА_1 вимагалось з 21.04.2018 р. зупинити виконання будь-яких будівельних робіт на вищезазначеному об`єкті;
-з огляду на порушення вимог п. 1 ч. 1, ч. 7 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» від ОСОБА_1 вимагалось з 21.04.2018 р. зупинити виконання будь-яких будівельних робіт на вищезазначеному об`єкті та до 24.05.2018р. демонтувати металеву конструкцію вентиляційної труби та конструкцію самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_1.
Слід зазначити, що у вищезазначеному акті, протоколах та приписах містяться відмітки посадової особи Управління про відмову відповідача від підписання та отримання акту, а також щодо відмови відповідача від отримання протоколів та приписів.
-постанову за №46А від 04.05.2018 р., якою відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 13 ст. 96 КУпАП, та постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф в сумі 12 750,00 грн.;
-постанову за №47А від 04.05.2018 р., якою відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 12 ст. 96 КУпАП, та постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф в сумі 12 750,00 грн.;
-постанову за №48А від 04.05.2018 р., якою відповідача визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 96 КУпАП, та постановлено накласти на ОСОБА_1 штраф в сумі 10 200,00 грн.
Надалі на підставі наказу начальника Управління «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перший поверх, приміщення №1, щодо виконання вимог припису» за №490п від 05.10.2018р. головному спеціалісту-інспектору Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Харченко М.М. було видано направлення за №0684 від 08.10.2018р. на проведення позапланового заходу з проведення державного архітектурно-будівельного контролю об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1, щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та з метою перевірки виконання вимог приписів від 20.04.2018р., керуючись п. 4 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 6 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р.
У період з 08.10.2018р. по 18.10.2018р. головним спеціалістом інспектором Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, відповідно до статті 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та згідно з Порядком здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил ОСОБА_1 по об`єкту будівництва розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та виконання вимог приписів від 20.04.2018 р.
18 жовтня 2018 р. посадовою особою управління складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , в якому зафіксовано, що відповідачем, як власником приміщення АДРЕСА_1 , не виконано вимоги припису від 20.04.2018 р. (зокрема, не виконано в частині демонтажу металевої конструкцію вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1), що є порушенням п. 1 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п.п.1 п. 11, абз. 7 п. 12, абз. 2 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.
За результатами проведення позапланової перевірки на вищевказаному об`єкті містобудування фахівцем Управління винесено припис від 18.10.2018 р., в якому позивачем вимагалось від ОСОБА_1 виконати вимоги припису від 20.04.2018 р. в частині демонтажу металевої конструкції вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1.
Слід зазначити, що у вищезазначеному акті, протоколі та приписі містяться відмітки посадової особи Управління про відмову відповідача від підписання та отримання акту, а також щодо відмови відповідача від отримання протоколу та припису.
Надалі на підставі наказу начальника Управління «Про проведення позапланової перевірки на об`єкті містобудування, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, щодо виконання вимог припису» за №112п від 11.03.2019 р. головному спеціалісту-інспектору Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради Харченко М.М. було видано направлення за №0110 від 13.03.2019 р. на проведення позапланового заходу з проведення державного архітектурно-будівельного контролю об`єкту розташованого за адресою: АДРЕСА_1, приміщення №1, щодо дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил та з метою перевірки виконання вимог припису, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз. 6 п.7 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р.
26 березня 2019 р. посадовою особою Управління складено два протоколи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 .
У першому протоколі зазначено, що відповідачем не виконано вимоги припису від 18.10.2018р. (не виконано демонтаж металевої конструкцію вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1), що є порушенням абз. 4 п. 14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р., відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 1 ст. 188-42 КУпАП.
У другому протоколі зазначено, що відповідачем експлуатується об`єкт містобудування, який розташований за адресою: приміщення АДРЕСА_1 з самочинно збудованою добудовою у під`їзді №1, що є порушенням ч.8 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.12 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №461 від 13.04.2011р., відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 10 ст.96 КУпАП.
За результатами проведення позапланової перевірки, на об`єкті розташованому за адресою: АДРЕСА_1 перевіряючою особою було винесено припис від 26.03.2019р., в якому від ОСОБА_1 вимагається: з 27.03.2019 р. припинити експлуатацію об`єкта містобудування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з добудовою; до 10.04.2019 р. виконати вимоги припису від 18.10.2018 р., а саме демонтувати металеву конструкцію вентиляційної труби та конструкцію самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1.
Слід зазначити, що у вищезазначеному акті, протоколах та приписах містяться відмітки посадової особи Управління про відмову відповідача від підписання та отримання акту, а також щодо відмови відповідача від отримання протоколів та приписів.
-постанову за №06/А, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188-42 КУпАП, та постановлено накласти на відповідача штраф в сумі 6800, 00 грн.;
-постанову за №07/А, згідно з якою ОСОБА_1 визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого ч. 10 ст. 96 КУпАП, та постановлено накласти на відповідача штраф в сумі 25 500, 00 грн.
Враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що гр. ОСОБА_1 не виконано вимоги приписів від 18.10.2018 р. та від 20.04.2018 р. шляхом демонтажу металевої конструкцію вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд №1 у будинку 7 зі сторони АДРЕСА_1 у м.Дніпро, припису від 26.03.2019 року, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулось до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає наступне.
У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до частині 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом (ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України).
Спір за позовом органу місцевого самоврядування, який звернувся до суду як суб`єкт владних повноважень на виконання повноважень зі здійснення контролю за технічним станом, використанням, утриманням і схоронністю об`єктів житлового фонду будь-якої форми власності у зв`язку з протиправними діями відповідача та його бездіяльністю щодо виконання владного припису, є публічно-правовим. Такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства.
Вказані повноваження зі здійснення контролю передбачають не лише виявлення факту правопорушення, притягнення винуватої особи до юридичної відповідальності, але також припинення цього правопорушення й усунення його негативних наслідків.
За таких обставин, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради звернулось до суду як суб`єкт владних повноважень на виконання владних управлінських функцій, а тому даний спір підлягає розгляду Дніпропетровським окружним адміністративним судом.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Особливості здійснення права власності на культурні цінності встановлюються законом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 369 Цивільного кодексу України - співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.
Згідно із частиною 2 статті 382 Цивільного кодексу України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.
Відповідно до частини 2 статті 383 Цивільного кодексу України - власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.
Правові та організаційні основи містобудівної діяльності спрямовані на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів встановлені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р. (далі - Закон №3038-VI).
У відповідності до статті 6 Закону №3038-VI - управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.
Відповідно до частини 1 статті 7 Закону №3038-VI - управління у сфері містобудівної діяльності та архітектурно-будівельного контролю здійснюється, зокрема, шляхом контролю за дотриманням законодавства у сфері містобудівної діяльності, вимог будівельних норм, державних стандартів і правил, положень містобудівної документації всіх рівнів, вихідних даних для проектування об`єктів містобудування (далі - вихідні дані), проектної документації.
Статтею 38 Закону №3038-VI визначено, що у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.
У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.
За рішенням суду самочинно збудований об`єкт підлягає знесенню з компенсацією витрат, пов`язаних із знесенням об`єкта, за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) таке самочинне будівництво.
У разі неможливості виконання рішення суду особою, яка здійснила таке самочинне будівництво (смерть цієї особи, оголошення її померлою, визнання безвісно відсутньою, ліквідація чи визнання її банкрутом тощо), знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється за рішенням суду за рахунок коштів правонаступника або за рішенням органу місцевого самоврядування за рахунок коштів місцевого бюджету та в інших випадках, передбачених законодавством.
Виконання рішення суду, що набрало законної сили, щодо знесення самочинно збудованого об`єкта здійснюється відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".
Відповідно до статті 41 Закону №3038-VI, державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є:
1) подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням;
2) необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів;
3) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;
4) перевірка виконання суб`єктом містобудування вимог приписів органів державного архітектурно-будівельного контролю;
5) вимога головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, про проведення перевірки за наявності підстав, передбачених законом;
6) звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;
7) вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Приписами ч. 2 ст. 41 Закону №3038-VI передбачено, що орган державного архітектурно-будівельного контролю розглядає відповідно до закону справи про адміністративні правопорушення та справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.
Згідно із ч. 3 ст. 41 Закону №3038-VI, посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право:
1) безперешкодного доступу до місць будівництва об`єктів та до об`єктів, що підлягають обов`язковому обстеженню;
2) складати протоколи про вчинення правопорушень, акти перевірок та накладати штрафи відповідно до закону;
3) у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо:
а) усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;
б) зупинення підготовчих та будівельних робіт;
4) проводити перевірку відповідності виконання підготовчих та будівельних робіт вимогам будівельних норм, стандартів і правил, затвердженим проектним вимогам, рішенням, технічним умовам, своєчасності та якості проведення передбачених нормативно-технічною і проектною документацією зйомки, замірів, випробувань, а також ведення журналів робіт, наявності у передбачених законодавством випадках паспортів, актів та протоколів випробувань, сертифікатів та іншої документації;
5) проводити перевірку відповідності будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, що використовуються під час будівництва об`єктів, вимогам стандартів, норм і правил згідно із законодавством;
6) залучати до проведення перевірок представників центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, експертних та громадських організацій (за погодженням з їх керівниками), фахівців галузевих науково-дослідних та науково-технічних організацій;
7) одержувати в установленому законодавством порядку від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб інформацію та документи, необхідні для здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.
Забороняється витребовувати у суб`єктів містобудування інформацію та документи податкової, фінансової звітності, щодо оплати праці, руху коштів та інші, не пов`язані із здійсненням державного архітектурно-будівельного контролю;
8) вимагати у випадках, визначених законодавством, вибіркового розкриття окремих конструктивних елементів будинків і споруд, проведення зйомки і замірів, додаткових лабораторних та інших випробувань будівельних матеріалів, виробів і конструкцій;
9) забороняти за вмотивованим письмовим рішенням експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих в експлуатацію;
10) здійснювати фіксування процесу проведення перевірки з використанням фото-, аудіо- та відеотехніки;
11) здійснювати контроль за дотриманням порядку обстеження та паспортизації об`єктів, а також за реалізацією заходів щодо забезпечення надійності та безпеки під час їх експлуатації.
Процедура здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт та ліцензійних умов провадження господарської діяльності, пов`язаної із створенням об`єктів будівництва регламентована Порядком здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №553 від 23.05.2011р. (далі - Порядок №553).
Частиною 2 пункту 1 Порядку №553 закріплено, що державний архітектурно-будівельний контроль відповідно до повноважень, визначених статтею 7 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», здійснюється такими органами державного архітектурно-будівельного контролю: виконавчими органами з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад; структурними підрозділами з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських держадміністрацій; Держархбудінспекцією.
Пунктом 3 Порядку №553 встановлено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється посадовими особами органів державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до їх посадових інструкцій та функціональних повноважень.
Відповідно до пункту 5 Порядку №553, державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.
Згідно із пунктами 7, 9 Порядку №553 - позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.
Підставами для проведення позапланової перевірки є подання суб`єктом містобудування письмової заяви про проведення перевірки об`єкта будівництва або будівельної продукції за його бажанням; необхідність проведення перевірки достовірності даних, наведених у повідомленні та декларації про початок виконання підготовчих робіт, повідомленні та декларації про початок виконання будівельних робіт, декларації про готовність об`єкта до експлуатації, протягом трьох місяців з дня подання зазначених документів; виявлення факту самочинного будівництва об`єкта; перевірка виконання суб`єктом містобудівної діяльності вимог приписів органу державного архітектурно-будівельного контролю; вимога Держархбудінспекції про проведення перевірки; звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог містобудівного законодавства; вимога правоохоронних органів про проведення перевірки.
Строк проведення позапланової перевірки не може перевищувати п`яти робочих днів, а у разі потреби може бути одноразово продовжений за письмовим рішенням керівника відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю чи його заступника не більше ніж на два робочих дні.
Під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та направлення для проведення позапланової перевірки.
Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.
Пунктами 15-17 Порядку №553 встановлено, що форми актів та інших документів, які складаються під-час або за результатами здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затверджуються Мінрегіоном.
За результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.
У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт (далі - припис).
У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.
Відповідно до пункту 21 Порядку №553 - у разі якщо суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, не погоджується з актом перевірки, то він підписує його із зауваженнями, які є невід`ємною частиною такого акта.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, підписати акт перевірки та припису, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю робить у акті відповідний запис.
У разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, від отримання акта та припису, вони надсилаються йому рекомендованим листом з повідомленням.
По суті спірних правовідносин, суд зазначає наступне.
У відповідності до п. 1 ч. 1 і ч. 7 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р., замовник має право виконувати будівельні роботи, зокрема, після подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.
Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
Частиною 1 статті 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р., право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Частиною 8 статті 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р., визначено, що експлуатація закінчених будівництвом об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України від 20.05.1999 року № 687-XIV «Про архітектурну діяльність» (Закон № 687-XIV) будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом № 3038-VI.
Приписами статті 11 Закону №687-XIV визначено, що під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.
Технічний нагляд забезпечується замовником та здійснюється особами, які мають відповідний кваліфікаційний сертифікат.
Авторський нагляд здійснюється архітектором - автором проекту об`єкта архітектури, іншими розробниками затвердженого проекту або уповноваженими ними особами. Авторський нагляд здійснюється відповідно до законодавства та договору із замовником.
У разі виявлення відхилень від проектних рішень, допущених під час будівництва об`єкта архітектури, та відмови підрядника щодо їх усунення особа, яка здійснює авторський або технічний нагляд, повідомляє про це замовника і орган державного архітектурно-будівельного контролю для вжиття заходів відповідно до законодавства.
Так, судом встановлено, що приміщення АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності гр. ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі свідоцтва про право власності серії САС №212946 від 14.07.2009 р., виданого Виконавчим комітетом Дніпропетровської міської ради (реєстраційний номер нерухомого майна згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - 27786525).
Згідно документів наявних в матеріалах справи, з першого по п`ятий поверх будинку 7 на площі Успенській з приміщення №1 відповідачем самочинно без документу, який дає право виконання будівельних робіт та без належно затвердженого проекту, змонтовано вентиляційну систему з виходом її на зовнішню частину будинку з відкритим монтуванням по фасаду будинку, що також підтверджується фотофіксацією об`єкту.
Наведене є порушенням ст. 34, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011р., ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність", у зв`язку з чим посадовою особою Управління було винесено припис від 20.04.2018 р., в якому від ОСОБА_1 вимагалось з 21.04.2018 р. зупинити виконання будь-яких будівельних робіт на вищезазначеному об`єкті та до 24.05.2018 р. демонтувати металеву конструкцію вентиляційної труби та конструкцію самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_1.
Слід зазначити, що позивачем не надано до суду доказів вручення відповідачу примірника даного припису (в т.ч. й засобами поштового зв`язку), однак судом встановлено, що ОСОБА_1 оскаржувалась у судовому порядку постанова Управління про накладення на нього штрафу за №94А від 20.11.2018р., яку визнано протиправною та скасовано рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі №160/9307/18 від 06.05.2019р. з підстав того, що Управлінням не було доведено факт отримання ОСОБА_1 копії припису від 20.04.2018 р., невиконання якого й стало підставою для притягнення останнього до відповідальності.
Вищенаведене свідчить про те, що про факт вчинення відповідачем порушення ст. 34, ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» №3038-VI від 17.02.2011 р., ст. 11 Закону України "Про архітектурну діяльність" та наявність вимоги Управління стосовно демонтажу металеву конструкцію вентиляційної труби та конструкцію самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 зі сторони АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 стало відомо щонайменше 10 грудня 2018 р. під час звернення до суду із позовом щодо оскарження постанова Управління за №94А від 20.11.2018 р.
Надалі в ході проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю позивачем встановлено, що позивачем не виконано вимоги припису від 20.04.2018 р., що стало підставою для складання фахівцем Управління припису від 18.10.2018 р., в якому від ОСОБА_1 вимагалось виконати вимоги припису від 20.04.2018 р. в частині демонтажу металевої конструкції вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1.
Надалі в ході проведення позапланового заходу державного архітектурно-будівельного контролю позивачем встановлено, що відповідачем не виконано вимоги Управління стосовно демонтажу металевої конструкції вентиляційної труби та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1, а, отже, ОСОБА_1 повторно не виконано вимоги припису від 20.04.2018 р. та вимоги припису від 18.10.2018 р., що стало підставою для складання фахівцем Управління припису від 26.03.2019 р., в якому від ОСОБА_1 вимагалось: з 27.03.2019 р. припинити експлуатацію об`єкта містобудування, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , з добудовою; до 10.04.2019 р. виконати вимоги припису від 18.10.2018 р., а саме демонтувати металеву конструкцію вентиляційної труби та конструкцію самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1.
