Справа № 420/5947/19
Суддя: Стефанов С.О.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5947/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

за участю секретаря судового засідання - Мельника Ю.В.,

представника позивача - Оксюти В.В. (на підставі ордеру),

представника відповідача - Копиця С.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 07 жовтня 2019 року надійшов адміністративний позов фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» (далі позивач або ФГ «ВЕСТА-ЮГ») до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач або ГУ ДФС в Одеській області), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 23.05.2019 року Головного управління ДФС в Одеській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «В4» № від 15.08.2019 року Головного управління ДФС в Одеській області;

- стягнути з відповідача судові витрати.

Адміністративний позов мотивовано наступним

Фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ» з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями Головного управління ДФС в Одеській області не погоджується, вважає їх протиправними та такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновок податкового органу про безпідставне документальне оформлення нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів і складання первинних документів всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не відповідає дійсності. Таким чином, позивач вважає, що висновок контролюючого органу про те, що перевіркою було встановлено порушення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» вимог п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 ПК України, що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду у сумі 1011275,00 грн., у тому числі за жовтень 2018 року на суму 1011275,00 грн. є помилковим і таким, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Процесуальні дії у справі та клопотання учасників справи

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року, адміністративний позов фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року - залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений судом строк позивач усунув недоліки позовної заяви, у зв`язку з чим, ухвалою суду від 23 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання по справі призначено на 18 листопада 2019 року.

Ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року витребувано:

1. У фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» належним чином засвідчені копії:

- статутних документів ФГ «ВЕСТА-ЮГ»;

- фінансової звітності ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік;

- інформації щодо наявності у ФГ «ВЕСТА-ЮГ» основних виробничих власних та орендованих засобів у період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік;

2. У Головного управління ДФС в Одеській області належним чином засвідчені копії всіх наявних на час розгляду справи матеріалів перевірки, в тому числі належним чином засвідчені копії:

- наказу №2703 від 09.04.2019 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ», ;

- направлень від 10.04.2019 року №2849/14-05 та №2850/14-05;

- акту «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року;

- акту камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за травень 2019 року, за результатами якої ГУДФС в Одеській області було складено акт №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року;

- податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року;

- доказів направлення ГУДФС в Одеській області та вручення (отримання) ФГ «ВЕСТА-ЮГ» наказу №2703 від 09.04.2019 року, направлень від 10.04.2019 року №2849/14-05 та №2850/14-05, акту №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року, податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року;

- інформації щодо проведення зустрічних звірок з ТОВ «КОЛТЕК»;

- запитів ГУ ДФС в Одеській області №1410/10/15-32-14-05-07 від 25.01.2019 року про надання інформації з приводу підтверджених даних ФГ «ВЕСТА-ЮГ» по взаємовідносинам з контрагентом ТОВ «КОЛТЕК» за 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік; від 11.04.2019 року, від 15.04.2019 року, від 16.04.2019 року, від 17.04.2019 року щодо надання документів та пояснень, яким зазначено чіткий перелік регістрів бухгалтерського обліку та документів, які необхідно надати до перевірки; відповіді на вказані запити; акт №381/15-32-14-05/34280915 від 15.04.2019 року; акт №383/15-32-14-05/34280915 від 16.04.2019 року; акт №389/15-32-14-05/34280915 від 17.04.2019 року;

- інформації з бази даних АІС «Податковий блок» та Архіву електронної звітності «Єдиний реєстр податкових накладних (ЄРПН)» використану ГУДФС в Одеській області для проведення перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» з питань підтвердження взаємовідносин платником податків ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік.

25 листопада 2019 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом задоволено клопотання представника ФГ «ВЕСТА-ЮГ» та приєднано до матеріалів справи у якості доказів копії документів, які були витребувані ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року (вхід. №ЕП/8918/19 від 15.11.2019 року), а також задоволено клопотання представника відповідача та приєднано до матеріалів справи відзив на позовну заяву (вхід. №42664/19 від 14.11.2019 року) та клопотання Головного управління ДФС в Одеській області про долучення до матеріалів справи доказів, які були витребувані ухвалою суду від 24 жовтня 2019 року (вхід. №42665/19 від 14.11.2019 року).

Ухвалою суду від 02 грудня 2019 року, закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 13 грудня 2019 року.

Відзив обґрунтований наступним

Відповідач зазначає, що у ФГ «ВЕСТА-ЮГ» відсутні підстави для формування в обліку показників з податкового кредиту згідно з податковими накладними виписаним ТОВ «КОЛТЕК» та зареєстрованим в ЄДРПН по яким відсутні поставки та оплата, та як наслідок порушено п.198.1, п.198.3, п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого завищено податковий кредит на суму 1011275,00 грн. в т.ч.: за липень 2018 року на суму ПДВ 644000,00 грн., за серпень 2018 року на суму ПДВ 367275,00 грн.

Також, відповідач наголошує, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року було порушено норми пунктів 200.1 та 200.4 статті 200 розділу V Податкового кодексу України та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за №159/28289 від 29.01.2016 року (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1011275,00 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача стосовно задоволення позову заперечувала з підстав викладених у відзиві на адміністративний позов.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, а також дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги та відзив на позовну заяву, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ» згідно витягу з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 19.06.2008 року зареєстровано як юридична особа (), основним видом діяльності якої є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур (01.11). Місцезнаходження ФГ «ВЕСТА-ЮГ»: 66442, Одеська область, Ананьївський район, село Долинське. Засновник ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_6, керівник ФГ «ВЕСТА-ЮГ» - ОСОБА_4 (відповідно до статуту Господарства) (т.1 а.с.98-103).

Станом на час проведення перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» перебувало на обліку в ГУ ДФС в Одеській області, Подільське управління, Ананьївської державної податкової інспекції, взято на податковий облік в органах податкової служби України 20.06.2008 року за №508, має індивідуальний податковий номер - 69 та у періоді які перевірявся було платником ПДВ згідно реєстру платників ПДВ від 01.01.2017 року за №200317729.

