Справа № 460/3121/19
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 січня 2020 року м. Рівне №460/3121/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, рішення про коригування митної вартості товарів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач), звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Рівненської митниці ДФС (далі - відповідач), про визнання протиправними та скасування рішення Рівненської митниці ДФС від 17.10.2019 року № UА204000/2019/000735/2 про коригування митної вартості товарів, а саме легкового автомобілю марки «Mercedes-Benz Vito», 2017р.в, двигун дизельний об`ємом 2143куб.см, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2019/00761. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11.10.2019 позивач придбав вказаний автомобіль у компанії Unfallwagenhandel Ten Kate в м. Бад-Бентхайм (Німеччина) за ціною 16500 євро згідно рахунку від 11.10.2019 № 617. Даній компанії позивачем сплачено спочатку 500євро згідно платіжного доручення від 10.10.2019 № SW24JA10O9351355, а після огляду автомобіля, 11.10.2019, було доплачено ще 16000євро. 16.10.2019 для здійснення митного оформлення даного автомобіль було подано до відповідача митну декларацію № UА204010/2019/238155 із переліком документів, визначених ч. 2 ст. 53 Митного Кодексу України, а також сплачено митні платежі у загальній сумі 148300,30грн з урахуванням вартості автомобіля у валюті у сумі 16500євро. Зазначені документи, на думку позивача, підтверджують заявлену вартість автомобіля та є достатніми для проведення митного оформлення. Однак, відповідач протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості цього автомобіля та картку відмови у прийнятті митної декларації. Просить позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на позов у якому заперечує проти позову. Свої заперечення обґрунтовує тим, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 Митного кодексу України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією, встановлено, що відповідно до поданого до митного оформлення комерційного рахунку від 11/10/2019 № 617, продавцем транспортного засобу є компанія Unfallwagenhandel Ten Kate (Німеччина). Комерційний рахунок від 11/10/2019 № 617 складений за адресою продавця Eureglostrasse 8, Bad Bentheim 48455 (Німеччина). Однак, митне оформлення імпортованого транспортного засобу для експорту на митну територію України здійснено у Нідерландах, про що свідчить надана до митного оформлення копія експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59. Також, зазначена копія експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59, не містить реквізитів комерційного рахунку, комерційних умов поставки. Крім того, у графі 15 поданої МД «Країна відправлення», декларантом заявлено Німеччину, що суперечить відомостям стосовно країни відправлення у копії експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 Нідерланди. Таким чином, у митниці виникли сумніви у правильності визначення митної вартості товару. Декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів надано платіжне доручення від 10.10.2019 № SW24JA10O93513, лист продавця від 10.10.2019, скрін оголошення з сайту mobile.de. лист від 16.10.2019 №19. Додатково надані документи містили неточності і розбіжності: - наданий скрін оголошення з Інтернет ресурсу mobile.de не кореспондується із імпортованим транспортним засобом, оскільки не містить vin кода транспортного засобу; - вартість транспортного засобу згідно оголошення є вищою 17500евро за вартість у комерційному рахунку від 11/10/2019 № 617; - у замовлені від 10.10.2019 року Продавцем товару вказано Autohandel Ten Kate (Німеччина) Eureglostrasse 8, Bad Bentheim-Gildehaus 48455, а не Unfallwagenhandel Ten Kate (Німеччина) відповідно Комерційного рахунку від 11/10/2019 № 617; - у експортній митній декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 та рахунку від 11/10/2019 № 617 покупцем зазначено В. Ткач м. Рівне, вул. Ковольова 63 а, що не кореспондується з даними Позивача; - надане додатково платіжне доручення банку від 10.10.2019 № SW24JA10O93513 на суму 500 євро, що значно менше суми зазначеної у комерційному рахунку від 11/10/2019 № 617, а отримувачем коштів графа 59 вказано Autohandel Ten Kate (Німеччина), а не особу яка зазначена у рахунку. За результатами розгляду документів, в т.ч. і додатково наданих, проведеної процедури консультації з декларантом, прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2019 № UA204000/2019/000735/2. Митну вартість товару визначено на підставі відомостей про вартість транспортного засобу згідно цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел, електронного довідника www.schwackenet.de на рівні 23800євро. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 23800євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 649304,10грн. Випуск транспортного засобу у вільний обіг здійснено за МД від 17.10.2019 № UA204010/2019/238583. Додаткові документи, відповідно до частини 8 статті 53 МК України, для підтвердження задекларованої митної вартості станом на 06.12.2019 не надавались. Сума додатково нарахованих митних платежів становить 63961,69 грн. З врахуванням викладеного оскаржувані рішення відповідач уважає правомірними та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Позивач відповіді на відзив не подав.

Позовна заява надійшла до суду 04.11.2019.

