Справа № 160/10058/19
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія
ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АМТ Трейд" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення, -
16 жовтня 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» звернулося до суду з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС, в якому просить визнати протиправним та скасувати Рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товару від 08.08.2019 р. №UА110000/2019/400061/2.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що 05.08.2019 року TOB AMT Трейд задекларувало до митного поста Правобережний Дніпропетровської митниці товар - шини пневматичні гумові нові з протектором типу «ялинка» або подібними малюнками протектора, з камерою, для використання на сільськогосподарських або лісогосподарських транспортних засобах і машинах, що надійшли в Україну згідно зазначеного контракту на загальну суму 23 978,50 доларів США на підставі специфікації №2019-1 від 03.04.19 р. та комерційних та товаросупровідних документів - інвойсу № LS2019-1 від 23.05.19 р., коносаменту №969113101 від 04.06.19 р.
Митна вартість товару підприємством була визначена виходячи з ціни контракту.
Під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею виявлені розбіжності у наданих документах, які впливають на числове значення митної вартості, а також встановлено, що подані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.
08.08.19 р. митницею прийняте Рішення про коригування митної вартості №UA110000/2019/400061/2 (надалі Рішення), яким була скоригована митна вартість на товар.
Різниця митних платежів (ПДВ) від митної вартості, визначеної підприємством та скоригованої митницею склала 116 319,06 грн.
Позивач стверджує, що рішення про коригування митної вартості товару від 08.08.2019 №110000/2019/400061/2 є протиправним та підлягає скасуванню з наступних підстав.
Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а відтак суперечності (розбіжності) між відомостями які не впливають на ціну товару та інші складові митної вартості не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Для підтвердження вартості товару, яка повинна бути сплачена продавцю, підприємство надало митниці документи, передбачені частинами 2 ст. 53 Митного кодексу України :
- декларацію митної вартості;
- додаткову угоду №1 від 03.07.19;
- специфікацію №2018/19-1 від 04.03.19 р. до контракту;
- інвойс № LS2019-1 від 23.05.19 р.;
- пакувальний лист до інвойсу від 23.05.19;
- технічні характеристики товарів;
- платіжне доручення №27 від 10.07.19 про часткову сплату коштів за партію товару.
Для підтвердження транспортних витрат, як складової митної вартості, підприємством надано: заявку №9 від 31.05.19 на ТЕО до договору №328/2-К від 14.12.18;
-коносамент №969113101 від 04.06.19;
-інвойс №171/4 від 22.07.19;
- довідку про транспортні витрати 0715/2Т/2019 від 15.07.19;
- акт виконаних робіт №9 від 22.07.19.
Позивач стверджує, що надані документи у своїй сукупності підтверджували числові значення складових митної вартості, відомості в них не мали протиріч та розбіжностей, які впливають на числові значення складових митної вартості, дозволяли митниці здійснити контроль шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом та провести обчислення митної вартості.
В оскаржуваному Рішенні митниці йде посилання тільки на раніше оформлені МД і на рівень митної вартості, розрахований виходячи з вагових характеристик товару, але не проведено детальне дослідження цих митних декларацій з доданими до неї документами. Не зазначено загальна кількість партії товару, вага одиниці товару та розрахунок митної вартості, не наведені технічні характеристики товару, що має значення, оскільки ціна товару за контрактом встановлювалась не виходячи з ваги товару, а з його характеристик.
Ухвалою суду від 21 жовтня 2019 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику учасників справи.
18 листопада 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому останній просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, враховуючи наступне.
Так, за результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №UA110180/2019/413225 від 05.08.2019, виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей, а саме:
в порушення положень п.2.2 контракту від 21.03.2019 №QYN-1-2019, технічні умови виробника (враховуючи характер імпортованого товару) - не надано;
дата складання додаткової угоди від 03.07.2019 №1, якою внесено зміни щодо умов оплати (передоплата на оплату частинами), не кореспондується з датою здійснення відвантаження товару відповідно до коносамента від 04.06.2019 №969113101, що не підтверджує факт узгодження умов оплати на момент поставки товару;
заявка №9 від 31.05.2019 містить суперечні дані про включення додаткових витрат, при цьому декларантом не надано відомостей та документів у спростування зазначених невідповідностей;
документ, що підтверджує вартість транспортування від 15.07.2019 №0715/2172019 не кореспондується по датам відносно наданого рахунку про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4 та акту виконаних робіт від 22.07.2019 №9. Зазначений документ складено до моменту фактичної поставки товару, що не дає можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.