ГУ ДФС в Одеській області направило ФГ «ВЕСТА-ЮГ» запит №1410/10/15-32-14-05-07 від 25.01.2019 року щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень, які стосуються господарських відносин з ТОВ «КОЛТЕК» за липень-жовтень 2018 року (т.1 а.с.188-189) у відповідь на які отримало лист №14/02-1 від 14.02.2019 року з копіями документів, перелік яких пізніше було зазначено безпосередньо в Акті перевірки №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року на аркуші 4.

09.04.2019 року ГУ ДФС в Одеській області видано наказ №2703 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» , у якому наказано провести документальну позапланову виїзну перевірку фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік, тривалістю 5 робочих днів (т.1 а.с.132).

У період з 11.04.2019 року по 17.04.2019 рік, на підставі направлень від 10.04.2019 року №2849/14-05 та №2850/14-05, виданих ГУ ДФС в Одеській області, відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року, зі змінами та доповненнями, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області №8220 від 25.10.2018 року, проведена документальна позапланова виїзна перевірка фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ», код за , з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік.

11.04.2019 року, 15.04.2019 року, 16.04.2019 року та 17.04.2019 року перевіряючими складено запити про надання документів які отримала під підпис особисто голова ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_4 (т.1 а.с.190-193).

15.04.2019 року, 16.04.2019 року та 17.04.2019 року перевіряючими складено акт про ненадання документів на вищезазначені запити (т.1 а.с.194-199).

За результатами проведеної перевірки відповідачем був складений Акт №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік (а.с.136-155), в якому зазначено, що ТОВ «КОЛТЕК» надало податкову вигоду «ФГ «ВЕСТА-ЮГ» для мінімізації податкових зобов`язань та первинні документи, надані до перевірки, хоча і відповідають зовнішнім формальним ознакам, проте не відображають реального здійснення операцій із придбання товару, робіт/послуг від ТОВ «КОЛТЕК»; факт перерахування платником податків коштів контрагенту за відсутністю реального постачання останнім товару/послуг не може зменшувати фінансовий результат до оподаткування; ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснено безпідставне документування нереальної господарської операції з одержання (купівлі) товарів і складено первинні документи всупереч норм ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп.2.1. п.2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, оскільки відсутній факт формування згідно з абз.2 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» відповідного активу, як ресурсу контрольованого у результаті минулих подій внаслідок реального придбання у інших суб`єктів господарювання або власного виробництва тобто, відсутня як певна дія або подія у визначенні абз.5 ст.1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», в основі якої має бути дійсний рух певного активу.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань товариство з обмеженою відповідальністю «КОЛТЕК» () зареєстровано як юридична особа 04.01.2018 року, основним видом діяльності якої є оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами (46.71). Взято на облік платників податків ГУ ДФС у м. Києві, ДПІ у Святошинському районі м. Києва з 04.01.2018 року.

На час здійснення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» господарських операції ТОВ «КОЛТЕК» в стані припинення не перебувало.

Щодо фінансово-господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік судом встановлено, що за перевіряємий період ФГ «ВЕСТА-ЮГ» мало взаєморозрахунки з товариством з обмеженою відповідальністю «КОЛТЕК».

Загальна сума перерахованих ФГ «ВЕСТА-ЮГ» на рахунок ТОВ «КОЛТЕК» коштів у період липень - жовтень 2018 року склала 2 336 000,00 грн. в т.ч. ПДВ. Зазначені кошти сплачено за дизельне паливо згідно Договорів №1/17/07 від 17.07.2018 року, та №1/25/07 від 25.07.2018 року.

Договір купівлі-продажу №1/17/07 між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (покупець) укладено 17 липня 2018 року та відповідно до п.1.1. продавець зобов`язується протягом 17.07.2018 року - 31.12.2018 року передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом - за кодом УКТ ЗЕД - . Одиниця вимірювання літр (п.п.1.2., 1.3.) (т.1 а.с.32-33).

Згідно п.5.2. цього договору загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 1666666,67 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 333333,33 грн., а всього з ПДВ: 2 000 000,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу №1/17/07 від 17.07.2018 року в загальній кількості 82 101,80 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 000 000,00 грн., позивачем надано: додаток №1 до договору купівлі-продажу №1/17/07 від 17.07.2018 року - специфікацію №1 від 17 липня 2018 року (т.1 а.с.34); заявку на відвантаження товару вих. №17/07-1 від 17 липня 2018 року (т.1 а.с.35); накладну №19/07/007 від 19 липня 2018 року (т.1 а.с.36); податкову накладну №2 від 19 липня 2018 року (т.1 а.с.37); накладну №20/07/002 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.38); податкову накладну №6 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.39); накладну №20/07/001 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.40); податкову накладну №3 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.41); накладну №20/07/005 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.42); податкову накладну №4 від 20 липня 2018 року (т.1 а.с.43); накладну №23/07/002 від 23 липня 2018 року (т.1 а.с.44); податкову накладну №5 від 23 липня 2018 року (т.1 а.с.45).

Договір купівлі-продажу №1/25/07 між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА ЮГ» (покупець) укладено 25 липня 2018 року та відповідно до п.1.1. продавець зобов`язується протягом 25.07.2018 року - 31.12.2018 року передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом - за кодом УКТ ЗЕД - . Одиниця вимірювання літр (п.п.1.2., 1.3.) (т.1 а.с.47-48).

Згідно п.5.2. цього договору, загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 3 500 000,00 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 700 000,00 грн., а всього з ПДВ: 4 200 000,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу №1/25/07 від 25.07.2018 року в загальній кількості 170 731,71 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 4 200 000,00 грн., позивачем надано: додаток №1 до договору купівлі-продажу №1/25/07 від 25.07.2018 року - специфікацію №1 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.49); заявку на відвантаження товару вих. №25/07-2 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.50); накладну №25/07/010 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.51); податкову накладну №47 від 25.07.2018 року (т.1 а.с.52); накладну №25/07/012 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.53); податкову накладну №46 від 25 липня 2018 року (т.1 а.с.54); накладну №26/07/018 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.55); податкову накладну №51 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.56); накладну №26/07/016 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.57); податкову накладну №49 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.58); накладну №26/07/015 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.59); податкову накладну №50 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.60); накладну №26/07/015 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.61); податкову накладну №48 від 26 липня 2018 року (т.1 а.с.62).

Крім того судом встановлено, що між ТОВ «КОЛТЕК» (продавець) та ФГ «ВЕСТА ЮГ» (покупець) 20 серпня 2018 року укладено договір купівлі-продажу №1/20/08, у п.1.1. якого зазначено, що продавець зобов`язується протягом 20.08.2018 року - 31.12.2018 року передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти від продавця цей товар та оплатити його вартість. Найменування товару: дизельне паливо наливом - за кодом УКТ ЗЕД - . Одиниця вимірювання літр (п.п.1.2., 1.3.) (т.1 а.с.63-64).

Згідно п.5.2. цього договору, загальна сума договору складається із обсягу поставок товару за весь строк його дії з урахуванням визначеної цим договором ціни за 1 (один) літр товару та становить 1 915 333,33 грн. без ПДВ, крім того ПДВ 20%: 383 066,67 грн., а всього з ПДВ: 2 298 400,00 грн.

На підтвердження придбання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК» за договором купівлі-продажу №1/20/08 від 20.08.2018 року в загальній кількості 85773,996 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 2 298 400,00 грн., позивачем надано: додаток №1 до договору купівлі-продажу №1/20/08 від 20.08.2018 року - специфікацію №1 від 20 серпня 2018 року (т.1 а.с.65); заявку на відвантаження товару вих. №20/08-2 від 20 серпня 2018 року (т.1 а.с.66); накладну №21/08/007 від 21 серпня 2018 року (т.1 а.с.67); податкові накладні від 21 серпня 2018 року №46, №47, №48, №49, №50 (т.1 а.с.68-72).

На підтвердження сплати за дизельне паливо позивачем надано до суду реєстр платіжних документів з 01.01.2018 року по 28.09.2019 рік, згідно якого позивачем було сплачено кошти за дизельне паливо згідно Договору №1/17/07 від 17.07.2018 року на суму 2 000 000,00 грн. в тому числі ПДВ 333 333,33 грн. та згідно договору №1/25/07 від 25.07.2018 року на суму 336 000,00 грн. в тому числі ПДВ 56000 грн. (т.1 а.с.46), а також бухгалтерську довідку, згідно якої відображено сплата заборгованості за придбане паливо в сумі 2 336 000,00 грн.

При цьому, загальна сума купівлі-продажу товару за договором №1/25/07 від 25.07.2018 року складала з урахуванням ПДВ 4 200 000,00 грн. Будь-яких доказів на сплату коштів за товар, відповідно до договору купівлі-продажу №1/20/08 від 20 серпня 2018 року позивачем, ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду справи в суді, не надано.

Частина придбаного та отриманого у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива ФГ «ВЕСТА-ЮГ» зберігало у ємкостях (бочках), які орендувало у ФОП ОСОБА_2 згідно договору оренди майна №1/02-04 від 02.04.2018 року (т.2 а.с.40-41), загальним об`ємом 25 куб. м., а саме: бочки металеві 10 та 15 куб. м. Зазначений факт зафіксовано в Акті перевірки та визнано в судовому засіданні представниками сторін.

З наданих позивачем та відповідачем первинних документів, досліджених в судовому засіданні за участю представників сторін, судом встановлено документальне оформлення придбання ФГ «ВЕСТА-ЮГ» у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива в загальній кількості 338 545,2 літрів на загальну суму з урахуванням ПДВ 8 403 650,02 грн. Станом на час розгляду справи та на час проведення перевірки, а саме станом на 31.12.2018 року за даними бухгалтерського обліку позивачем відображено кредиторська заборгованість 6 067 650,01 грн.

У висновках до Акта №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року, відповідачем зазначено про порушення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 декларації з податку на додану вартість) у сумі 1 011 275,00 грн., у тому числі за жовтень 2018 року на суму 1 011 275,00 грн.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в Акті №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року, ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 27.05.2019 року подало до ГУ ДФС в Одеській області заперечення на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік від 23.05.2019 року (т.1 а.с.20-22).

Листом від 31.05.2019 року за №11861/10/15-32-14-05-07 «Про розгляд заперечень», ГУ ДФС в Одеській області повідомило позивача, що граничний термін для подання ФГ «ВЕСТА-ЮГ» заперечень припадає на 16.05.2019 року. Таким чином, враховуючи п.86.7 ст.86 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI із змінами та доповненнями, заперечення ФГ «ВЕСТА-ЮГ», код за , від 23.05.2019 року №б/н до Акта документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року не підлягає розгляду (т.3 а.с.7).

На підставі встановлених порушень зафіксованих в Акті перевірки №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року, а саме п.44.1 ст.44, п.198.1, п.198.2, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями), відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року, форма «В4», за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг), код платежу 14060100, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 011 275,00 грн. (т.1 а.с.24).

Податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року було відправлене Головним управлінням ДФС в Одеській області 23.05.2019 року директору ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за адресою: с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область, 66442, та вручене 30.05.2019 року, що підтверджується підписом «ОСОБА_4» на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.26).

Пізніше заступником начальника управління - начальником відділу податків і зборів з юридичних осіб Подільського управління ГУ ДФС в Одеській області - Рошкован А.В. проведено камеральну перевірку податкової звітності з ПДВ за травень 2018 року ФГ «ВЕСТА-ЮГ» та 19 липня 2019 року складено Акт №002749/15-32-55-06/34280915 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 34280915 за травень 2019 року» (т.1 а.с.28-29).

У висновку до Акта №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року, зазначено, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» () при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року було порушено норми пунктів 200.1 та 200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями) та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за №159/28289 від 29.01.2016 року (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного (податкового) періоду на 1011275,00 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями).

На підставі встановлених порушень зафіксованих в Акті перевірки №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019 року, форма «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1 011 275,00 грн. (т.1 а.с.30).

Податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019 року було відправлене директору ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за адресою: с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область, 66442, та вручене останньому 01.02.2019 року, що підтверджується підписом «ОСОБА_4» на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.187).

Не погоджуючись з висновками контролюючого органу та винесеними податковими повідомленнями-рішеннями, фермерське господарство «ВЕСТА-ЮГ» звернулось до суду з даним адміністративним позовом.

Релевантні джерела права та висновки суду

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України №2755-VI від 02.12.2010 року (далі - Податковий кодекс).

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно з пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

За правилами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

У відповідності до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як встановлено статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» №996-ХІV від 16.07.1999 року (далі - Закон №996-ХІV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

За змістом статті 3 Закону №996-ХІV податкова звітність ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до статті 9 Закону України №996-ХІV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, що містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Зважаючи на викладене, розглядаючи спір між ФГ «ВЕСТА-ЮГ» та ГУ ДФС в Одеській області про правомірність віднесення платником податків на витрати певних сум, в тому числі ПДВ, та як наслідок формування податкового кредиту, суд повинен надати належну правову оцінку усім доказам та обставинам, що стосуються предмету доказування, в їх сукупному зв`язку один з одним, з`ясувати характер та зміст спірних операцій позивачем з його контрагентами, дослідити договори укладені з останніми, а також усі укладені на його реалізацію первинні документи, пов`язані з їх виконанням та які належить складати залежно від певного виду господарської операції, і лише на підставі цього зробити вмотивований висновок про достовірність чи не достовірність даних, вказаних в первинних документах, або про їх невідповідність вимогам чинного податкового законодавства чи навпаки, а також про те, чи відбувся дійсний рух активів між учасниками відповідних операцій, встановити наявність зв`язку між фактом придбання товарів/робіт/послуг з понесенням інших витрат із господарською діяльністю платника податку та використання їх у господарській діяльності.

Водночас, суд звертає увагу, що обов`язок підтвердити правомірність та обґрунтованість податкового кредиту належними документами первинного обліку покладається на платника-покупця товарів (робіт, послуг), позаяк саме він є суб`єктом, який зменшує суму податкового зобов`язання на суму понесених витрат, що підлягають перерахуванню до бюджету.

Суд також звертає увагу на те, що документи та інші дані, що спростовують реальність здійснення господарської операції, яка відображена в податковому обліку, повинні оцінюватися з урахуванням специфіки кожної господарської операції - умов перевезення, зберігання товарів, зміст послуг, що надають тощо. При цьому, сама собою наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для однозначних висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податку у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.

Крім того, суд враховує що норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування об`єкта оподаткування податком на прибуток, витрат та податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг)) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагентів за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагентів та злагодженість дій між ними.

Таким чином, суд зазначає, що під час проведення перевірки та розгляду справи в суді, позивачем не доведено належними, достатніми та допустимими доказами руху активів у процесі здійснення вищезазначених господарських операцій. Позивачем не доведено та не підтверджено належними та достатніми доказами оплату отриманого від ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива згідно договорів купівлі-продажу та надання послуг в повному обсязі, а саме наявність кредиторської заборгованості 6 067 650,01 грн. позивачем в судовому засіданні не спростовано.

На пропозицію суду, позивачем не було надано доказів, які б свідчили про те, що саме ТОВ «КОЛТЕК» постачав паливо згідно умов вищезазначених договорів, яке було використане покупцем в своїй господарській діяльності, що приносить дохід, що є необхідною ознакою витрат та належною підставою для віднесення сум податку, сплаченого у ціні придбаних послуг та товару, до складу податкового кредиту підприємства.

Також, суд зазначає, що позивач не довів суду здійснення та існування фактичного транспортування вказаного дизельного палива жодним допустимим та достатнім доказом.

Щодо тверджень позивача відносно фактичного отримання від ТОВ «КОЛТЕК» 338 545,2 літрів дизельного палива та використання його в господарської діяльності суд приймаючи до відома надані позивачем акти списання пального (ГСМ) за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 року у відповідності до яких використано дизельне паливо у загальної кількості 52463 літра (аркуш акту 11), що узгоджується із інформацією про сплату ТОВ «КОЛТЕК» за дизельне пальне згідно платіжних доручень від 18.07.2018 року №93 на суму 2000000,00 грн. у т.ч. ПДВ 333333,00 грн. та від 14.08.2018 року №140 на суму 336000,00 грн., у т.ч. ПДВ 56000,00 грн. (т.1 а.с.46)., а також враховуючи технічні можливості позивача по здійсненню зберігання дизельного палива на складі з використанням металевих бочок на 25000 літрів (двох бочок: 10 куб. м. та 15 куб. м.) у період можливого здійснення господарських операції, тривалість часу в яком можливо було використання бочок, а саме липень-жовтень 2018 року (122 дні) зазначає, що позивач не зміг як документально підтвердити отримання та використання в господарській діяльності 286 082,2 літрів дизельного палива, так і шляхом простого співставлення обсягів виконаних господарських операцій обсягам дизельного палива яке знаходилось у той час нібито у нього та обсягам металевих бочок у яких воно повинно було зберігатись після придбання та в процесі його витрачання, а саме злив/налив. При цьому, суд критично відноситься до листа позивача вих. №20/07-1 від 20.07.2018 року який був направлений ТОВ «КОЛТЕК» з проханням зберігати у ТОВ «КОЛТЕК» залишок відписаного товару (т.1 а.с.31) враховуючи ненадання позивачем жодного достатнього та допустимого доказу, яким повинно бути підтверджено реалізація цього прохання як зі сторони позивача так і зі сторони ТОВ «КОЛТЕК».

Щодо тверджень позивача відносно фактичного зберігання дизельного палива та його використання, а також відображення господарських операцій по зберіганню дизельного палива, його використанню в іншому податковому періоді ніж той який було перевірено, суд зазначає, що на пропозицію суду та підтвердження зазначених обставин позивачем додатково було надано: бухгалтерська довідка - виписка по рахункам по взаємовідносинам з ТОВ «КОЛТЕК» (т.2 а.с.16); виписка загальні обороти по рахунку 203 «Паливо» за період з 01.07.2018 по 01.05.2019 року з контрагентом ТОВ «КОЛТЕК» та обороти по рахунку 203.1 «Дизельне паливо на збереженні» за період з 01.07.2018 року по 01.05.2019 року (т.2 а.с.17); реєстр рахунку 203 «Склад» по кореспонденту ТОВ «КОЛТЕК» за липень 2018 року - квітень 2019 року (т.2 а.с.18-21); реєстр рахунку 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками» по кореспонденту ТОВ «КОЛТЕК» (т.2 а.с.22); договір зберігання майна №01/02 від 01 лютого 2018 року, укладений між позивачем та ФОП ОСОБА_2 (т.2 а.с.42), згідно якого загальна кількість дизельного палива, яке передано на зберігання склала 263 878,89 літрів; акти приймання-передачі (переміщення ГСМ) №2-01 від 27 серпня 2018 року, 3-01 від 31 жовтня 2018 року, 5-01 від 12 листопада 2018 року, 6-01 від 30 листопада 2018 року, 7-01 від 30 грудня 2018 року, 8-01 від 26 лютого 2019 року, 9-01 від 29 березня 2019 року, 10-01 від 10 квітня 2019 року; договори-заявки на послуги з перевезення вантажу №03/07-2 від 03 липня 2018 року, №03/07-1 від 03 липня 2018 року, №04/02-2 від 04 лютого 2019 року, згідно яких ФОП ОСОБА_2 зобов`язується за плату і за рахунок ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснювати перевезення вантажів автотранспортом на території України з обов`язковим оформленням від двох Сторін супроводжуючих документів на перевезення вантажу та загальна кількість товару та сума перевезень вказується у Акті здачі-прийомки робіт, що є невід`ємною частиною договору; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору №03/07-2 від 03 липня 2018 року №2 від 17 вересня 2018 року, №3 від 30 листопада 2018 року, №4 від 24 грудня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору №6 від 27 вересня 2018 року, 30 листопада 2018 року, №33/12 від 22 грудня 2018 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору №04/02-2 від 04 лютого 2019 року №1 від 08 лютого 2019 року, №3 від 03 березня 2019 року та акти списання ГСМ до цього договору №08/02 від 08 лютого 2019 року, №02/03 від 02 березня 2019 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договору №03/07-1 від 03 липня 2018 року №2 від 10 серпня 2018 року, №3 від 10 жовтня 2018 року, №4 від 19 жовтня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору №5 від 25 серпня 2018 року, №16/10 від 16 жовтня 2018 року, №7 від 19 жовтня 2018 року, №1-03 від 29 березня 2019 року, №2-03 від 29 березня 2019 року, №1-03 від 31 березня 2019 року; договір про надання послуг №01/08-1 від 01.08.2018 року між позивачем та ФОП ОСОБА_3 по дискуванню, оранку, культивації; Акти надання сільськогосподарських послуг по договору №01/08-01 від 01 серпня 2018 року №1 та №2 від 30 листопада 2018 року; акти списання ГСМ до цього договору №1-08 від 31 серпня 2018 року, №2-09 від 28 вересня 2018 року, №3-10 від 25 жовтня 2018 року, №4-11 від 30 листопада 2018 року; Накази голови ФГ «ВЕСТА-ЮГ» №03-07/2 від 03 липня 2018 року, №01-08/1 від 01 серпня 2018 року, №4/02-1 та №4/02-2 від 04 лютого 2019 року, №27-06/1 від 27 червня 2018 року, №03-07/1 від 03 липня 2018 року; Договори-заявки на послуги з перевезення вантажу №27/06-1 від 27 червня 2018 року, №04/02-1 від 04 лютого 2019 року, згідно якого ФОП ОСОБА_3 зобов`язується за плату і за рахунок ФГ «ВЕСТА-ЮГ» здійснювати перевезення вантажів автотранспортом на території України з обов`язковим оформленням від двох Сторін супроводжуючих документів на перевезення вантажу та загальна кількість товару та сума перевезень вказується в Акті здачі-прийомки робіт, що є невід`ємною частиною договору; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договорів №27/06-1 від 27 червня 2018 року №1 від 13 липня 2018 року, №3 від 28 липня 2018 року, №4 від 25 серпня 2018 року та акти списання ГСМ до цього договору; №1 від 13 липня 2018 року, №3 від 28 липня 2018 року, №4 від 25 серпня 2018 року; Акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам до договорів №04/02-1 від 04 лютого 2019 року (т.2 а.с.43-91).

Аналіз зазначених копії документів у якості доказів судом зроблено з урахуванням того, що позивач за змістом наявних в матеріалах справи Заперечень на Акт №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» (код за ), з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» код за , за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік» не вбачає посилань на них та позивач не довів про їх існування як на час здійснення перевірки так і звернення із зазначеними запереченнями на Акт шляхом надання платіжних документів або документів бухгалтерського обліку які повинні відображати існуючі господарські операції (т.1 а.с.20-22).

Суд також критично відноситься до твердження представника позивача, що залишок отриманого по видатковим та податковим накладним у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива вимагав короткострокового зберігання. На пропозицію суду підтвердити зазначене твердження, позивачем не надано допустимі та переконливі докази. При цьому, суд критично оцінює наявний в матеріалах справи перелік деякого технічного сільськогосподарського обладнання та механізмів (т.1 а.с.104, т.3 а.с.4), що також підтверджено бухгалтерською довідкою без дати, використання якого в господарській діяльності позивачем при взаємовідносинах з ТОВ «КОЛТЕК» або використання дизельного палива якими не підтверджено доказами бухгалтерського або податкового обліку.

Щодо сертифікатів якості дизельного палива, на які звертає увагу відповідач та щодо яких позивач стверджує про не обов`язковість їх існування суд, враховуючи специфіку товару, зазначає, що їх принципове не надання при перевірці та при розгляді справи в суді в сукупності з іншими фактами та обставинами встановленими при розгляді справи тільки підтверджує правомірні висновки відповідача.

Суд також в цілому критично оцінює факт того, що згідно наданих позивачем видаткових та податкових накладних на підтвердження кількості літрів отриманого у ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива за договорами купівлі продажу №1/17/07 від 17.07.2018 року, №1/25/07 від 25.07.2018 року та №1/20/08 від 20.08.2018 року встановлені розбіжності по відношенню до обсягів та ціни дизельного пального зазначених у договорах.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових та податкових накладних (т.1 а.с.36-45) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу №1/17/07 від 17.07.2018 року склала 80 515,3 літрів, що є менше на 4 586,5 літрів ніж зазначено у специфікації №1 від 17.07.2018 року до договору купівлі-продажу №1/17/07 від 17.07.2018 року. Ціна за накладними 20,70 грн. без ПДВ, але за договором 20,30 грн. без ПДВ.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових та податкових накладних (т.1 а.с.51-62) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу №1/25/07 від 25.07.2018 року склала 169 529,87 літрів, що є менше на 1 201,84 літрів ніж зазначено у специфікації №1 від 25.07.2018 року до договору купівлі-продажу №1/25/07 від 25.07.2018 року.

Згідно наявних в матеріалах справи видаткових та податкових накладних (т.1 а.с.67-72) загальна кількість відвантаженого ТОВ «КОЛТЕК» та отриманого ФГ «ВЕСТА-ЮГ» дизельного пального за договором купівлі-продажу №1/20/08 від 20.08.2018 року склала 88 500 літрів, що є більше на 2 726,004 літрів ніж зазначено у специфікації №1 від 20.08.2018 року до договору купівлі-продажу №1/20/08 від 20.08.2018 року. Ціна за накладними 20,75 грн. без ПДВ, але за договором 22,33 грн. без ПДВ.

Щодо посилань відповідача, які викладені на сторінках 13-15 Акту перевірки №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року, на ухвали Печерського районного суду м. Києва від 01.02.2019 року №757/3186/19-к та №757/3185/19-к, відповідно до яких Генеральною прокуратурою України здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні, відомості про яке 17.03.2017 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000142 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 2 ст.205, ч.2 ст.209, ч.3 ст.212, ч.2 ст.222-1, ч.2 ст.364 Кримінального кодексу України, в яких згадується ТОВ «КОЛТЕК» суд зазначає, що сам факт порушення кримінального провадження та отримання свідчень (пояснень) в рамках кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2019 року по справі №825/3891/14.

Щодо посилань відповідача на відсутність товарно-транспортних накладних як підтвердження нереальності господарських операцій з поставки дизельного палива, на думку суду, є безпідставними, оскільки Правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджені Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, не встановлюють правил податкового обліку платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Вказаний висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеним, зокрема, у постанові від 21 серпня 2018 року у справі №П/811/2816/15.

Але суд зазначає, що товарно-транспортні накладні призначені для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є первинним документом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг і підставою для формування витрат за такі послуги.

Вказані висновки повністю узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною, зокрема у постанові від 26 червня 2018 року у справі №826/548/17.

Також, слід зазначити, що у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18 грудня 2018 року у справі №826/13058/15, суд зазначив: «товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому». В межах спірних відносин податковий кредит та витрати по факту придбання послуг перевезення позивачем не формувався, що обумовлює безпідставність доводів відповідача в частині вимог до товарно-транспортних накладних взагалі». При цьому, суд критично оцінює ненадання суду та відсутність у позивача будь-яких доказів щодо транспортування дизельного палива після його придбання саме до місця зберігання.

Щодо звернення уваги позивача на існування результатів документальної планової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» по дотриманню податкового законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.03.2019 рік, які були оформлені Актом №000451/15-32-14-13/34280915 від 13.08.2019 року (т.2 а.с.173-234) суд зазначає, що фіксація в Акті «неправильного здійснення списання пального при замовленні та отриманні відповідних послуг» та відсутність фіксації інших порушень не впливає на висновок суду та не має правових наслідків щодо правовідносин у даній справі враховуючи те, що перевірка проведена пізніше, а саме з 24.07.2019 року по 06.08.2019 рік.

