Справа № 540/2395/19
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2395/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

встановив:

В провадженні Херсонського окружного адміністративного суду (суддя Варняк С.О.) перебувала справа №821/1607/16 за адміністративним позовом ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Ухвалою суду від 24.10.2016 року відкрито провадження у справі №821/1607/16. Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 року, залишену без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року, адміністративний позов задоволено.

Постановою Верховного Суду від 30.09.2019 року касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Херсонській області задоволено частково, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 31.01.2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 року скасовано та справу направлено на новий розгляд до Херсонського окружного адміністративного суду.

13.11.2019 року адміністративна справа надійшла до Херсонського окружного адміністративного суду.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, адміністративна справа №540/2395/19 передана на розгляд головуючому судді Василяці Д.К.

15.11.2019 року справу прийнято до свого провадження та призначене підготовче провадження на 29.11.2019 року.

Ухвалою від 29.11.2019 року в підготовчому засідання оголошено перерву.

Ухвалою суду від 29.11.2019 року замінено відповідача-Херсонську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Херсонській області на правонаступника - Головне управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м.Севастополі (далі відповідач, ГУ ДПС у Херсонській області, АРК та м. Севастополі).

Ухвалою суду від 11 грудня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2020.

Обґрунтовуючи свою правову позицію позивач зазначає, що на його адресу надійшов наказ ДПІ у м. Херсоні ГУ ДФС у Херсонській області від 07.05.2015 № 419 "Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 ", з 07.05.2015 року терміном 5 робочих днів з питань отримання доходу (додаткового блага) за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 21.05.2015 р. № 216/21-03-17-03/. У висновках акту перевірки зазначено, що встановлено порушення: пп. 164.2.17 п. 164.2 ст.164 ПК України - платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 158388,36 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 26696,62 грн.; п.49.18 ст.49 ПК України - неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік. На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 р. № 000160703 про збільшення суми грошових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб на 33540,77 грн., з яких за основним платежем 26696,62 грн., за штрафними санкціями на 6844,15 грн. Позивач вважає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесено з порушенням норм Податкового кодексу України, зважаючи на наступне. Позивач стверджує, що в порушення вимог пп.17.1.6 п.17.1 ст.17 ПК України він був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором. На думку позивача, не ознайомлення його до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог п.79.2 ст.79 ПК України. Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Крім того позивач зазначає, що Херсонське відділення Південний регіон ПАТ "Укрсоцбанк" листом від 16.08.2016 № 09.502-86/96-15214 повідомило його про те, що станом на 16 серпня 2016 заборгованість за відсотками та кредитом відсутня. Претензій Херсонського відділення Південний регіон ПАТ "Укрсоцбанк" до нього не має. Зобов`язання ОСОБА_1 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії № Ф080831П від 20.06.2008 року виконані в повному обсязі. Позивач вважає, що до доходів взагалі та додаткових благ, зокрема, відносяться матеріальні та нематеріальні цінності, кошти та інші активи, які безпосередньо отримані платником податку та які збільшують загальний майновий стан цього платника і забезпечують приріст його активів у тій чи іншій формі. Херсонська ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області не встановлювала правовий статус усієї суми прощеної заборгованості за кредитом. Однак, спірна сума може включати в себе тіло кредиту, відсотки та/або пеню, що, відповідно, зумовлює настання для позивача різних правових наслідків у межах спірних правовідносин. Крім того, як в акті перевірки, так і в матеріалах справи відсутній розрахунок штрафних санкцій за наслідками донарахувань податкових зобов`язань. З наведеного позивач робить висновок, про наявність правових підстав для постановлення судового рішення про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення.

Позивач в судове засідання не прибув, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

