Справа № 520/12668/19
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

15 січня 2020 р. № 520/12668/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сагайдака В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області (), яке викладене у листі від 31.10.2019 року №10770/с/20-40-21-10 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та повернення матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю без розгляду;

визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України яке викладене у листі від 29.08.2019 року №7376/С/99-99-21-10-01-14 про надання відповіді щодо відмови у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю протиправним, таким, що не відповідає вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрата працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850;

визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області () щодо повернення поданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) доданих до заяви (рапорту) від 07.10.2019 року документів щодо нарахування одноразової грошової допомоги;

зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області () прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 07.10.2019 року та надіслати до Державної податкової служби України () висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850;

визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України () щодо відмови у розрахунку та виплаті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності III (третьої) групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме податковій міліції;

зобов`язати Державну податкову службу України () провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності III (третьої) групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме податкової міліції, відповідно до ст. 356 Податкового кодексу України, ст. 23 Закону України "Про міліцію", пункту 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про Національну поліцію" та відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції" затвердженого 21.10.2015 року постановою Кабінету Міністрів України №850 та зобов`язати виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) кошти із розрахунку 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 26.07.2019 року (на день встановлення інвалідності);

виплату одноразової грошової допомоги здійснити на поточний рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), який відкритий у Філія Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", , рахунок № НОМЕР_2 , код банку МФО 351823.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження.

Запропоновано відповідачам подати до суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали відзив на позов та докази на обґрунтування відзиву, а також докази направлення відзиву позивачу.

Запропоновано третій особі подати до суду протягом десяти днів з дня вручення йому ухвали пояснення щодо позову та докази, якими обґрунтовуються пояснення.

Відповідач Головне управління ДФС у Харківській області правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідач Головне управління ДПС у Харківській області та Державна податкова служба України надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Відповідач Державна фіскальна служба України надав до суду відзив, згідно змісту якого у задоволенні вимог просив суд відмовити.

Третя особа: Державна казначейська служба України правом надання пояснень не скористався.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане вище, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходила службу в лавах податкової міліції на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ оперативного управління Головного Управління ДФС у Харківській області.

Наказом Державної податкової адміністрації України №017-о/д 25.03.2000 року ОСОБА_1 призначено на посаду оперуповноваженого (за рахунок посади старшого оперуповноваженого в особливо важливих справах) відділу Міжрегіонального управління податкової міліції по оперативному документуванню в Харківській області з 01.03.2000 року.

На момент призначення на посаду, станом на 25.03.2000 року позивач мала прізвище « ОСОБА_1 », у зв`язку з перебуванням у шлюбі з ОСОБА_5 , який розірвано, що підтверджується повторно виданим Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-ВЛ від 31.01.2001 року.

У зв`язку з розірванням шлюбу позивачем змінено прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 », що підтверджується Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по-батькові серії І-ВЛ від 31.01.2001 року, в якому зазначено, що громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , дата видачі 06.03.1980 року.

В 2004 році Позивач мала прізвище « ОСОБА_1 », у зв`язку з зареєстрованим шлюбом із громадянином ОСОБА_9 , після розірвання якого позивач залишила прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується копією Свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_5 від 02.06.2004 року.

Та 25.06.2005 року між позивачем та ОСОБА_10 зареєстровано шлюб, після реєстрації якого позивач змінила своє прізвище на прізвище чоловіка « ОСОБА_1 », що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 25.06.2005 року.

Таким чином, ОСОБА_1 , яка була призначена на саду наказом Державної податкової адміністрації України №017-о/д від 25.03.2000 року і ОСОБА_1 (позивач) є однією особою.

Наказом ДФС України від 22.04.2019 року №009-о/д ОСОБА_1 звільнено з займаної посади у запас Збройних сил (з постановкою на військовий облік) через хворобу, отриману на робочому місці, на підставі подання, свідоцтва про хворобу №10 від 04.04.2019 року та рапорту.

В подальшому позивач звернулася до в.о. голови ДФС України з заявою про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що отримала 3 (третю) групу інвалідності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби в податковій міліції.

