Справа № 640/466/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

15 січня 2020 року м. Київ № 640/466/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши у письмовому порядку заяву позивача про забезпечення позовної заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська набережна 11» про визнання протиправними та скасування рішення, припису,

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в м. Києві, треті особи: Товариство з обмеженою відповідальністю «Експлуатаційна компанія», Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Оболонська набережна 11» із заявою про забезпечення позову, у якій просить суд до вирішення спору по суті:

- зупинити дію рішення ГУ Держспоживслужби в м. Києві № 1 від 02.01.2020 до набрання законної сили рішенням у даній справі;

- зупинити дію припису ГУ Держспоживслужби в м. Києві № 1 від 02.01.2020 до набрання законної сили рішенням у даній справі.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У заяві про забезпечення позову Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 просить зупинити дію акту індивідуальної дії, необхідність чого мотивує тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, а також, очевидними є ознаки протиправності рішення.

На підтвердження очевидності протиправності рішення, позивач викладає обставини та доводи, аналогічні, викладеним у позові. Водночас, для з`ясування питання про правомірність чи протиправність оскаржуваного рішення та постанови, необхідно встановити факти, що мають значення.

За висновком суду, дії відповідача не є очевидно протиправними та підлягають детальному аналізу, що має здійснюватися під час розгляду справи по суті.

Щодо посилань позивача на істотне ускладнення поновлення порушеного права позивача на зайняття господарською діяльністю, суд звертає увагу, що окрім згаданого позивачем права, його діяльність створює певні обов`язки, контроль за дотриманням яких покладено на територіальні органи Держпродспоживслужби. Дотримання таких обов`язків, зокрема, забезпечення під час своєї діяльності рівня викидів вуглецю у повітря нижче гранично допустимого корелює з правами інших осіб, поміж іншого, мешканців багатоквартирного будинку, у якому здійснюється така діяльність.

Із оскаржуваного рішення убачається, що позивачем не виконувався обов`язок щодо контролю за викидами, що призвело до порушення права на безпечне довкілля мешканців квартири № 12 багатоквартирного будинку. За таких обставин право позивача на здійснення підприємницької діяльності без дотримання обов`язку щодо рівня викидів не є безумовним та може бути обмежено за обґрунтованим рішенням відповідного органу, яким є відповідач.

Стосовно ненадання доступу до системи вентиляції зі сторони третіх осіб, з метою усунення недоліків, суд дійшов до висновку про те, що забезпечення позову шляхом зупинення оскаржуваного рішення та припису жодним чином не стосується третіх осіб, а причинно-наслідковий зв`язок між вжиттям заходів забезпечення позову та можливістю виконати вимоги припису відсутні.

У вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вимоги щодо забезпечення позову не відповідають жодному із встановлених статтею 151 КАС України заходів забезпечення.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 150- 154, 241, 243, 256, 293- 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко