Справа № 264/7675/19
Суддя: Пустовойт Т. В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 264/7675/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" січня 2020 р. м. Маріуполь

Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області під головуванням судді Пустовойт Т.В., за участю секретаря судового засідання Родіної Н.В., позивачки ОСОБА_2. , відповідачки Іванової Т.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Маріуполі адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції Іванової Тетяни Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

У С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася із адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1795000, винесеної інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції Іванової Т.М., про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 2 статті 122 КУпАП та накладення стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 гривень. Адміністративний позов обґрунтовує тим, що оскаржувана постанова є неправомірною, оскільки винесена при відсутності будь-яких доказів її винуватості в адміністративному правопорушенні, містить у собі посилання на обставини, що в дійсності не мали місце. Зокрема вказала, що її притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України, а саме за проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, при цьому заперечувала факт порушення правил дорожнього руху, зауважила, що під`їжджаючи до перехрестя продовжила рух на миготливий зелений сигнал світлофору. Також зазначила, що постанова винесена з процесуальними порушеннями, а саме інспектором незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю, жодного протоколу щодо правопорушення не складалось, при цьому інспектор не заслухала клопотань позивачки та не надала їй можливості скористатися правами, передбаченими законодавством. Просила постанову серії ЕАК №1795000 від 26.11.2019 року скасувати.

Позивачка ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги з аналогічних мотивів наведених в позові, просила його задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, надала до суду відеозапис правопорушення та відзив на позовну заяву, в якому зазначила про законність своїх дій, оскільки позивачкою було допущено порушення правил дорожнього руху, а саме, керуючи транспортним засобом «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул.Куінджі (вул.Артема) та вул.Жовтневій в м.Маріуполі, ОСОБА_2 порушила вимоги п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України та здійснила проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору. За скоєне правопорушення позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Разом з тим, в судовому засіданні, підтвердила, що автомобіль позивачки дійсно наблизився до вказаного перехрестя в той час, як на світлофорі був миготливий зелений (дозволяючий) сигнал, проте саме перехрестя автомобіль перетнув вже на забороняючий жовтий сингал.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 26.11.2019 року постановою у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1795000 поліцейським роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Івановою Т.М. було притягнуто позивачку ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за те, що вона 26 листопада 2019 року о 13-44 год., керуючи автомобілем «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 на перехресті вул.Куінджі (вул.Артема) та вул.Жовтневій в м.Маріуполі, здійснила проїзд перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору, чим порушила п.8.7.3.ґ Правил дорожнього руху України, що тягне за собою відповідальність, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за скоєння якого накладено штраф в сумі 425 грн.

Відповідно до ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Вирішуючи питання про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єкт та об`єктивну сторону правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, що на думку особи, яка здійснювала розгляд справи про адміністративне правопорушення полягало у проїзді перехрестя на заборонений (жовтий) сигнал світлофору.

При цьому, доведеність вини позивачки у вчиненому адміністративному правопорушенні підлягає доказуванню шляхом збирання та перевірки доказів, передбачених ст.251 КпАП України. Зокрема такими являються будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів, показань свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується, - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача - суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Правилами дорожнього руху України зазначено про наступне.

Пункт 8.7.3«ґ» ПДР. Жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.

Пункт 8.10 ПДР. У разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Пункт 8.11 ПДР. Водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 31.07.2018 року (справа №552/5623/16-а, провадження №К/9901/2929/18).

Також Законом України «Про Національну поліцію» та «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (надалі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, передбачена можливість застосовувати відеофіксацію обставин правопорушення, в тому числі використовувати відеорегістратори.

Представником відповідача надано оптичний диск, з відеозапису від 26.11.2019 року, який міститься на ньому, вбачається, що автомобіль «Volkswagen Golf» державний номерний знак НОМЕР_1 здійснював рух по вул.Куінджи м.Маріуполя та був зупинений працівниками поліції за здійснення проїзду перехрестя вул.Куінджі (вул.Артема) та вул.Жовтневої в м.Маріуполі на жовтий сигнал світлофору. Проте вказаний відеозапис не містить доказів того, що водій вказаного автомобілю мав можливість зупинити транспортний засіб на стоп-лінії, не вдаючись до екстреного гальмування або створив загрозу дорожнього руху.

Отже, до суду будь-яких доказів безпосереднього вчинення правопорушення представлено не було, що є підставою для скасування прийнятої постанови про накладення адміністративного стягнення.

А відтак, оскільки позивачка категорично заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідачка належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивачки у цьому адміністративному правопорушенні не довела, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Разом з тим, суд не приймає до уваги посилання позивачки на те, що постанова серії ЕАК №1795000 від 26.11.2019 року винесена поліцейською ОСОБА_3 з процесуальними порушеннями, а саме що нею незаконно розглянуто справу на місці зупинки автомобілю, протоколу про адміністративне правопорушення не складено, при цьому порушено права позивачки, не заслухані її клопотання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що під час складання постанови про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_2 , останній були роз`ясненні її права передбачені ст.268 КУпАП, проте ніяких заяв та клопотань з приводу їх реалізації від неї не надходило, з відеозаписом правопорушення ознайомлювали під час розгляду справи, що підтверджується файлом запису з нагрудної камери інспектора (відеофайл №).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з офіційним тлумачення Конституційного Суду України, яке дано рішенням від 26.05.2015 р. №5-рп/2015, словосполучення «за місцем його вчинення», яке міститься в положенні частини 1 ст.276 КУпАП, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В той же час, ч.2 ст.258 КУпАП визначено випадок, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, а саме: у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Отже, застосування посадовою особою процедури скороченого провадження у випадках, які визначені законом, зокрема ч.2 ст.258 КУпАП, на думку суду, не є порушенням ст.276, 278, 279 КУпАП, оскільки право на застосування такого провадження передбачено законом, а юрисдикція Управління патрульної поліції Донецької області Департаменту патрульної поліції, працівником якої є поліцейський Іванова Т.М., поширюється на територію Донецької області, у тому числі й на вул.М.Мазая в м.Маріуполі.

Відтак, оскільки позивачка категорично заперечила факт вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КпАП України, а відповідачка належними та допустимими доказами факту правомірності своєї постанови через доведеність вини позивачки у цьому адміністративному правопорушенні не довела, суд приходить до висновку про те, що оскаржувана постанова є протиправною, внаслідок чого підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 2, 243-246 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_2 до поліцейського роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції капралу поліції Іванової Тетяни Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення від 26 листопада 2019 року серії ЕАК №1795000 про накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.122 КУпАП- закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з поважних причин.

Суддя: Т.В. Пустовойт