У зв`язку з цим відповідач здійснив запит від позивача додаткових документів.
Відповідач отримав 08.08.2019 р. лист декларанта від 07.08.2019 №352, який містить зауваження та копії додаткових документів: платіжного доручення в іноземній валюті №27 з відмітками банку, комерційної пропозиції виробника з перекладом, прайс-листа виробника від 29.03.2019 та зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД №UA110180/2019/413225 у 10-денний термін, передбачений ч.3 ст.53 МК України, надаватись не будуть.
Враховуючи результати митного контролю, а також те, що позивач відмовився від надання інших додаткових документів, відповідачем було застосовано коригування митної вартості товару.
Отже, на підставі вищезазначеного, відповідач вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2019/400061/2 від 08.08.2019 є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих митним органам законодавством та цілком обґрунтованим, про що свідчать дані гр. 33 цього рішення.
21 листопада 2019 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій останній зазначив, що зауваження митниці про наявність розбіжностей у наданих документах на підтвердження розрахованої декларантом митної вартості не можуть бути визнані обґрунтованими, оскільки зазначені в Рішенні зауваження ніяким чином не впливають на розрахунок і на числові значення задекларованої митної вартості.
Передбачене частиною п`ятою статті 54 Митного кодексу України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Надані документи мають числові значення, які дозволяють здійснити перевірку розрахунку митної вартості, здійсненого декларантом, не мають розбіжностей, явних ознак підробки та містять всі відомості, що підтверджують відомості щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари.
Щодо ненадання сертифікатів якості представник позивача зазначив, що пунктом 2.2. договору передбачена загальна вимога якості товару, який має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу-виробника. Зазначений пункт не передбачає і не вимагає від постачальника у обов`язковому порядку надавати спеціальні документи, що підтверджують якість товару.
У ході декларування товару до митниці було надано технічні характеристики поставленого товару, його розпізнавальні особливості, які дозволяють ідентифікувати задекларований товар, що підтверджується відомостями у графі 31 митної декларації.
Відсутність документів щодо якісних характеристик задекларованого товару жодним чином не перешкоджає митному органу перевірити митну вартість імпортованого товару, а тому таке зауваження митниці є формальним та безпідставним.
Також представник позивача зазначив, що Верховний Суд при розгляді справ щодо законності Рішень про коригування митної вартості притримується позиції, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Надане до митного оформлення платіжне доручення №27 містить посилання на специфікації, як підстави для сплати коштів за товар, а надана додаткова угода підтверджує факт того, що сторонами контракту у межах своїх повноважень змінені умови оплати за Специфікацією від 03.04.2019 №2019-1. Дата складання додаткової угоди №1 ніяким чином не впливає на числові значення митної вартості і з урахуванням інших наданих документів дозволяє ідентифікувати доручення з партією товару.
У ході листування, листом №352 від 07.08.2019 року позивач надав митному органу копію платіжного доручення в іноземній валюті №27 з відмітками банку, що спростовує зауваження митниці, зазначене в Рішенні про коригування.
Підприємством виконані вимоги частини 3 ст.335 МК України, у митній декларації зазначені всі відомості, передбачені цією частиною. Для митного оформлення надано Коносамент від 04.06.19 №969113101, на підставі якого здійснювалось морське перевезення контейнерів з порту Китаю до порту Южний. Саме цей коносамент надавався під час переміщення через митний кордон і за цим коносаментом товар був виданий у морському порту Южний у розпорядження підприємства. Надані для підтвердження витрат на транспортування документи - Заявка №9, інвойс №171/4, довідка про транспортні витрати №0715/2172019, акт виконаних робіт №9 у свій сукупності підтверджують вартість витрат на транспортування і дозволяють здійснити контроль митної вартості, визначеної декларантом. Інші документи, на підставі яких здійснювалось перевезення контейнерів у підприємства відсутні і за умовами договору експедитор не зобов`язаний надавати замовнику такі документи.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Для здійснення митного контролю та митного оформлення товариством з обмеженою відповідальністю «АМТ Трейд» - позивачем 05.08.2019 була подана митна декларація №UA110180/2019/413225, відповідно до якої для проведення відповідачем митного оформлення було заявлено три товари:
- «Шини пневматичні гумові нові, з протектором типу «ялинка» або подібними
- «Шини пневматичні гумові нові, з протектором типу «ялинка» або подібними
малюнками протектора, для використання на сільськогосподарських або лісогосподарських транспортних засобах і машинах, з камерою:. Торговельна марка
Вищезазначений товар поставлявся на підставі зовнішньоекономічного контракту від 12.12.2018 № LST/6, укладеного між позивачем та компанією Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай на умовах поставки FOB, CN Qingdao.