03 грудня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, згідно з яким позовні вимоги не визнаються з таких підстав. В листі від 10.10.2014 №10690/10/21-03-17.1-22 податковий орган зазначав причину витребування пояснень та підтверджуючих документів. Відповідно до інформації з Центральної бази Державного реєстру фізичних осіб ДФС України встановлено, що у 4 кварталі 2013 року позивач отримав дохід від АТ «Укрсоцбанк» у вигляді додаткового блага у сумі 158388,36 грн., у вигляді анульованого (прощеного) боргу. З суми отриманого додаткового блага позивач не нарахував та не перерахував до Державного бюджету податок на доходи з фізичних осіб, та в декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік суму отриманого блага не відобразив. Позивачем не надано відповіді на лист від 10.10.2014 № 10690/10/21-03-17.1- 22, яким повідомлено, що у разі ненадання пояснень та документального підтвердження на зазначений лист, контролюючий орган відповідно до п.78.1 ст. 78 Податкового кодексу України здійснить проведення документальної позапланової перевірки. Будь-яких пояснень та документальних підтверджень про причини недекларування та не сплати ПДФО позивач не надав. Додатково з метою отримання відомостей про суму анульованого (прощеного) кредиту Відповідач направив листа від 21.08.2014 № 8812/9/21-03-17-03-22 до ПАТ «Укрсоцбанк». Отримано відомості про те, що ПАТ «Укрсоцбанк» повідомив контролюючий орган Формою 1-ДФ про суму анульованого (прощеного) кредиту позивача. З метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства Позивача винесено наказ від 07.05.2015 року № 419, який 07.05.2015 направлено поштовим відправленням з повідомленням про вручення. Зазначений Наказ позивач отримав 14.05.2015 року. Проведеною документальною позаплановою невиїзною перевіркою ОСОБА_1 з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2013 по 31.12.2013 встановлені порушення абзацу «д» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодексу, а саме: платником податку не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 158388,36 грн., що призвело до донарахування податку на доходи фізичних осіб у сумі 26696,62 гривень. Листом від 02.09.2014 №11.1-186/79-865 АТ «Укрсоцбанк» повідомив контролюючий орган що ОСОБА_1 за договором кредиту № ФО 80831П від 20.06.2008 анульовано суму заборгованості у сумі 158388,36 грн., про що його повідомлено. Декларація про доходи за 2013 рік, в якій зазначено суму додаткового блага, позивачем не надавалась. Все це, на думку відповідача, є підставами для відмови в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача 14 січня 2020 року подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: відповідачем у період з 07.05.2015 по 14.05.2015 на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктів 78.1.1, 78.1.2 пункту 78.1 статті 78, статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 з питання отримання додатковою блага у вигляді суми боргу, анульованого кредитором, за період з 01.01.2013 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 21.05.2015 № 216/21031702/.

За її наслідками орган доходів і зборів дійшов висновку про порушення позивачем вимог пункту 49.18 статті 49, підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) з огляду на неподання та недекларування в річній податковій декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік отриманого доходу у вигляді додаткового блага в розмірі 158388,36 грн. на підставі рішення банківської установи про анулювання кредитної заборгованості з повідомленням боржника про таке анулювання (прощення) рекомендованим листом із повідомленням про вручення.

На підставі зазначеного акта перевірки Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 03.06.2015 № 000160703, згідно з яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, в розмірі 26696,62 грн. за основним платежем та 6844,15 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями.

Відповідно до довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №09.502-86/96-1139 від 26 січня 2017 року зазначено, що сума анульованого боргу позивача становить 158388,36 грн., з яких основна сума кредиту 78599,07 грн., сума нарахованих процентів 79789,29 грн.

Позивач не погодився зі спірним податковим повідомленням-рішенням.

При вирішенні спору по суті суд враховує наступне: відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.2 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

При цьому, незважаючи на проголошену пунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Зазначений висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Таким чином, із наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

У справі, що розглядається, суд встановив, що наказ № 419 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 прийнято Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Херсонській області 07.05.2015, тобто в день початку здійснення контрольного заходу. При цьому зазначений наказ направлено контролюючим органом на адресу позивача засобами поштового зв`язку 08.05.2015 та отримано останнім 14.05.2015 у день закінчення проведення перевірки, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

В той же час, вимоги частин четвертої та п`ятої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на час вирішення спору в попередніх судових інстанціях), які кореспондують правилам частини четвертої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній з 15.12.2017), зобов`язують суд до активної ролі в судовому процесі, в тому числі до офіційного з`ясування всіх обставин справи і у відповідних випадках до витребування тих доказів, яких, на думку суду, не вистачає для належного встановлення обставин у справі, що розглядається.

На виконання наведених процесуальних приписів суд дослідив лист органу доходу і збору від 10.10.2014 № 10690/10/21-03-17.1-22, яким ОСОБА_1 пропонувалось надати декларацію про майновий стан і доходи за 2013 рік та задекларувати отриманий дохід за ознакою «126 додаткове благо» в сумі 158388,36 грн., а також завірені належним чином копії документів стосовно вказаного доходу.

Тобто, позивач, як платник податків був повідомлений про необхідність подання декларації про майновий стан і доходи за 2013 рік та задекларувати отриманий дохід за ознакою « 126 додаткове благо» в сумі 158388,36 грн., що не заперечується позивачем.