Державною фіскальною службою України прийнято рішення, оформлене листом №7376/С/99-99-21-10-01-14, яким ОСОБА_1 відмовлено у проведенні розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги як працівнику податкової міліції, у зв`язку з тим, що така виплата законодавчо не врегульована і проводиться на виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Окрім того, 07.10.2019 року позивач звернулась до в.о. голови ГУ ДПС у Харківській області із рапортом про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з тим, що мала 3 (третю) групу інвалідності від захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби в податковій міліції на посаді старшого оперуповноваженого з особливо важливих справ регіонального відділу оперативного управління Головного управління ДФС у Харківській області.

Головним управління ДФС у Харківській області прийнято рішення, оформлене листом від 31.10.2019 року №10770/с/20-40-21-10 про повернення матеріалів позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності та запропоновано звернутись до судових органів за захистом своїх прав.

Не погоджуючись з діями відповідачів ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з даним позовом.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про державну податкову службу України" (в редакції чинній на час звільнення позивача зі служби) визначалось, що держава гарантує правовий і соціальний захист осіб начальницького складу податкової міліції та членів їх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20 - 23 Закону України "Про міліцію".

Аналогічні норми містить положення пункту 356.1. статті 356 Податкового кодексу України, держава гарантує правовий та соціальний захист осіб начальницького і рядового складу податкової міліції та членів їхніх сімей. На них поширюються гарантії соціального і правового захисту, передбачені статтями 20-23 Закону України "Про міліцію" та Законом України "Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист".

Закон України "Про міліцію" втратив чинність 07 листопада 2015 року у зв`язку з набранням чинності Законом України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року. При цьому, у пункті 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Положення статті 23 Закону України "Про міліцію" передбачають виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції та компенсація заподіяння шкоди його майну.

Згідно з ч. 6 ст. 23 Закону України "Про міліцію" (в редакції, чинній станом на момент звернення позивача із заявою про здійснення виплати одноразової грошової допомоги) у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Аналіз вищенаведених норм дає підстави для висновку, що за позивачем, якому встановлено інвалідність, у зв`язку із захворюванням, яке пов`язане з проходженням служби, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 23 Закону України "Про міліцію", а відтак висновок відповідача, за яким він повернув заяву (рапорт) позивача щодо виплати одноразової грошової допомоги є передчасним.

Додатково, під час розгляду справи, між сторонами також виник спір щодо належного до спірних правовідносин Порядку та умов, визначених Кабінетом Міністрів України, згідно якого підлягає виплата одноразової грошової допомоги, на що слід вказати наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України № 707 від 12.05.2007 року відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та статті 26 Закону України "Про державну податкову службу в Україні" Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції.

Постановою Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" Кабінет Міністрів України затвердив Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Пунктом другим цієї Постанови установлено, що особам, які до набрання чинності Законом України від 13 лютого 2015 р. № 208-VIII "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або інвалідності працівника міліції, податкової міліції, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2007 р. № 707.

Крім того, цією ж Постановою внесено доповнення до Постанови № 707 наступного змісту: "Установити, що особам, які до набрання чинності Законом N 208-VIII (208-19) від 13.02.2015 мають право на отримання одноразової грошової допомоги, допомога призначається і виплачується відповідно до Порядку та умов, затверджених цією Постановою, згідно з Постановою КМ N 850.

Таким чином, оскільки право позивача на отримання грошової допомоги закріплене саме ст. 23 Закону України "Про міліцію", норми якої не відокремлюють в окрему категорію осіб, що проходили службу в лавах податкової міліції, на переконання суду, визначальним в даному випадку щодо застосування до спірних правовідносин належної Постанови, яка регулює порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги є встановлення часового набуття позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги відносно набрання чинності Законом N 208-VIII (208-19) від 13.02.2015.

Закон № 208-VIII (208-19) від 13.02.2015 "Про внесення змін до статті 23 Закону України "Про міліцію" щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва працівника міліції" набув чинності 12.03.2015 року.

В той час, як положення Постанов №707 та №850 визначають, що днем виникнення права на отримання грошової допомоги є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

З матеріалів справи вбачається, що інвалідність ІІІ групи позивачу встановлено 26.07.2019, а отже, право на отримання одноразової грошової допомоги у позивача виникло саме з цієї дати, про що свідчать наявні в матеріалах справи копії довідок МСЕК та свідоцтва про хворобу(а.с.35-38).

Оскільки інвалідність ІІІ групи позивачу встановлено саме з 26.07.2019, відтак до спірних правовідносин підлягає застосуванню положення Постанови Кабінету Міністрів України № 850 від 21.10.2015 року.

