Справа № 160/412/20
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

20 січня 2020 року Справа №160/412/20

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Конєва С.О., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Відповідача-1: Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р., №Ф-5687-57 від 10.05.2019р. та №Ф-5687-57 від 13.08.2019р., -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2020р. (згідно авіанакладної) ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Відповідача-1: Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області та просить визнати протиправними і скасувати:

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 15819,54 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 10.05.2019р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 21030,90 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 13.08.2019р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 23785,08 грн.

Вивчивши матеріали поданого адміністративного позову, суд приходить до висновку про те, що зазначений позов слід залишити без руху на підставі ч.1 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161, 172 цього Кодексу.

Так, згідно п. 2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в позовній заяві зазначаються, зокрема, повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Однак, як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивачем у поданому адміністративному позові не було зазначено відомих номерів засобів зв`язку із відповідачами-1,2 в порушення вимог п.2 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

При цьому, судом відхиляються зазначення позивачем у позові про те, що позивачеві невідомі засоби зв`язку із відповідачами-1, 2 , оскільки відповідачі-1, 2 є суб`єктами владних повноважень та мають офіційні веб-сайти, на яких міститься вся необхідна для складання позову інформація.

Пунктом 5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві зазначаються, зокрема, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Разом з тим, зі змісту позову вбачається, що позивачем не зазначено виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 15819,54 грн. з урахуванням її сплати та не зазначено доказів на підтвердження таких обставин, як і не зазначено викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги заявлені до Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням того, що зі змісту копій оспорюваних вимог та листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.12.2019р. вбачається, що оспорювані вимоги прийняті саме Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, в порушення вимог п.5 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За приписами ст. 4 Закону України "Про судовий збір" встановлені ставки судового збору, зокрема, за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою або фізичною особою - підприємцем - 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який станом на 01.01.2020р. становить 2102 грн.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано документу про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. (з урахуванням мінімального розміру ставки судового збору) за подання даного адміністративного позову майнового характеру в порушення вимог ст.4 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, як вбачається зі змісту позову, позивачем на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги посилається на те, що він не отримував доходу від здійснення підприємницької діяльності, а тому має обов`язку сплачувати єдиний внесок, також і вказує на те, що офіційно був працевлаштований за кордоном і за нього сплачувалися податки, проте, доказів на підтвердження перебування із підприємством у трудових відносинах, доказів сплати за позивача ЄСВ, а також і доказів звільнення від сплати ЄСВ із зазначенням норм матеріального права, за якими позивач звільнений від обов`язку сплати ЄСВ у разі не отримання доходу, позивачем суду не надано в порушення вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також, за приписами ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у позовній заяві у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень зазначаються обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Разом з тим, позовна заява не містить обґрунтувань порушення оскаржуваними вимогами прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані вимоги стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують реєстрацію позивача в ЄДРПОУ як ФОП або доказів про припинення такої діяльності у встановлений законом порядку, що є порушенням вимог ч.1 ст.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України.

Окрім того, відповідно до вимог ч.2, ч.3 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, у відповідності до вимог ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено десятиденний строк на оскарження вимоги про сплату ЄСВ.

Отже, позивач повинен був звернутися із адміністративним позовом щодо оскарження вимоги від 12.11.2018р. у строк до 23.11.2018р., вимоги від 10.05.2019р. у строк до 21.05.2019р., вимоги від 13.08.2019р. у строк до 24.08.2019р., з урахуванням ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Проте, даний адміністративний позов поданий позивачем лише 02.01.2019р. (згідно авіанакладної), тобто з пропущенням десятиденного строку, встановленого ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, ч.1 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані, вказані нею у заяві, визнані судом не поважними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Також і за приписами ч.6 ст.161 вказаного Кодексу передбачено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Однак, як вбачається із доданих до позову документів, позивачем до адміністративного позову не додано заяви про поновлення строку звернення до суду з цим адміністративним позовом із зазначенням доказів поважності причин його пропуску в порушення вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем позов поданий без додержання вимог, встановлених ст.160, ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому даний позов підлягає залишенню без руху із встановленням позивачеві строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позову без руху.

Вищезазначені недоліки позовної заяви мають бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому відомих номерів засобів зв`язку із відповідачами-1, 2; із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 15819,54 грн. з урахуванням її сплати та із зазначенням доказів на підтвердження таких обставин; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваними вимогами прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані вимоги стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують реєстрацію позивача в ЄДРПОУ як ФОП або доказів про припинення такої діяльності у встановлений законом порядку; із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги заявлені до Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням того, що зі змісту копій оспорюваних вимог та листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.12.2019р. вбачається, що оспорювані вимоги прийняті саме Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів на підтвердження перебування із підприємством у трудових відносинах, доказів сплати за позивача ЄСВ, а також і доказів звільнення від сплати ЄСВ із зазначенням норм матеріального права, за якими позивач звільнений від обов`язку сплати ЄСВ у разі не отримання доходу у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом із зазначенням доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документу про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. у відповідності до вимог ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі викладеного, керуючись ч.3, ч.4 ст.161, ч.1 ст.169, ст.ст.243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Відповідача-1: Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Відповідача-2: Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р., №Ф-5687-57 від 10.05.2019р. та №Ф-5687-57 від 13.08.2019р. - залишити без руху.

Позивачеві у десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позову без руху усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до канцелярії суду:

- адміністративного позову, оформленого відповідно до вимог ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: із зазначенням у ньому відомих номерів засобів зв`язку із відповідачами-1, 2; із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5687-57 від 12.11.2018р. Відповідача-1 про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 15819,54 грн. з урахуванням її сплати та із зазначенням доказів на підтвердження таких обставин; із зазначенням у позові обґрунтувань порушення оскаржуваними вимогами прав, свобод та інтересів позивача, з урахуванням того, що зі змісту позовної заяви вбачається, що оспорювані вимоги стосуються прав та обов`язків позивача, як фізичної особи підприємця, проте позов подано фізичною особою - ОСОБА_1 , проте до позову не додані документи, що підтверджують реєстрацію позивача в ЄДРПОУ як ФОП або доказів про припинення такої діяльності у встановлений законом порядку; із зазначенням викладу обставин, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги заявлені до Криворізького північного управління Головного управління ДФС у Дніпропетровській області з урахуванням того, що зі змісту копій оспорюваних вимог та листа Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 10.12.2019р. вбачається, що оспорювані вимоги прийняті саме Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області, у відповідності до вимог ч.1 ст.5, п.2, п.5, п.9 ч.5 ст.160 Кодексу адміністративного судочинства України та з дотриманням норм ч.1 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а саме: доказів на підтвердження перебування із підприємством у трудових відносинах, доказів сплати за позивача ЄСВ, а також і доказів звільнення від сплати ЄСВ із зазначенням норм матеріального права, за якими позивач звільнений від обов`язку сплати ЄСВ у разі не отримання доходу у відповідності до вимог ч.4 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- заяви про поновлення строку звернення до суду з даним адміністративним позовом із зазначенням доказів поважності причин його пропуску у відповідності до вимог ч.1 ст.123, ч.6 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України;

- документу про сплату судового збору в сумі 840,80 грн. у відповідності до вимог ч.3 ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Реквізити, на які підлягає сплаті судовий збір: р/р отримувача №UA4004008 УК у Чечелівському районі м.Дніпра, , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Роз`яснити позивачеві, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвала суду не підлягає оскарженню окремо від ухвали про повернення заяви згідно до вимог ст.ст. 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та набирає законної сили у строки, встановлені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва