Справа № 531/1560/19
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 р.Справа № 531/1560/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Карлівського районного суду Полтавської області (головуючий І інстанції Попов М.С., м. Карлівка, Полтавська область) від 23.10.2019 року по справі № 531/1560/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Карлівського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава лейтенанта поліції Остапенка О.В. серії АР № 156746 від 17.11.2016 р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що вважає постанову незаконною просить її скасувати, оскільки дійсно 17.11.2016 р., він, керуючи автомобілем «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , по проспекту М. Вавілова в м. Полтава здійснив поворот ліворуч на автозаправну станцію «БРСМ». Вказав, що беручи дані з Гугл-карти видно, що з правого боку знаходиться інформаційний знак з розворотом на «Кременчук, Харків, Київ» та після цього знаку знаходяться інші знаки 5.16 «Напрямки руху по смугах», тобто «Прямо і направо, прямо, та ліворуч», але і перед самим поворотом знаходиться знак 5.26 «Місце для розвороту». Позивач вважає, що ПДР не порушував, оскільки знак 5.16 давав йому право здійснити на цій ділянці дороги поворот ліворуч для заїзду на автозаправну станцію, але інспектор не взяв до уваги його обґрунтування та доводи і виніс постанову. Крім того, позивач вважає, що при винесенні постанови було порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: на ознайомлення з матеріалами справи; на надання пояснень, подання доказів та клопотань; на юридичну допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Також, позивач зазначає, що в зв`язку з його незгодою з правопорушенням, про що зазначив у оскаржуваній постанові, інспектор, після того, як позивач поставив свій підпис в пункті щодо отримання копії постанови, відмовився надавати її копію, пояснивши це тим, що у разі відмови щодо незаконності постанови поліція (інспектор) направляє її поштою, але поштою також постанову не отримував, а отримав її лише 16.08.2019 р. у Карлівському ВДВС. Таким чином, позивач вважає, що відповідачем в порушення прав позивача, передбачених ст. 268 КУпАП, та порядку, визначеного ст. ст. 278-280 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення розглянув не з`ясувавши всіх обставин справи. Вважає, що такі дії інспектора позбавили його реального права подати свої докази невинуватості та порушили право на захист.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року по справі № 531/1560/19 позовні вимоги задоволено: скасовано постанову інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава лейтенанта поліції Остапенка Олександра Васильовича від 17.11.2016 р. серії АР №156746 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень, а провадження по справі закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Крім того, за правилами ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 268 КАС України у справах, визначених, зокрема ст. 286 КАС України, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку. Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Позивач повідомлявся на адресу визначену в позовній заяві, поштове відправлення повернулося з відміткою пошти: "причини невручення - за закінченням встановленого строку зберігання".

Відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Тобто, відповідно до ч. 11 ст. 126 КАС України позивач вважається повідомленим належним чином.

Додатково позивач повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи на електронну пошту, яка міститься в матеріалах справи.

Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Додатково відповідач повідомлявся на електронну адресу, яка містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, як зазначено в постанові, було те, що він 17.11.2016 р., о 15 год. 37 хв., в м. Полтава, проспект М. Вавілова, 13/42, керуючи автомобілем «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу дорожнього знаку 5.26 «Місце для розвороту», а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив ПДР України.

Не погодившись з постановою відповідача, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовним вимогами.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов до висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава лейтенант поліції Остапенко О.В., порушуючи вимоги чинного законодавства України щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом, та порушуючи процесуальні права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплені у ст. 268 КУпАП, прийняв постанову про накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

В доводах апеляційної скарги відповідач по справі послався на те, що у зв`язку з тим, що позовну заяву подано з пропуском строку оскарження постанови поліцейського, відеофіксація правопорушення та розгляду справи, яка б слугувала доказом у справі відсутня, у зв`язку з її автоматичним знищенням з серверу Управління (строк зберігання відеозаписів на сервері складає до 3-х місяців). Також вказав, що доводи позивача з приводу не надання під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху роз`яснень, передбачених положеннями КУпАП не спростовує вчиненого позивачем порушення ПДР.

Колегія суддів зазначає, що при зверненні до суду першої інстанції позивачем було заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду, яке позивач обґрунтував тим, що копію спірної постанови позивач отримав лише 16.08.2019 р. при зверненні його до Карлівського РВДВС ГТУЮ у Полтавській області, в якому перебуває виконавче провадження серії ВП № 53301048, щодо примусового виконання постанови інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава лейтенанта поліції Остапенка О.В. від 17.11.2016 р. серії АР №156746.

З ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі від 30.8.20149 р. не вбачається того, що судом першої інстанції вказаному клопотанню надавалася оцінка та встановлювались причини поважності пропуску строку звернення до суду з позовом. Судом вказано про те, що адміністративний позов подано з дотриманням ст. 160, 161 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 160 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивачем таку заяву до суду було подано, але судом першої інстанції ця заява фактично розглянута не була. В свою чергу, в доводах апеляційної скарги, відповідачем, окрім іншого, вказувалося на пропуск строку звернення до суду із позовною заявою.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду колегія суддів виходить з наступного.

Судовим розглядом встановлено, що 17.11.2016 р. постановою інспектора роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції м. Полтава лейтенанта поліції Остапенка О.В. Кремеля В.Г. було притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, як зазначено в постанові, було те, що він 17 листопада 2016 року, о 15 год. 37 хв., в м. Полтава, проспект М. Вавілова, 13/42, керуючи автомобілем «AUDI A4», державний номерний знак НОМЕР_1 , на вимогу дорожнього знаку 5.26 «Місце для розвороту», а саме здійснив поворот ліворуч, чим порушив ПДР України.

В позовній заяві вказано, що з цією постановою позивач не погодився, про що зазначив в самій постанові, але інспектор у зв`язку з його відмовою за незаконне притягнення до адміністративної відповідальності, відмовився надати йому копію постанови, пояснюючи це тим, що у разі його відмови щодо незаконності постанови вона буде направлена поштовою. Копію постанови на адресу позивача направлено не було, чим позбавлено його права у встановлені строки оскаржити її до суду.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами. Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Положеннями ч. ч. 1, 3 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В межах спірних правовідносин іншим законом, який визначає інші строки для звернення до суду є Кодекс України про адміністративні правопорушення (далі КупАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі (ч. 3 цієї статті).

Положеннями ст. 287 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи судом встановлено, що спірна постанова прийнята 17.11.2016 р., а до суду першої інстанції позивач звернувся лише 21.08.2019 р. Також судом встановлено, що спірна постанова складена в присутності позивача, оскільки в ній міститься відмітка ОСОБА_1 про його незгоду з порушенням ПДР. Відомостей про те, що постанова була направлена поштою у спірній постанові не міститься. Тобто, 17.11.2016 р. позивач знав про наявність цієї постанови та саме з дня винесення постанови починається перебіг десятиденного строку її оскарження.

Колегія суддів зазначає, що приписами КУпАП передбачено можливість поновлення строку на оскарження постанови, за умови, що такий строк пропущений особою з поважних причин.

Статтею 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Перетяка та Шереметьєв проти України від 21.12.2010 року, заява № 45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі Мельник проти України від 28.03.2006 року, заява № 23436/03).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

При вирішенні питання про поновлення строку суд надає оцінку обставинам, які слугували перешкодою для своєчасного звернення до суду, у взаємозв`язку інтервалів часу: з моменту закінчення встановленого КАС України строку звернення до суду і до дати звернення з позовною заявою.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані поважними, строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання позовної заяви.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, встановлений приписами КУпАП, може бути підставою для висновку про пропуск строку звернення до суду з поважних причин.

В межах спірних правовідносин колегія суддів вважає безпідставними посилання позивача на те, що інспектор патрульної поліції відмовився надати йому копію постанови, пояснюючи це тим, що у разі його відмови щодо незаконності постанови вона буде направлена поштовою, оскільки відмітки про те, що спірна постанова була направлена поштовою у цій постанові не міститься. Крім того, зі змісту спірної постанови вбачається, що у графі 10 Копію постанови мною отримано постанови від 17.11.2016 р. серії АР № 156746 міститься підпис ОСОБА_1 про отримання копії спірної постанови, що спростовує доводи позивача про неотримання ним копії постанови від 17.11.2016 р.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду. Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Враховуючи те, що судом першої інстанції при відкритті провадження у справі не надано оцінку заявленому позивачем клопотанню про поновлення строку звернення до суду, а під час апеляційного розгляду справи не встановлено факту пропуску цього строку з поважних причин, колегія суддів дійшла до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 240 КАС України з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 219 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції встановлено факт пропуску строку звернення до суду та не встановлено наявність підстав для поновлення цього строку, судом першої інстанції цій обставині належної оцінки надано не було, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року по справі № 531/1560/19 підлягає скасуванню, а позовна заява підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст. ст. 123, 243, 250, 272, 286, 308, 310, 319, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції на рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року по справі № 531/1560/19 задовольнити частково.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 23.10.2019 року по справі № 531/1560/19 скасувати.

Адміністартивний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 15.01.2020 року