Митна вартість товарів заявлена декларантом позивача за основним методом відповідно до ст. 58 Митного кодексу України.:
товар №3 на рівні - 14,5737 дол. США/шт., на загальну суму 4955,06 дол. США (126540,86грн, з яких 4789,8264 грн. транспортні витрати).
З метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, митний орган відповідно до ч. 5 ст. 54 МК України має право:
1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;
2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;
3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;
4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;
5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;
6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю. Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).
Відповідно до ст. 337 МК України, перевірка документів та відомостей, які подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення:
- формато-логічного контролю;
- контролю співставлення;
- контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
За нормою ч. 1 ст. 320 МК України форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні, обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.
Частиною 2 ст.53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.
Для підтвердження заявленої митної вартості товару під час проведення митного контролю та митного оформлення позивачем разом з МД надано наступні документи:
1. Пакувальний лист б/н від 23.05.2019;
2. Рахунок-фактура (інвойс) №LS2019-l від 23.05.2019;
3. Коносамент №969113101 від 04.06.2019;
4. Накладна ЦІМ №41547100 від 14.02.2019;
5. Декларація про походження товару №LS2019-1 від 23.05.2019;
7. Залізнична накладна №41142837 від 29.07.2019;
8. Банківський платіжний документ, що стосується оцінюваного товару №27 від 10.07.2019;
9. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №171/4 від 22.07.2019;
10. Документ, що підтверджує вартість перевезення №0715/2372019 від 15.07.2019;
11. Акт виконаних робіт №9 від 22.07.2019;
12. Заявка №9 від 31.05.2019;
13. Зовнішньоекономічний договір №LST/6 від 12.12.2018;
14. Доповнення до договору №2019-1 від 03.04.2019;
15. Додаткова угода №1 від 03.07.2019;
16. Договір про перевезення №328/2-К від 14.12.2018 та додаткова угода №1 від 15.02.2019;
17. Технічні характеристики від 23.05.2019;
18. Лист підприємства від 05.08.2019;
За результатами формато-логічного контролю за МД №UA110180/2019/413225 від 05.08.2019 автоматизованою системою аналізу, крім інших, згенеровано обов`язкові форми контролю: 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106- 2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 54 МК України відповідачем здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
За результатами перевірки документів та відомостей (формато-логічний контроль), наданих до митного оформлення за МД №UA110180/2019/413225 від 05.08.2019, проведеної у спосіб та з урахуванням положень статті 337 МК України, виявлено наступні розбіжності та відсутність відомостей.
Поставка товару заявлена до митного оформлення на підставі зовнішньоекономічного контракту від 12.12.2018 №LST/6, укладеного між Weifang longshan tyre Co., LTD, Китай та TOB «АМТ Трейд», специфікації (додатку) від 03.04.2019 №2019-1, яка є невід`ємною частиною контракту, та інвойсу від 23.05.2019 №LS2019-1.
Відповідно до п. 2.2 контракту від 12.12.2018 №LST/6 передбачено, що якість товару має відповідати міжнародним стандартам, технічним умовам заводу виробника. Однак, вказані документи щодо якісних характеристик товару, які мають вплив на його ціну, позивач до митного контролю не надав.
Відповідно до специфікації (додатку) від 03.04.2019 №2019-1 поставка товару здійснюється на умовах 100% передоплати. Відповідно до п.2 ст.53 МК України, якщо рахунок сплачено документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Однак, дата складання додаткової угоди від 03.07.2019 №1 до контракту від 12.12.2018 №LST/6 не кореспондується з відомостями щодо періоду відвантаження товару згідно коносаменту від 04.06.2019 р. №969113101, що вказує на відвантаження товару з порушенням позивачем умов оплати за товар. Зазначене унеможливило підтвердження здійснення поставки оцінюваної партії товару на умовах часткової оплати.
Крім того, надане платіжне доручення в іноземній валюті не містить відміток банку, що підтверджують фактичне перерахування коштів за вказаним документом.
Поставка оцінюваного товару здійснюється на комерційних умовах поставки FOB - Qingdao, China, згідно Інкотермс, що підтверджується даними гр. 20 МД№UА110180/2019/413225 від 05.08.2019; специфікацією від 03.04.2019 №2019-1, інвойсом від 23.05.2019 №LS2019-1 та пакувальним листом від 23.05.2019. Відповідно до офіційних правил Міжнародної торгової палати для тлумачення торговельних термінів (Інкотермс-2010) за терміном FOB, покупець зобов`язаний за свій рахунок укласти договір перевезення товару.
Відповідно до ст.58 МК України, митною вартістю товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої (частини десятої) цієї статті.
При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості): витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; витрати на страхування цих товарів, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
На підтвердження заявленого рівня транспортної складової декларантом надано договір транспортно-експедиційного обслуговування (далі - ТЕО) від 14.12.2018 р. №328/2- К, додаткову угоду №1 від 15.02.2018, рахунок про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4, акт виконаних робіт від 22.07.2019 №9, заявку №9 від 31.05.2019 та лист від 15.07.2019 №0715/2Т/2019.
Відповідно до заявлених до митного оформлення відомостей, перевезення оцінюваної партії товару здійснено у контейнері №TGHU7069876 за коносаментом від 04.06.2019 № 969113101 на морському судні MSC REEF.
За результатами проведеної митницею перевірки з використанням модулю відстеження контейнерів, розміщеному на інтернетресурсі за адресою www.shippingline.org, встановлено наявність перевантаження товарів, що переміщувались в контейнері № ТGHU7069876.
Наявність перевантаження свідчить про наявність транспортного документу, що у порушення вимог ст. 335 МК України до митного оформлення не надавався та наявність додаткових витрат пов`язаних з перевантаженням товару з одного транспортного засобу на інший, що є складовими митної вартості товару.
В наданому рахунку про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4 зазначена вартість ТЕО за межами України та вартість морського фрахту контейнерів № ТGHU 7069876 за коносаментом №969113101, з урахування перевантаження, на загальну суму - 1070 дол. США.
Вказана інформація також зазначена в акті виконаних робіт від 22.07.2019 №9 та в документі, що підтверджує вартість транспортування від 15.07.2019 № 0715/2Т/2019.
Однак, Заявка №9 від 31.05.2019 містить суперечні відомості щодо включення додаткових витрат, а саме: по тексту назви пункту 11 зазначено: «Стоимость услуги (исключая дополнительные расходы):», однак при заповненні цього пункту зазначено: «ТЭО за пределами территории Украины: Циндао - Южный 70,00 долларов США фрахт по маршруту: Циндао-Южный 1000,00 долларов США (перевалка входит в общую стоимость)».
Лист від 15.07.2019 р. №0715/2Т/2019, що містить інформацію про вартість послуг ТЕО, виданий раніше ніж рахунок про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4 та акт виконаних робіт від 22.07.2019 р. №9, отже не кореспондується по датам.
Враховуючи те, що на коносаменті від 04.06.2019 р. № 969113101 (за яким було здійснено поставку оцінюваної партії товару) відмітки Одеської митниці ДФС - 28.07.2019, акт виконаних робіт №9 від 22.07.2019 складено до моменту фактичної поставки товару, що не дає можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.
Відповідно до п.4.2. Договору про ТЕО від 14.12.2018 №328/2-К, у разі виникнення у Експедитора додаткових витрат, у зв`язку із виконанням вимог зазначеного договору, Експедитор виставляє Клієнту додаткові рахунки, які підлягають оплаті протягом 3-х днів з моменту виставлення.
Також, згідно з п.5.11 Договору про ТЕО від 14.12.2018 №328/2-К за несвоєчасну оплату виконаних робіт/наданих послуг клієнт сплачує експедитору пеню у розмірі 0,5 % від суми несплачених рахунків за кожен день прострочення платежу. Якщо строк перевищую 90 днів, то розмір пені складає 2% за добу від суми заборгованості.
Необхідно зазначити, що згідно із заявкою №9 від 31.05.2019 перевезення товару здійснювалось у 40 футовому контейнері №ТGHU7069876.
Відповідно до листа посольства України в КНР, на запит МЗС України отримано відповідь за №6156/16-200-81 від 17.01.2019 р. щодо вартості контейнерних морських перевезень. Так, вартість перевезення 40 футового контейнера з портів КНР до порта «Південний» складає 2 500-3 000 дол. США.
Згідно зі ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари.
Згідно з ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних з продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Відповідно до ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Відповідно до ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати додаткові документи.