У відповідності до п. 7 Постанови №850 передбачено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи:

заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов;

довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).

До заяви додаються копії:

довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією;

постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання;

акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС;

сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації;

документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Судом встановлено, що позивачем надано повний пакет документів.

Пункт 8 цієї Постанови визначає, що керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Наведені положення Порядку № 850 свідчать, що у разі встановлення працівнику міліції інвалідності і подачі останнім рапорту на отримання одноразової грошової допомоги, у відповідного органу, у якому проходив службу податкової міліції, виникає обов`язок у 15-денний строк з дня реєстрації такого рапорту підготувати та направити висновок щодо можливості проведення грошової допомоги.

Однак, внаслідок протиправних дій відповідачів, позивача фактично позбавлено права на прийняття рішення, відповідно до Порядку №850, оскільки висновок щодо можливості проведення грошової допомоги не підготовлено та не направлено.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачами в порушення частини другої статті 77 КАС України не спростовано, а позивачем та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів доведено протиправну бездіяльність під час отримання рапорту (заяви)позивача щодо отримання одноразової грошової допомоги.

З огляду на викладене вище, суд дійшов до висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, а рішення, оформлені листами про відмову в нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та про повернення без розгляду матеріалів щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги є протиправними та підлягають скасуванню.

Такий висновок суду апеляційної інстанції узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.06.2018 по справі № 809/631/16, від 28.08.2018 по справі № 804/6297/17, від 11.10.2018 по справі № 824/115/17-а, від 19.09.2018 по справі № 822/910/17, від 05.06.2018 по справі № 822/436/16, врахування якої є обов`язковим в силу ч.5 ст.242 КАС України.

Слід зазначити, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Частиною четвертою статті 245 КАС України визначено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачами фактично відмовлено позивачу у призначенні одноразової грошової допомоги та повернуто без розгляду з доданими до нього документами, не навівши при цьому зауважень щодо їх оформлення.

У зв`язку з наведеним, вимоги про зобов`язання Головного управління ДПС у Харківській області () прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 07.10.2019 року та надіслати до Державної податкової служби України () висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850 підлягають задоволенню.

Відносно частини позовних вимог про зобов`язання ДПС України провести нарахування та виплату ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року ІНФОРМАЦІЯ_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності III (третьої) групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме податкової міліції, відповідно до ст. 356 ПУ України, ст. 23 ЗУ "Про міліцію", п. 15 розділу XI прикінцевих та перехідних положень ЗУ "Про Національну поліцію" та відповідно до "Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівників міліції" затвердженого 21.10.2015 року постановою КМУ №850 та зобов`язати виплатити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження кошти із розрахунку 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб станом на 26.07.2019 року (на день встановлення інвалідності) та здійснити виплату одноразової грошової допомоги на поточний рахунок ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відкритий у Філія Харківське обласне управління АТ "Ощадбанк", , рахунок №UА4791001, код банку МФО 351823, суд вказує, що вказана частина вимог є передчасною та спрямована на майбутнє, відтак задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч.1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ), Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ), Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), третя особа: Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, буд. 6, м. Київ, 01601, ) про визнання протиправними та скасування рішень, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Харківській області (), яке викладене у листі від 31.10.2019 року №10770/с/20-40-21-10 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю та повернення матеріалів щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю без розгляду.

Визнати протиправним та скасувати рішення Державної фіскальної служби України яке викладене у листі від 29.08.2019 року №7376/С/99-99-21-10-01-14 про надання відповіді щодо відмови у розрахунку та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю протиправним, таким, що не відповідає вимогам Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Харківській області () щодо повернення поданих ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) доданих до заяви (рапорту) від 07.10.2019 року документів щодо нарахування одноразової грошової допомоги.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Харківській області () прийняти документи за поданою заявою (рапортом) ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 07.10.2019 року та надіслати до Державної податкової служби України () висновок щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням III групи інвалідності, відповідно до статті 23 Закону України "Про міліцію" та постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850.

Визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України () щодо відмови у розрахунку та виплаті ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності III (третьої) групи, що настала внаслідок захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, а саме податковій міліції.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків,61057, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в частині задоволення позовних вимог у сумі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, передбаченому п.п. 15.5. п. 15 ч. 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 січня 2020 р.

Суддя Сагайдак В.В.