Справа № 489/5351/19
Суддя: Коваленко І. В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа № 489/5351/19 провадження №2-а/489/15/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.

секретаря судового засідання Буряченка Д.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кочергіна Вячеслава Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1547337 від 22.09.2019.

В позові вказав, що 22.09.2019 близько 21 год. 53 хв., керуючи транспортним засобом Mitsubishi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в районі перехресті вул. Кузнецької та вул. Садової в м. Миколаєві, здійснював проїзд перехрестя на зелений сигнал світлофору. Після здійснення ним проїзду перехрестя був зупинений працівниками поліції, які звинуватили його у порушенні вимог пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, (далі Правила дорожнього руху), а саме проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофору. Поліцейський проігнорував його пояснення щодо того, що він виїхав на перехрестя на дозволяючий рух (зелений) сигнал світлофору та склав постанову с серії ЕАК № 1547337 від 22.09.2019 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач постанову вважає необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, оскільки в його діях не вбачається складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 18.10.2019, з урахуванням вимог статті 286 КАС України, відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Крім того, відповідач надав до суду відзив на позовну заяву з відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення.

У відзиві представник відповідача вказала, що 22.09.2019 під час патрулювання міста Миколаєва інспекторами Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме водій автомобіля Mitsubishi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив проїзд перехрестя вул. Кузнецької та Садової на заборонний сигнал світлофору, а саме червоний. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів на позивача за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП. Представник відповідача вважає, що факт правопорушення підтверджується відеозаписом наданим до відзиву.

Згідно вимог частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини 5 статті 250 КАС України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановивши фактичні обставини справи, дійшов наступного.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАК № 1547337 від 22.09.2019, вбачається, що 22.09.2019 о 21 год. 53 хв., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mitsubishi Galant, номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Кузнецькій, проїхав перехрестя з вул. Садовою на заборонний «червоний» сигнал світлофору, чим порушив вимоги пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно п. 8.10 Правил дорожнього руху, у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Відповідно до п. 16.8 Правил дорожнього руху, водій, який виїхав на перехрещення проїзних частин згідно із сигналом світлофора, що дозволяє рух, повинен виїхати у наміченому напрямку незалежно від сигналів світлофора на виїзді.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Із дослідженого під час судового розгляду наданого відповідачем відеозапису відеофайлу «F4» вбачається, що зйомка перехрестя в межах світлофорного об`єкту здійснюється з вулиці, яка перетинає вул. Кузнецьку, по якій згідно відомостей постанови рухався позивач.

При цьому, з відеозапису не можливо встановити межі перехрестя, а також наявність і розміщення дорожньої розмітки 1.12 (стоп-лінія) та дорожнього знаку 5.62 «Місце зупинки». Таким чином встановити, на який сигнал світлофору позивач в`їхав на перехрестя неможливо. Крім того з відеозапису неможливо встановити, чи є на світлофорі додаткові секції, які дозволяють рух в напрямку руху позивача.

Інших доказів на підтвердження вищевказаного відповідачем суду не надано.

Інші файли відеозапису стосуються зупинки транспортного засобу позивача, розгляду справи про адміністративне правопорушення та складання і оголошення постанови.

Дослідивши відеофайл, суд приходить до висновку, що відповідачем не було надано суду належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме порушенням останнім пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, оскільки не встановлено на який сигнал світлофору виїхав на перехрестя позивач, внаслідок чого неможливо однозначно стверджувати про те, що позивач проїхав перехрестя на забороняючий «червоний» сигнал світлофору.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що вина позивача у порушенні пп. «е» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху, не доведена поза розумним сумнівом.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, за якою його було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи фактичну відсутність у справі доказів, які б підтверджували порушення позивачем Правил дорожнього руху, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову, у зв`язку з чим вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування постанови із закриттям провадження у справі, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 18, 19, 241-246 КАС України, суд

вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кочергіна Вячеслава Васильовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 22.09.2019, серія ЕАК № 1547337 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня Айого проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Веб-адреса сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, за якою учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи, що розглядається: https://court.gov.ua/sud1416/.

Учасники судового розгляду:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач 1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

відповідач 2 інспектор Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Кочергін Вячеслав Васильович, місцезнаходження: м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1-Б/1.

Повний текст судового рішення буде складено 17.01.2020.

Суддя І.В. Коваленко