Таким чином, у відповідача при здійсненні митного контролю товару, заявленого МД №UА110180/2019/413225 від 05.08.2019 були достатні підстави для запиту додаткових документів, для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідно ч. 4 ст.57 МК України застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 та 60 цього Кодексу. Під час консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. При цьому, згідно ч.5 ст.55 МК України декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі. Частиною 6 цієї ж статті передбачено, що на вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.
Отже, між декларантом позивача та відповідачем проводилась процедура консультацій, тобто обмін наявною інформацією, в усному та електронному порядку, про що свідчать електронні повідомлення та дані гр.33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товару.
Так, відповідачем декларанту надіслано електронне повідомлення про необхідність надати (за наявності) додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, з відповідним обґрунтуванням вищезазначених підстав для запиту додаткових документів, а саме:
якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
виписку з бухгалтерської документації;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листа) виробника товару;
копію митної декларації країни відправлення;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Крім зазначеного, вказаними електронними повідомленнями, відповідно до п.6. ст.53 МК України, декларанта позивача попереджено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Відповідач отримав 08.08.2019 р. лист декларанта від 07.08.2019 №352, який містить зауваження та копії додаткових документів, а саме: платіжного доручення в іноземній валюті №27 з відмітками банку, комерційної пропозиції виробника з перекладом, прайс-листа виробника від 29.03.2019 та зазначено, що будь-які інші документи у ході митного оформлення товару, задекларованого за ЕМД №UА110180/2019/413225 у 10-денний термін, передбачений ч.3 ст.53 МК України, надаватись не будуть.
В рамках проведення консультацій відповідачем розглянуто додатково надані документи та зауваження декларанта, за результатами чого направлено 05.08.2019 повідомлення №2 наступного змісту:
1) щодо якості товару: в порушення положень п.2.2 контракту від 21.03.2019 №QYN-1-2019, технічні умови виробника (враховуючи характер імпортованого товару) - не надано;
2) щодо підтвердження оплати: дата складання додаткової угоди від 03.07.2019 №1, якою внесено зміни щодо умов оплати (передоплата на оплату частинами), не кореспондується з датою здійснення відвантаження товару відповідно до коносамента від 04.06.2019 №969113101, що не підтверджує факт узгодження умов оплати на момент поставки товару.
У листі від 07.08.2019 р. №352 позивач зазначив, що вказане зауваження не стосується предмету доказування у процедурі контролю митної вартості - ціни товару та інші складові митної вартості.
Проте, відповідно до статті 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої статті 58 МК України.
Відповідно до п.2 ст.53 МК України, документами, що підтверджують митну вартість товарів, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Враховуючи невідповідності відомостей щодо умов оплати на момент здійснення поставки товару, відсутність документального підтвердження здійснення оплати у відповідності до вимог специфікації 03.04.2019 № 2019-1 (100 % передоплата), відсутнє підтвердження заявленого рівня вартості як ціни, що фактично сплачена.
Щодо повноти включення витрат на перевантаження до заявленого рівня митної вартості: як було зазначено у повідомленні митниці №1, Заявка №9 від 31.05.2019 містяться суперечні дані про включення додаткових витрат, при цьому декларантом не надано відомостей та документів у спростування зазначених невідповідностей.
Також документ, що підтверджує вартість транспортування від 15.07.2019 №0715/2172019 не кореспондується по датам відносно наданого рахунку про надання ТЕО від 22.07.2019 №171/4 та акту виконаних робіт від 22.07.2019 №9. Зазначений документ складено до моменту фактичної поставки товару, що не дає можливості перевірити наявність додаткових витрат та включення їх до загальної вартості наданих послуг.
Таким чином, розбіжності, зазначені відповідачем у повідомленнях, декларантом не усунуті.
Відповідно до ч.2 ст.58 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Згідно з ч. 21 ст.58 МК України використані декларантом відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.
Відповідно до п.2 ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій ст.53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті.
Враховуючи вищезазначені результати митного контролю, а також те, що позивач відмовився від надання інших додаткових документів, відповідачем було застосовано коригування митної вартості товару.
При здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган повинен впевнитися, що заявлена декларантом митна вартість товару ґрунтується на дійсній вартості, під якою, відповідно до статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, розуміється ціна, за якою такий або аналогічний товар продається або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах повної конкуренції.
Примітками до п. 2 статті VII „Оцінка товару для митних цілей Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) визначено, що сумісним зі статтею VII було б припущення, що „дійсна вартість може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими "дійсної вартості", а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни.
