Справа № 280/5732/19
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

20 січня 2020 року Справа № 280/5732/19
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (02094 м. Київ, вуя. Юрія Поправки, б, офіс 15), третя особа Акціонерне товариство «Банк Форвард» (01032 м. Київ, вул. Саксаганського, 105, ) про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни (далі - відповідач), третя особа Акціонерне товариство «Банк Форвард», в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про арешт коштів боржника.

Ухвалою судді від 20 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а перше судове засідання призначено на 27 грудня 2019 року.

У судовому засіданні 27 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та наданий позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом надання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, із зазначенням підстав для поновлення та наданням доказів, що підтверджують поважність пропуску строку звернення до суду.

13 січня 2020 року позивач надав суду заяву (вх. № 1542), у якій зазначає, що спірні постанови отримала саме 13 грудня 2019 року разом з відзивом на позовну заяву.

Вказує, що не була поінформована АТ „Банк Форвард" чи приватним нотаріусом ІМНО Київської області Кондратюком В.С. про видачу ним виконавчого напису про стягнення на користь АТ „Банк Форвард" грошових коштів та виникнення у позивача боргових зобов`язань перед АТ „Банк Форвард", а також не була поінформована у встановленому законом порядку приватним виконавцем Павелків (Вольф) Т.Л. про відкриття виконавчого провадження ВП 59894182 за заявою АТ „Банк Форвард ". Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків (Вольф) Т.Л. не надсилала постанову від 27 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП 59894182 і належних та достатніх документів про направлення про вручення позивачу постанови від 27 серпня 2019 року про відкриття виконавчого провадження ВП 59894182 суду не надала. Вказує на те, що позивач не знала і не могла дізнатись про порушення її майнових прав та інтересів внаслідок прийняття приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження ВП 59894182 від 27 серпня 2019 року до виявлення факту їх порушення.

Розглянувши надану суду заяву про поновлення пропущеного строку, суд вважає, що адміністративний позов підлягає залишення без розгляду в частині позовних вимог виходячи з такого.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Слід зауважити, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Відповідно до частини 1 статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За правилами частини 1 статті 287 КАС України, визначено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідно до частини 2 статті 287 КАС України встановлено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, досліджуючи питання строку звернення до суду, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04 листопада 1950 року (ратифіковано Україною 17 липня 1997 року) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності заяви від 30 серпня 2006 року (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані". Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

При цьому слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Отже, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Пономарьов проти України" (№ 3236/03 від 03 квітня 2008 року, §41) зазначено, що "…Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави".

Суд зазначає, що безпідставне поновлення строку на оскарження є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини щодо справедливого судового розгляду. Європейський суд з прав людини визначив, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Нешев проти Болгарії" від 28 жовтня 2004 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (п.41 рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03 квітня 2008 року).

Так, у цій справі позивачем заявлено вимоги про визнання протиправними та скасувати:

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року;

- постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про арешт коштів боржника.

При цьому, як зазначає позивач, про порушення свого права дізналась 12 листопада 2019 року, а спірні постанови отримала лише 13 грудня 2019 року.

Такі твердження позивача не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки відповідачем до суду надано копію виконавчого провадження №ВП59894182 зокрема й реєстр відправлень поштової кореспонденції (постанови про відкриття виконавчого провадження) на адресу ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження відправлена за трек номером 211 на адресу позивача та отримана ОСОБА_1 особисто 18 вересня 2019 року. Інформацію перевірено через електронний реєстр поштових відправлень з рекомендованим повідомлення на офіційному сайті «Укрпошта» https://track.ukrposhta.ua/tracking_UA.html.

Суд не приймає посилання позивача на те, що з надано листа приватного виконавця не можливо встановити, що саме направлялося на адресу ОСОБА_1 , оскільки наданий лист від 27 серпня 2019 року є саме супровідним листом про направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження, зі змісту якого вбачається про складення та направлення відповідачем постанови та наявність виконавчого напису № 1751 від 31 липня 2019 року. Відсутність визначення кількості аркушів не може свідчити про не направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

За наявності інформації з мережі інтернет, офіційного сайту «Укрпошти», про отримання позивачем поштового відправлення відповідача, питання форми відправлення (рекомендоване або просте) не впливає на обставини порушеного строку звернення до суду.

Відповідно до фіскального чеку АТ «Укрпошта» ПН 55 від 29 серпня 2019 року визначено поштові відправлення, як група рекомендованих листів.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що позивач з 18 вересня 2019 року була обізнана про рішення приватного виконавця у вигляді постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року ВП 59894182, але про ці обставини при подані позову та заяви про поновлення строку звернення до суду не повідомила суд, що призвело до передчасного висновку щодо поважності причин недотримання встановлених законом строків.

Таким чином, позивач пропустив строк звернення до суду, встановлений частина 2 статті 287 КАС України.

Згідно з частини 3 статті 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд зауважує, що підставами для визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Відтак, суд критично ставиться до посилань позивача на той факт, що про рішення приватного виконавця у вигляді постанови про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року ВП 59894182 вона дізнався 12 листопада 2019 року. Інших поважних обставин позивачем суду не наведено.

Суд вважає, що саме з 18 вересня 2019 року позивач була обізнана про прийняту приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року провадження у справі підлягає залишенню без розгляду.

Що стосується позовної вимоги про визнання протиправної та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про арешт коштів боржника від 25 жовтня 2019 року, то суд зазначає, що в цій частині позовних вимог позовна заява не підлягає залишенню без розгляду, оскільки про існування арешту позивач дізналася 12 листопада 2019 року у ПАТ КБ «Приватбанк», а копію отримала в грудні 2019 року, тому суд вважає що в цій частині позовних вимог провадження у справі не підлягає закриттю.

Керуючись статтями 122, 123, 240, 248, 287 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити частково.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни третя особа Акціонерне товариство «Банк Форвард» про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця про відкриття виконавчого провадження та арешт коштів боржника - залишити без розгляду, в частині позовних вимог про визнання протиправним та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни у виконавчому провадженні ВП 59894182 про відкриття виконавчого провадження від 27 серпня 2019 року.

В іншій частині клопотання залишити без задоволення.

Розгляд справи продовжити.

Призначити судове засідання на 28 січня 2020 року о 12 год. 00 хв., яке відбудеться за адресою: м.Запоріжжя, вул. Сергія Синенка, 65-в, у кабінеті № 243 залі судових засідань №18.

Судове засідання проводитиметься одноособово суддею Татариновим Д.В.

Ухвала в частині залишення позовної заяви без розгляду набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення ухвали у повному обсязі.

В іншій частині, ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя Д.В. Татаринов