Таким чином, враховуючи те що судом здійснено аналіз в сукупності всіх наданих сторонами, наявних в матеріалах справи доказів, приймаючи до відома логіку дій позивача щодо отримання дизельного палива у ТОВ «КОЛТЕК», часткове зберігання цього палива у бочках ФОП ОСОБА_2 та у постачальника палива ТОВ «КОЛТЕК», використання цього палива при здійсненні господарських операцій із реалізацією договорів укладених із ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 щодо збереження цього палива та його використання, інформацію бази даних ЄДРПН щодо не придбання ТОВ «КОЛТЕК» дизельного палива та послуг з його перевезення за час свого існування (а саме з 04.01.2018 року), а також період часу який був предметом перевірки, суд вважає необхідним зазначити, що зберігання дизельного палива та його використання, відображене в наданих позивачем документах, наявність у позивача заборгованості 6 067 650,01 грн. в тому числі ПДВ 1 011 274,67 грн. за дизельне паливо ТОВ «КОЛТЕК», а також факт того, що на збереження було передано у періоді який перевірявся (саме липень-жовтень 2018 року), тільки 7 000 літрів дизельного палива не свідчить про реальний рух активів позивача та підтверджує висновок відповідача, що операції купівлі-продажу дизельного палива мають виключно документальний характер. Крім цього, акти здачі-прийомки робіт по транспортним послугам, на підтвердження списання використаного дизельного палива за договорами-заявками та зафіксована вартість послуг, за відсутністю доказів сплати вартості послуг ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 , разом з актами списання ГСМ, Наказами голови ФГ «ВЕСТА-ЮГ» безпосередньо по відношенню до перевіряємого періоду не спростовують висновків суду щодо штучного формування податкового кредиту та податкових зобов`язань за участю позивача при взаємовідносинах із ТОВ «КОЛТЕК».

Таким чином, суд дійшов до висновку, що надані позивачем в сукупності копії документів у якості доказів не можна вважати такими, що підтверджують здійснення господарської операції, виходячи з чого показники податкового обліку позивача по даним відносинам не підтверджені у встановленому порядку. Позивачем, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та підтверджують факти господарської діяльності, яка здійснюється з розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект.

Як встановлено приписами податкового законодавства, підставами для віднесення до складу сум витрат, понесених на придбання товарів (робіт, послуг), є сукупність таких умов, як реальне (фактичне) придбання товарів (робіт, послуг), використання придбаних товарів (робіт, послуг) у власній господарській діяльності, а також документальне підтвердження понесених витрат. Для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені у разі фактичного здійснення господарської операції, якщо вона спричинила реальні зміни майнового стану платника податків. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Про відсутність факту здійснення господарської операції може свідчити, зокрема те, що результати, відображені у даних податкового обліку будь-кого з учасників господарської операції, фактично не настали внаслідок відсутності відповідних дій будь-кого з учасників такої операції (наприклад, відображення отримання послуг без їх фактичного надання або в разі їх надання іншою особою, ніж та, що вказана у даних податкового обліку чи первинних документах; імітація купівлі товару/надання послуг особою, яка ніколи не продавала товару/не надавала послуг, тощо).

Отже, суд погоджується з твердженням ГУ ДФС в Одеській області, що позивачем безпідставно віднесено до складу податкового кредиту з податку на додану вартість суми по господарським відносинам з ТОВ «КОЛТЕК» всього у сумі 1 011 575,00 грн. (сума ПДВ задекларована загальна 1 400 608 грн. - сума ПДВ по оплаті 56 000 грн. - сума ПДВ по оплаті та актам 333 333,33 грн. = 1 011 575,00 грн.).

Таким чином, суд вважає, що позивачем не доведено наявності підстав, з якими норми податкового законодавства пов`язують можливість правомірного формування спірних сум податкових вигод. Відповідно, при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року, відповідач діяв правомірно та у межах наданих йому повноважень.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 15.08.2019 року суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Відповідно до підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно; на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Порядок проведення камеральної перевірки встановлено статтею 76 Податкового кодексу України, пунктами 76.1 та 76.2 якої передбачено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова. Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Таким чином, предметом камеральної перевірки є правильність відображення (з методологічної та арифметичної точок зору) показників, необхідних для обчислення бази оподаткування, проте достовірність цих показників, перевіряється шляхом комплексного дослідження в ході документальної перевірки: податкових декларацій, фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку та первинних документів.

З огляду на зміст вищенаведених норм, під час проведення камеральної перевірки не можуть перевірятися інші питання, ніж визначенні статтею 75 Податкового кодексу України. Документами, що мають відношення до такої перевірки, є саме: податкові декларації (розрахунки), дані системи електронного адміністрування податку на додану вартість, дані Єдиного реєстру податкових накладних, акцизних накладних та дані системи електронного адміністрування реалізації пального і ніякі інші. Якщо ж під час проведення камеральної перевірки буде виявлено порушення податкового законодавства, податковий орган має право призначити та провести документальну (виїзну, невиїзну або планову чи позапланову) перевірку платника податків.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною в постанові від 31.01.2018 року по справі №804/5957/16.

Згідно абзацу 1 п.46.1 ст.46 Податкового кодексу України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначається, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

Для перерахування податку до бюджету центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію податкової та митної політики, надсилає органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр платників, в якому зазначаються назва платника, податковий номер та індивідуальний податковий номер платника, звітний період та сума податку, що підлягає перерахуванню до бюджету. На підставі такого реєстру орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, не пізніше останнього дня строку, встановленого цим Кодексом для самостійної сплати податкових зобов`язань, перераховує суми податку до бюджету.

Відповідно до п.200.1 ст.200 Податкового кодексу України, при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1 .3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплачений отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Згідно ст.203 Податкового кодексу України, податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації.

Наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року затверджено форми та Порядок заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість (далі - Порядок - №21).

Частиною 1 п.4 розділу V Порядку №21 передбачено, що до розділу II «Податковий кредит» (рядки 10, 11 та 13 декларації) включаються обсяги придбання (виготовлення, будівництва, спорудження, створення) з податком на додану вартість (рядки 10.1 та 10.2) або без податку на додану вартість (рядок 10.3) товарів/послуг, необоротних активів на митній території України, ввезених на митну територію України товарів, необоротних активів (рядки 11.1 та 11.2), отриманих на митній території України від нерезидента послуг (рядок 13).

Відповідно до ч.5 п.4 розділу V Порядку №21, у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду.

У рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період.

У рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу, що узгоджена протягом звітного (податкового) періоду.

У рядку 16.3 також вказується підтверджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 додатка 2) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період).

У разі заповнення рядків 16.2 та/або 16.3 обов`язковим є заповнення таблиці "Збільшено/зменшено залишок від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу на підставі податкового повідомлення-рішення та/або уточнюючого розрахунку".

Як було встановлено судом, 19 липня 2019 року Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт №002749/15-32-55-06/34280915 «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ФГ «ВЕСТА-ЮГ» 34280915 за травень 2019 року» (т.1 а.с.28-29).

На сторінці 2 Акта №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року зазначено, що за результатами перевірки даних податкової декларації з ПДВ за звітний (податковий) період травень 2019 року з додатками (реєстр №130423253) встановлено, що до рядку 16.3 розділу ІІ Податковий кредит не включено зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі 1 011 275 грн. згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року, прийнятого на підставі акта про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року.

У висновку до Акта №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року, відповідачем зафіксовано, що ФГ «ВЕСТА-ЮГ» () при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року було порушено норми пунктів 200.1 та 200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями) та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №21 від 28.01.2016 року, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України за №159/28289 від 29.01.2016 року (зі змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту, наступного звітного (податкового) періоду на 1011275,00 грн. Відповідальність платника передбачено пунктом 123.1 статті 123 глави 11 розділу ІІ Податкового кодексу України №2755-VI від 02 грудня 2010 року (із змінами та доповненнями).

На підставі Акта перевірки №002749/15-32-55-06/34280915 від 19.07.2019 року, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019 року, форма «В4», яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість в розмірі 1011275,00 грн. (т.1 а.с.30).

Судом було встановлено, що податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року було відправлене Головним управлінням ДФС в Одеській області 23.05.2019 року директору ФГ «ВЕСТА-ЮГ» за адресою: с. Долинське, Ананьївський район, Одеська область, 66422, та вручене останньому 30.05.2019 року, що підтверджується підписом директора ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_4 на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення (т.1 а.с.26).

При цьому, суд критично відноситься до твердження представника позивача про недійсність підпису ОСОБА_4 на повідомленні про вручення поштового відправлення, оскільки будь-яких доказів з приводу звернення до правоохоронних органів, а так само і до відділення поштового зв`язку з відповідними зверненнями та роз`ясненнями стосовно підробки підпису, позивачем ані під час проведення перевірки, ані під час розгляду даної справи в суді не надано.

Також, в матеріалах справи наявні заперечення від 23.05.2019 року на Акт про результати документальної позапланової виїзної перевірки ФГ «ВЕСТА-ЮГ» з питань дотримання вимог податкового законодавства з податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з ТОВ «КОЛТЕК» за період з 01.07.2018 року по 31.10.2018 рік, підписані головою ФГ «ВЕСТА-ЮГ» ОСОБА_4 (т.1 а.с.20-22), відповідно до яких представник просить врахувати дані заперечення під час прийняття податкових повідомлень-рішень.

Судом встановлено, що в декларації з податку на додану вартість за травень 2019 року (т.1 а.с.177-178), позивачем задекларовані наступні показники:

- рядок 17 розділу ІІ «усього податкового кредиту» - 13909537;

- рядок 21 розділу ІІІ «сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду» - 10083886.

При цьому, судом також встановлено, що до зазначеної декларації, до рядку 16.3 розділ ІІ Податковий кредит ФГ «ВЕСТА-ЮГ» не включено зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі 1011275 грн., згідно податкового повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року, прийнятого на підставі Акта про результати перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства №765/15-32-14-05/34280915 від 24.04.2019 року.

З викладеного вбачається, що керівник ФГ «ВЕСТА-ЮГ» знала про порушення зафіксовані в Акті документальної позапланової виїзної перевірки №765/15-32-14-08/34280915 від 24.04.2019 року, на підставі яких контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 23.05.2019 року, в результаті чого позивачем при складанні декларації з ПДВ за травень 2019 року протиправно допущено завищення податкового кредиту на суму ПДВ 1 011 275 грн., що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 011 275 грн. та не включено до рядку 16.3 розділу ІІ Податковий кредит декларації з ПДВ за травень 2019 року зменшення залишку від`ємного значення за результатами перевірки контролюючого органу в сумі 1 011 275 грн.

Таким чином, ГУДФС в Одеській області в ході проведення камеральної перевірки 19.07.2019 року дійшло правомірного висновку про порушення ФГ «ВЕСТА-ЮГ» норми пунктів 200.1 та 200.4 ст.200 розділу V Податкового кодексу України та пункту 4 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, що призвело до завищення суми від`ємного значення, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на 1 011 275,00 грн., а тому оскаржуване податкове повідомлення-рішення № від 15.08.2019 року прийнято ГУ ДФС в Одеській області правомірно.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Водночас, згідно положень п.8 ч.2 ст.2 КАС України, суд у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкті владних повноважень перевіряє, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 КАС України одним із принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Дотримання цього принципу, розкритого в частині 4 статті 9 КАС України, вимагає від суду, який розглядає адміністративну справу, вжиття визначених законом заходів, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.

Згідно частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження (стаття 244 КАС України).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини, розглянувши справу "Інтерсплав проти України", вказав на те, що " коли державні органи володіють будь-якою інформацією про зловживання у системі відшкодування ПДВ, що здійснюються конкретною кампанією, вони можуть вжити відповідних заходів з метою запобігання або усунення таких зловживань. Суд, однак, не може прийняти зауваження Уряду щодо загальної практики з відшкодування ПДВ за відсутності будь-яких ознак, які б вказували на те, що заявник був безпосередньо залучений до таких зловживань.

У п.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09.12.1994р. Справа «РуїзТоріха проти Іспанії» (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року задоволенню не підлягають.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 143, 242-246 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову фермерського господарства «ВЕСТА-ЮГ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 23.05.2019 року та № від 15.08.2019 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

При цьому, відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Повне рішення суду складено та підписано суддею 15 січня 2020 року.

Суддя С.О. Cтефанов

.