Відповідно до положень частини шостої статті 54 МУ України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі:
- невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
- неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Контроль співставлення - це автоматизоване порівняння даних, які містяться в митних деклараціях або інших документах, поданих для митного контролю або митного оформлення, з даними, які містяться в електронних копіях митних декларацій та інших документах, що надходять з митних та правоохоронних органів суміжних держав; в уніфікованих електронних дозвільних документах, що надходять з інших державних органів, та інших електронних документах, пов`язаних з перевіркою достовірності даних, що перевіряються.
Відповідно до ч. 3 ст.58 МК України у разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у п. 2 ч. 1 ст.57 МК України.
Частиною 3 ст.54 МКУ передбачено, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування.
Так, у зв`язку із неможливістю застосування основного методу визначення митної вартості товарів відповідачем було послідовно перейдено до наступного методу визначення митної вартості.
Відповідно до ст.59 МКУ, у разі якщо митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена згідно з положеннями ст.58 МКУ, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.
Відповідно до ч.2 ст.59 МКУ при застосуванні методу 2а) за ціною договору щодо ідентичних товарів визначення митної вартості за основу береться прийнята митним органом вартість операції з ідентичними товарами з дотриманням умов, зазначених у цій статті. При цьому, під ідентичними розуміються товари, однакові за всіма ознаками з оцінюваними товарами, у тому числі за такими, як:
1) фізичні характеристики;
2) якість та репутація на ринку;
3) країна виробництва;
4) виробник.
Відповідно до ч.2 ст. 60 МКУ під подібними (аналогічними) розуміються товари, які хоч і не однакові за всіма ознаками, але мають схожі характеристики і складаються зі схожих компонентів, завдяки чому виконують однакові функції порівняно з товарами, що оцінюються, та вважаються комерційно взаємозамінними.
При цьому, згідно з ч.ч.1, 2 ст. 61 МКУ передбачено застереження щодо застосування методів 2а) та 2б), зокрема товари не вважаються ідентичними або подібними (аналогічними) оцінюваним, якщо вони не вироблені в тій же країні, що і товари, які оцінюються. Товари, виготовлені не виробником оцінюваних товарів, а іншою особою, беруться до уваги лише у разі, якщо немає ні ідентичних, ні подібних (аналогічних) товарів, виготовлених особою - виробником товарів, що оцінюються.
Методи на основі віднімання та додавання вартості, передбачені ст. 62 МК України та ст. 63 МК України неможливо було застосувати у зв`язку із відсутністю об`єктивних, документально підтверджених даних, які піддаються обчисленню та належать до вартості витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Відсутність необхідної інформації та документів підтверджується матеріалами справи, виходячи із вимог ст. 62 МК України і ст. 63 МК України.
Згідно з ч.1 ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).
Згідно з ч.2 ст.64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.
Рівень заявленої декларантом митної вартості товару №3 - 14,5737 дол.США/шт (2,0664 дол.США/кг).
Враховуючи матеріал виготовлення, відсутність біржової інформації щодо сировини виготовлення, відмінності фізичних характеристик порівнюваних товарів коригування здійснено з урахуванням основної одиниці виміру, відповідно до товарної номенклатури Митного тарифу України (УКТ ЗЕД), затвердженого Законом України «Про митний тариф України» від 05.04.2001 №2371-111 (кілограм).
Крім вищезазначеного, відповідно до частин 7-9 статті 55 МКУ у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органом доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього кодексу. Строк таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільнюється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Позивач на підставі рішення про коригування митної вартості товарів №UA110000/2019/400061/2 від 08.08.2019 р. оформив товари за МД від 08.08.2019 №UA110180/2019/413516 під гарантійні зобов`язання, що є підставою для надання додаткових документів до 27.10.2019. Однак, позивач не скористався своїм правом та не звертався до відповідача в порядку ст. 55 МК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:
1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;
2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;
3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);
4) безсторонньо (неупереджено);
6) розсудливо;
7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;
8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);
9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;
10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів №UА110000/2019/400061/2 від 08.08.2019 р. є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, прийнятим у спосіб та в межах повноважень, наданих відповідачу.
У зв`язку з цим суд не вбачає законних підстав для задоволення адміністративного позову.
Керуючись ст.ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя (підпис) В.М. Олійник

Рішення не набрало законної сили

23 грудня 2019 року.

Суддя В.М. Олійник

Згідно з оригіналом.

Суддя В.М. Олійник