Справа № 200/669/20-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 січня 2020 р. Справа №200/669/20-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Тарасенко І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Донецького міського центру зайнятості про стягнення заборгованості із невиплаченої допомоги по безробіттю,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Донецького міського центру зайнятості про стягнення заборгованості із невиплаченої допомоги по безробіттю.

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтею 160,161,172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI в редакції від 03.10.2017 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Розміри ставок судового збору встановлені ст. 4 Закону України «Про судовий збір», станом на момент звернення до адміністративного суду. Зокрема, за подання до адміністративного суду позову майнового характеру, який подано фізичною особою встановлено судовий збір у розмірі одного відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлена позовна вимога майнового характеру, а саме: визнати протиправними дії відповідача по невиплаті ОСОБА_1 допомоги по безробіттю за період з 29.08.2014 року по 10.12.2014 року в сумі 6839,67 коп. та стягнути на користь позивача з відповідача заборгованість із невиплаченої допомоги по безробіттю за період з 29.08.2014 року по 10.12.2014 року в сумі 6839,67 коп.

Отже, позивачу слід сплатити судовий збір за подання адміністративного позову у розмірі 840,80 грн.

В порядку визначеному Законом України «Про судовий збір» - позивач не звільнений від сплати судового збору.

До адміністративного позову не надано доказів сплати судового збору.

При цьому, позивач в позовній заяви просить відстрочити йому сплату судового збору до ухвалення рішення по справі, мотивуючи це тим, що через тривалу невиплату відповідачем заборгованості по допомозі по безробіттю грошей на сплату судового збору не вистачає. Отже, на думку позивача у неї є об`єктивні тимчасові складнощі зі своєчасною сплатою судового збору.

Так, згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за умов, зокрема, предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині перший цієї статті.

Слід зазначити, що необхідною умовою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан позивача, при цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Дослідивши клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд зазначає, що надане клопотання не обґрунтоване, також до позовної заяви не додано жодних доказів, в підтвердження тяжкого майнового стану позивача, що перешкоджає сплаті судового збору. Крім того суд вказує на те, що позивач зазначає, що не отримувала допомогу по безробіттю з 29.08.2014 року по 10.12.2014 року, тобто більш ніж п`ять років тому.

Окрім того, суд зауважує, що звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, водночас суд, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану.

Стосовно сплати судового збору Верховний Суд виклав свою позицію в постанові від 11 жовтня 2018 року в адміністративному проваджені № К/9901/60142/18.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З відповідним позовом ОСОБА_1 звернулась до Донецького окружного адміністративного суду 06 січня 2020 року, через поштове відправлення позовної заяви.

Отже, позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки вона оскаржує дії відповідача, яки мали місце у 2014 році.

Так, з аналізу норм Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

В силу приписів ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» № 3477-IV від 26 квітня 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Європейський Суд з прав людини зазначає, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справах: «Стаббігс та інші проти Великобританії», «Девеер проти Бельгії», «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії»).

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 13 грудня 2011 року по справі №17-рп/2011 також визначив, що вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі.

Суд вважає посилання позивача на те що пропущений строк звернення до суду з поважних причин, оскільки оскаржувані дії відповідача є триваючими у часі правопорушенням, які повторюються постійно, щоденно із дати припинення виплати допомоги по безробіттю такими, що не відповідають дійсності, оскільки оскаржуєтся чітко визначений період припинення виплати вищевказаної допомоги, а саме з 29.08.2014 року по 10.12.2014 року. Отже, позивач знав про порушення її прав ще у 2014 році.

Таким чином, дослідивши обставини пропуску позивачем строку звернення до суду з даним позовом, та враховуючи, викладені у позовній заяві, пояснення, суд дійшов висновку про порушення позивачем норм чинного процесуального законодавства, в частині строку звернення з позовом до суду.

Вищевказана позиція відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом України у рішеннях від 08.12.2015 року № 21-5653а15 та № 21-5440а15, від 05.04.2016 року № 454/1774/13-а.

Вказані недоліки позовної заяви унеможливлюють вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки позивачем не дотримано вимог ст. 160, 161 КАС України. З огляду на викладене, є достатні підстави для залишення позовної заяви без руху та надання строку для усунення її недоліків, у встановлений судом строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Суд вважає за необхідне також зазначити те, що згідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі наведеного та керуючись статтями 169, 248 КАС України, суддя -

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 .

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви: десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом:

- подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку з зазначенням причин пропущення строків звернення до адміністративного суду та документа про сплату судового збору в сумі 840,80 гривень за наступними реквізитами: Рахунок: UA4005075, отримувач коштів: Слов`янське УК/м.Слов`янськ/22030101, код отримувача за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030101, призначення платежу: *;101;___(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом_____(ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький окружний адміністративний суд (назва суду, де розглядається справа) або вмотивованого клопотання із доказами, щодо неможливості сплати судовий збір.

У разі не усунення недоліків у встановлений судом строк, позовна заява буде вважатись неподаною, та її буде повернуто позивачу.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Тарасенко