Справа № 520/94/20
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у забезпеченні адміністративного позову

"15" січня 2020 р. № 520/94/20

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді К.В. Мінаєвої, розглянувши заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників по справі за позовом Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ) , Дисциплінарної комісії приватних виконавців (вул. Архітектора Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ) третя особа: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 4,м. Київ 53,04053, ) про визнання протиправними та скасування рішення і наказу,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач - ОСОБА_1 , з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №23 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.12.2019 р. щодо застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 місяць;

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України №4119/5 від 21.12.2019 р. про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1, що виданий на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформленого протоколом №23 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.12.2019 р. щодо застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 місяць;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України на користь позивача судові витрати.

03.01.2020 року разом з позовною заявою ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій останній просить суд:

- забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформленого протоколом №23 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.12.2019 р. щодо застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 місяць та дії наказу Міністерства юстиції України №4119/5 від 21.12.2019 р. про зупинення діяльності приватного виконавця ОСОБА_1, що виданий на підставі рішення Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформленого протоколом №23 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.12.2019 р. щодо застосування до приватного виконавця ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності строком на 1 місяць.

Відповідно ч.1-3 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк.

Суд зазначає, що заява розглянута в письмовому провадженні в строк, передбачений ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням перебування судді Мінаєвої К.В. на лікарняному з 08.01.2020 р. по 14.01.2020 р.

Дослідивши матеріали адміністративного позову та заяву про забезпечення позову, суд зазначає наступне.

Позивач в обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що у разі зупинення його діяльності, він зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем, однак, станом на день звернення до суду з даною заявою жодної відповіді від колег на пропозицію заміщення приватного виконавця позивач не отримав. Іншого порядку дій при зупиненні діяльності приватного виконавця ні Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ні будь-який інший нормативний акт не визначають. При цьому позивач також посилається на відсутність механізму трактування та розуміння поновлення діяльності приватного виконавця, передачі виконавчих проваджень від "основного" приватного виконавця до тимчасового. Також зазначає, що на депозитному рахунку наявні стягнуті, але не розподілені грошові кошти, які не можуть бути перераховані стягувачам. Отже, на думку позивача, оскаржувані рішення призводять до порушення законних прав та інтересів третіх осіб.

Згідно положень ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України: суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, з урахуванням зазначених норм забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Крім того, у розумінні наведеної норми закону, суд при вирішенні питання про забезпечення позову повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, а також забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; імовірності ускладнення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу. При цьому, суд не вправі вживати такі заходи забезпечення адміністративного позову, які є фактично рівнозначними задоволенню позовних вимог.

Судом встановлено, що Рішенням Дисциплінарної комісії приватних виконавців, оформлене протоколом №23 засідання Дисциплінарної комісії приватних виконавців від 06.12.2019 р., позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді зупинення діяльності строком на один місяць.

Згідно п.4 ч.1 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», діяльність приватного виконавця зупиняється у таких випадках, зокрема, у разі застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення у вигляді зупинення діяльності приватного виконавця - на строк, визначений у рішенні Дисциплінарної комісії про застосування до приватного виконавця дисциплінарного стягнення.

Відповідно до ч.4, 5 ст. 42 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», з дня внесення інформації про зупинення діяльності приватного виконавця до Єдиного реєстру приватних виконавців України приватному виконавцю забороняється здійснювати діяльність приватного виконавця, крім дій, пов`язаних із передаванням виконавчих документів іншому приватному виконавцю або відповідному органу державної виконавчої служби. У разі зупинення діяльності приватного виконавця на підставі пунктів 1-4, 6 частини першої цієї статті приватний виконавець зобов`язаний вирішити питання про його заміщення іншим приватним виконавцем.

Отже, порядок дій в разі зупинення діяльності приватного виконавця встановлено законом, та не може бути підставою для забезпечення позову.

Відповідно роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" та постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративним судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства під час розгляду адміністративних справ", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З цього приводу суд вважає необхідним зазначити, що позивачем не надано доказів того, що невжиття заходів, про які просить позивач, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Відсутність механізму поновлення діяльності приватного виконавця не є обґрунтованою підставою для забезпечення позову, позивачем не доведено, що дані обставини можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду або є очевидні ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Крім того суд вважає за необхідне відмітити, що судом враховується правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 06 лютого 2019 року по справі №826/13306/18, згідно якої суд зазначає, що обґрунтовуючи клопотання про забезпечення позову щодо "очевидності" ознак протиправної бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, то попри те, що такі ознаки не мають окреслених меж, йдеться насамперед про їх "якість": вони повинні свідчити про протиправність оскаржуваної бездіяльності поза обґрунтованим сумнівом. Суд, який застосовує заходи забезпечення позову з підстав очевидності ознак протиправності оскарженого рішення, на основі наявних у справі доказів, повинен бути переконаний, що рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, передбаченими ч. 2 ст. 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивача і вжиття заходів забезпечення позову є способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам цього порушення. Твердження про "очевидність" порушення до розгляду справи по суті є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Зазначені в заяві про забезпечення позову обставини можуть бути встановлені виключно в ході судового розгляду адміністративної справи по суті при перевірці правомірності оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 90, 150, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі №520/94/20 - відмовити.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст ухвали виготовлено 15 січня 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.