08.11.2019 ухвалою суду позов залишений без руху.

22.11.2019 від позивача надійшло клопотання про усунення недоліків позову.

27.11.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Встановивши всі обставини справи на підставі заяв по суті, дослідивши докази, наявні у справі, суд враховує наступне.

Як вбачається із матеріалами справи, 11.10.2019 позивач придбав легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», 2017р.в, двигун дизельний об`ємом 2143куб.см, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 у компанії Unfallwagenhandel Ten Kate (Німеччина) за ціною 16500євро згідно рахунку від 11.10.2019 № 617.

Представником позивача ТзОВ «ВЕСТРОУД» (декларант), 16.10.2019 для здійснення митного оформлення товару, було подано до відповідача митну декларацію № UА204010.2019.238155, якою заявлено до митного оформлення транспортний засіб - легковий автомобіль марки «Mercedes-Benz Vito», 2017р.в, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія - 9, тип (маркування) двигуна 651.950 34 056521, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів - 2143куб.см, тип кузова - універсал, колісна формула 4x2, ціна товару - 16500євро. Декларант самостійно визначив митну вартість транспортного засобу за основним методом, тобто за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість автомобіля) в сумі 148300,30грн, які були сплачені в день подання митної декларації.

Одночасно із митною декларацією, декларантом було надано відповідачу документи на підтвердження митної вартості товару і обраний метод її визначення, а саме: рахунок від 11.10.2019 № 617; експортна митна декларація від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 платіжне доручення банку від 10.10.2019 № SW24JA10O93513 на суму 500 євро; реєстраційне свідоцтво транспортного засобу від 29.06.2017 НОМЕР_3; паспорт транспортного засобу № НОМЕР_4 від 28/09/2018; копії паспорту та ІПН позивача.

Також встановлено, що відповідачем декларанту направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 Митного кодексу України, зокрема, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями; виписку з бухгалтерської документації продавця стосовно формування вартості імпортованого товару; касові та товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі; копію митної декларації країни відправлення.

Водночас повідомлено, що у відповідності до частини 6 статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, надано платіжне доручення від 10.10.2019 № SW24JA10O93513, лист продавця від 10.10.2019, скрін оголошення з сайту mobile.de., лист від 16.10.2019 № 19.

Оскільки надані документи містили розбіжності та неточності, відповідачем винесено картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА204000/2019/00761 та прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2019 № UA204000/2019/000735/2.

Митну вартість товару відповідачем визначено на підставі відомостей про вартість транспортного засобу згідно цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел, електронного довідника www.schwackenet.de на рівні 23800 євро.

Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 23800євро, що з урахуванням курсу НБУ на день подання митної декларації до митного оформлення у національній валюті України становить 649304,10грн.

Випуск транспортного засобу у вільний обіг здійснено за МД від 17.10.2019 №UA204010/2019/238583.

Додаткові документи, відповідно до частини 8 статті 53 МКУ, для підтвердження задекларованої митної вартості станом на 06.12.2019 позивачем відповідачу не надавались.

Сума додатково нарахованих митних платежів становить 63961,69 грн.

Вирішуючи даний спір та надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 ст. 246 Митного кодексу України (далі - МК України), метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Частиною 1 статті 248 МК України передбачено, що митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії (ч.1 ст.257 МК України).

Відповідно до ч. 6 ст. 257 МК України, умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом, Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (ст. 49 МК України).

Стаття 51 МК України регулює питання визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, згідно частини 1 митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації (ст. 52 МК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією, декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. До переліку документів, які декларант повинен подавати для підтвердження митної вартості товару, заявленої у декларації, і методу, обраного для її обчислення, належать: декларація митної вартості, зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності, рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу), якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню, якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 3 статті 53 МК України передбачено, що у разі, якщо документи, зазначені у частині 2 цієї статті містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи (ч. 4 ст. 53 МК України).

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 54 МК України, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Частиною 4 статті 54 МК України встановлено, що орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (ч. 5 ст. 54 МК України).

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (ч. 6 ст. 54 МК України).

Відповідно до статті 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частинами 2, 3 статті 57 МК України встановлено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією (ч. 4 ст. 57 МК України).

Аналіз наведених вище норм законодавства зумовлює висновок про те, що обов`язок доведення митної ціни товару покладений на декларанта. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Так, з матеріалів адміністративної справи слідує, що відповідачем при проведенні контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за митною декларацією № UА204010/2019/238155 від 16.10.2019, встановлено, що у поданому до митного оформлення комерційному рахунку від 11/10/2019 № 617, продавцем транспортного засобу є компанія Unfallwagenhandel Ten Kate (Німеччина). Комерційний рахунок від 11/10/2019 № 617 складено за адресою продавця Eureglostrasse 8, Bad Bentheim 48455 (Німеччина), однак, митне оформлення імпортованого транспортного засобу для експорту на митну територію України здійснено у Нідерландах, про що свідчить надана до митного оформлення копія експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59.

Також, зазначена копія експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 не містить реквізитів комерційного рахунку, комерційних умов поставки. А у графі 15 поданої митної декларації «Країна відправлення», декларантом заявлено Німеччину, що суперечить відомостям стосовно країни відправлення у копії експортної митної декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 - Нідерланди.

Як зауважує відповідач, митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару - вартість транспортного засобу згідно цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел, електронного довідника www.schwackenet.de - 23800євро. Крім того, автоматизованою системою управління ризиками за митною декларацією генеровані обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом ФМК 105-2 та 106-2, в результаті якого вартість транспортного засобу, заявленого до митного оформлення, згідно цінової інформації, отриманої у тому числі із зовнішніх джерел є 25150євро.

За наведених вище обставин, суд уважає, що в такій ситуації у відповідача були обґрунтовані підстави для виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару.

В подальшому, митницею був скерований лист на електронну адресу декларанта щодо підтвердження ціни купленого автомобіля з вимогою надати додаткові документи.

Декларантом на електронне повідомлення митниці стосовно необхідності надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів надано платіжне доручення від 10.10.2019 № SW24JA10O93513, лист продавця від 10.10.2019, скрін оголошення з сайту mobile.de. лист від 16.10.2019 № 19.

Судом встановлено, що надані документи містять неточності і розбіжності, зокрема, наданий скрін оголошення з інтернет ресурсу mobile.de не кореспондується і імпортованим транспортним засобом, оскільки не містить vin кода транспортного засобу.

Вартість транспортного засобу згідно оголошення є вищою 17500евро за вартість у комерційному рахунку від 11/10/2019 № 17.

У замовлені від 10.10.2019 року, Продавцем товару вказано Autohandel Ten Kate (Німеччина) Eureglostrasse 8, Bad Bentheim-Gildehaus 48455, а не Unfallwagenhandel Ten Kate (Німеччина) відповідно Комерційного рахунку від 11/10/2019 № 617.

У експортній митній декларації від 14.10.2019 № 19NLK1QB4NAK83WD59 та рахунку від 11/10/2019 № 617, покупцем зазначено В. Ткач м. Рівне, вул. Ковальова 63а, що не кореспондується з даними позивача, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2.

Надане додатково платіжне доручення банку від 10.10.2019 № SW24JA10O93513 на суму 500 євро, що значно менше суми зазначеної у комерційному рахунку від 11/10/2019 № 617, а отримувачем коштів у графі 59 вказано Autohandel Ten Kate (Німеччина), а не особу яка зазначена у рахунку.

В той же час, як стверджує позивач, що ним 11.10.2019 року готівкою сплачено 16000євро, однак, будь-яких підтверджуючих документів ним не надано.

Суд також звертає увагу на те, що у акті огляду Волинської митниці ДФС, відсутній підпис, що підтверджує, яка саме особа ввозила автомобіль в Україну.

В силу приписів пункту 5 частини 10 статті 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості) як витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Разом з тим, позивачем не надано ні суду, ні митниці документів щодо маршруту та понесених витрат на транспортування автомобіля з ЄС до кордону України відповідно до наведеної норми права.

Згідно частини 2 статті 58 Митного кодексу України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

В силу приписів частини 9 статті 58 Митного кодексу України, розрахунки згідно із методом визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що відповідач правомірно здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів за № UА204000/2019/000735/2 від 17.10.2019, яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 23800Євро.

Перший метод не застосований у зв`язку з відсутністю у документах, зазначених в ч. 2 ст. 53 МК України всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена, або підлягає сплаті за ці товари. Другий-п`ятий методи визначення митної вартості товарів (статті 59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів четвертого та п`ятого.

Отже, на підставі наведених норм, у зв`язку із неподанням документів, що підтверджують рівень митної вартості товарів, відповідачем правомірно винесено картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00761.

Враховуючи підтвердження матеріалами справи, якими митний орган обґрунтовував свої доводи та посилання про дотримання ним вимог МК України та допущених порушень зі сторони декларанта під час визначення митної вартості товарів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є безпідставним та задоволенню не належать.

Підстави для відшкодування позивачу судових витрат в порядку ст. 139 КАС України відсутні.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС, про скасування рішення Рівненської митниці ДФС № UА204000/2019/000735/2 від 17.10.2019 про коригування митної вартості товарів та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA204000/2019/00761- відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

2) відповідач - Рівненська митниця ДФС (33028, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Соборна, 104, ).

Суддя Комшелюк Т.О.