Слід зауважити, що складені посадовою особою Управління приписи від 20.04.2018р., від 18.10.2018 р., від 26.03.2019 р. у судовому порядку відповідачем не оскаржувались й не скасовувались, таких доказів до суду не надано та, відповідно, є чинними та обов`язковими до виконання ОСОБА_1 , однак останнім не виконані в частині демонтажу відповідної металевої конструкції та конструкції самочинно збудованого приміщення, з огляду на відсутність доказів протилежного.
Власник приміщення, будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд (далі - власник) - фізична або юридична особа, якій належить право володіння, користування та розпорядження приміщенням, будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, зареєстроване в установленому законом порядку.
Внутрішньобудинкові системи - мережі, арматура на них, прилади та обладнання, засоби обліку та регулювання споживання житлово-комунальних послуг, які розміщені в межах будинку, споруди, системи протипожежного захисту.
Перепланування - до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
Згідно п. 1.4. цих же Правил, умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень:
1.4.1. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.
1.4.2. Переобладнання жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень містить у собі - улаштування в окремих жилих будинках, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень індивідуального опалення та іншого інженерного обладнання, перенесення нагрівальних, сантехнічних і газових приладів; влаштування і переобладнання туалетів, ванних кімнат, вентиляційних каналів.
1.4.3. До елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.
1.4.4. Переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що призводять до порушення тривкості або руйнації несучих конструкцій будинку, погіршення цілісності і зовнішнього вигляду фасадів, порушення вимог протипожежної безпеки та засобів протипожежного захисту, не допускається.
Перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.
1.4.5. Для одержання дозволу на переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень їх власник або уповноважена ним особа, наймач (орендар) приміщення за згодою його власника подають до органу місцевого самоврядування заяву про надання дозволу на переобладнання або перепланування та, у разі необхідності, можуть подаватися такі документи:
- копія свідоцтва на право власності або договору найму (оренди) приміщення;
- копія поповерхових планів, завірених в установленому порядку;
- проект переобладнання або перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, погоджений в установленому порядку;
- згода власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності.
1.4.6. Власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов`язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.
У разі, якщо самовільне перепланування або переобладнання приводить до погіршення технічного стану жилого будинку в цілому та порушуються права інших споживачів, зазначені роботи виконуються виконавцем послуг, питання відшкодування вартості цих робіт власником, наймачем (орендарем) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення вирішується у судовому порядку.
Згідно ст. 376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.
У разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.
Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.
Враховуючи вказане, виявлені під час перевірок порушення є істотними порушеннями будівельних норм і правил, що порушують права та законні інтереси інших громадян проживаючих в даному будинку, що може привести до заподіяння такими діями значної шкоди громадським інтересам, інтересам громадян тощо.
Таким чином, оскільки відповідач в установлений строк добровільно не виконав вимоги, встановлені у приписах про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, суд доходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог Управління.
Розглядаючи цю справу суд також враховує, що згідно із частиною 2 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи за заявами про захист права на мирне володіння майном, напрацював загальновизнані стандарти захисту цього права, які зводяться до такого загального правила: вирішуючи питання про те, чи відбувається порушення статті 1 Першого протоколу, треба визначити: чи є в позивача право власності на майно, що охоплюється змістом статті 1; чи мало місце втручання в мирне володіння майном та яким є характер такого втручання; чи відбулося позбавлення майна.
У пункті 51 рішення від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що труднощі тлумачення застосовного законодавства протягом перехідного періоду стали предметом розгляду Конституційного Суду України, який дав роз`яснення цього питання, визнавши наявність у власників приватизованих квартир автоматичного права часткової власності на допоміжні приміщення відповідного будинку.
Згідно із ч. 1 ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України - суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
У статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України ).
Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України - доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
На підставі вищевикладеного, з урахуванням відсутності відзиву на позов та з огляду на відсутність доказів усунення відповідних порушень, суд доходить висновку, що позов Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії - підлягає задоволенню.
Оскільки позивач у цій справі є суб`єктом владних повноважень та не надав доказів понесення витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, визначених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для стягнення судових витрать з відповідача не встановлено.
Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Зобов`язати ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Кіровським РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області 26.01.2010 р.) демонтувати металеву конструкцію вентиляційних труб з фасадів будинку АДРЕСА_1 та конструкції самочинно збудованого приміщення на вході у під`їзд АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Боженко