ОСОБА_1 не звертався в межах строку позовної даності, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на початок перебігу відповідного строку), з позовом про визнання зазначених дій зі здійснення податкового контролю щодо нього протиправними в установленому порядку. Такими діями є повідомлення про необхідність прибути до ДПІ для надання документальних пояснень щодо недекларування доходів отриманих протягом 2013 року, пропозиція надати декларацію про майновий стан та належним чином завірені копії документів, а також про необхідність надати витребувані документи, з посиланням на приписи п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України.

Крім того, слід враховувати, що відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі статтею 605 Цивільного кодексу України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Відповідно до підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо у вигляді, зокрема, суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Якщо кредитор повідомляє платника податку-боржника рекомендованим листом з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або шляхом надання повідомлення боржнику під підпис особисто про анулювання (прощеного) боргу та включає суму анульованого (прощеного) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було анульовано (прощеного), такий боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.

Аналіз наведеної законодавчої норми дає підстави для висновку про те, що додаткове благо визначається як дохід у разі приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Грошова сума, яка надана в кредит, підлягає поверненню, тому сама собою ця сума не збільшує дохід платника податку. Водночас, у разі коли відпадуть встановлені законом та/або договором підстави для витребування кредитором у боржника грошової суми, наданої на умовах повернення, у платника податку-боржника виникає приріст фінансових показників за рахунок суми, взятої в борг.

Таким чином, сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує дохід платника податку і включається до його оподатковуваного доходу. Разом з тим, проценти, які нараховані банком за умовами договору за користування кредитом, не є доходом, який призводить до приросту показників фінансового та/або майнового стану платника податку. Відповідно, у разі прощення (анулювання) процентів, нарахованих за користування кредитом, відсутні підстави вважати їх додатковим благом платника податку.

Відсутність в підпункті «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) точності щодо визначення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самосійним рішенням, була усунута шляхом внесення змін Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII, який набрав чинності з 01.01.2015.

Це уточнення не змінило регулювання, воно конкретизувало дійсний зміст наведеної норми.

Отже, законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти, штрафи тощо.

А тому визначення природи боргу (основна частина, проценти, штрафні санкції), прощеного банком, є однією із визначальних обставин, які підлягають з`ясуванню для встановлення дійсного податкового обов`язку платника в межах розглядуваних правовідносин.

З довідки ПАТ «Укрсоцбанк» №09.502-86/96-1139 від 26 січня 2017 року, яка надана на запит позивача №96/755 від 26 січня 2017 року, повідомлено, що Додатковою угодою №5 від 26 грудня 2012 року до основного договору кредиту №ФО80831П від 20 червня 2006 року анульовано суму боргу в розмірі 158388,36 грн. Сума анульованого боргу складається з суми основного боргу в розмірі 78599,07 грн. та з суми нарахованих процентів в розмірі 79789,29 грн.

Згідно з пп.16.1.3 п.16.1 ст.16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів

Таким чином, після анулювання основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, позивач набув обов`язок задекларувати відповідну суму в декларації про доходи за 2013 рік.

Не відобразивши такий дохід в декларації, позивач вчинив податкове порушення, а тому вірним є висновок податкового органу в частині суми 78599,07 грн.

Натомість безпідставним є висновок податкового органу стосовно анульованої суми процентів за кредитним договором в сумі 79789,29 грн.

В разі встановлення судом невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства, наслідком є визнання такого акта частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено, названо) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині (частинах) не втрачає свою цілісність, значення.

Зокрема, частково протиправним можна визнати якусь частину, пункт, речення рішення або рішення в частині нарахування певної суми окремого виду податку чи збору, накладення штрафних (фінансових) санкцій в якійсь сумі.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

В даному випадку суд не може ідентифікувати протиправні частини податкового повідомлення-рішення, а тому податкове повідомлення-рішення від 03 червня 2016 року №000160703 підлягає скасуванню.

Оцінюючи наявні докази, суд дотримується позиції, вказаної у рішенні Європейського суду з прав людини, яку він висловив у пункті 53 рішення у справі «Федорченко та Лозенко проти України», відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч.2 ст.77 КАС України).

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Позивач належними доказами підтвердив правомірність своїх вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення - задоволено в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДПС у Херсонській області Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (, 73026, м. Херсон, проспект Ушакова, 75) від 03.06.2105 р. № 000160703, яким збільшено суму грошового зобов`язання ОСОБА_1 за платежем "Податок на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування" на суму 33540 грн.77 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Д.К. Василяка

кат. 111030200