Справа № 340/982/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року справа №340/982/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (у письмовому провадженні) у м.Кропивницький адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці у Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправними та скасування постанови про накладення штрафу і припису,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними та скасування постанови від 03 квітня 2019 року про накладення штрафу у сумі 125190 грн. і припису від 12 березня того ж року.

Представник позивача підтримали вимоги заяви та пояснила, що перевірка проведена за відсутності правових підстав, які встановлені законом.

Стверджувала, що на час проведення перевірки позивач уклав трудовий договір з ОСОБА_2 , однак не направив повідомлення до Державної фіскальної служби України (далі - Служба).

Звертала увагу, що Управління не сповістило позивача про час та місце розгляду матеріалів перевірки, чим порушило право на участь у процесі прийняття рішення.

Управління заперечило щодо задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.59-66).

Відповідач стверджує, що перевірка проведена за наявності правової підстави, якою є службова записка його працівника.

Управління зазначило, що своєчасно сповістило позивача про час та місце розгляду матеріалів перевірки, направивши текстове повідомлення на номер мобільного телефону дружини.

Відповідач пояснив, що позивач допустив до виконання трудових обов`язків особу, з якою не укладено трудовий договір та не направлено повідомлення до Служби про працевлаштування.

Ухвалою суду від 15 січня 2020 року прийнято рішення про завершення розгляду справи у порядку письмового провадження (а.с.156).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача і дослідивши матеріали справи, зробив висновок про задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 04 березня 2019 року Управління прийняло наказ №348 про проведення інспекційного відвідування позивача (а.с.68).

Підставою призначення перевірки стала службова записка працівника Управління.

Службова записка датована 04 березня 2019 року і у ній зазначено, що позивач порушив вимоги статті 21 та статті 24 КЗпП України в частині не укладення трудового договору із найманим працівником і не повідомлення про це Служби (а.с.67).

04 березня 2019 року Управління провело інспекційне відвідування з такою метою контролю: трудовий договір та дотримання його умов; виявлення неформальних трудових відносин; оплата праці; робочий час та час відпочинку; строки виплати заробітної плати (а.с.17-19).

Інспектор Управління встановив, що у магазині «Меблі», який розташований по вул.Перемоги в смт.Компаніївка Кіровоградської області, де здійснює господарську діяльність позивач, працює продавець ОСОБА_2 без оформлення трудових відносин.

ОСОБА_2 пояснила, що працює на умовах стажування, отримуючи заробітну плату (а.с.69).

04 березня 2019 року інспектор Управління склав акт про неможливість проведення перевірки, так як позивачем не надано документи, оскільки на той час не перебував у магазині (а.са.13-14).

04 березня 2019 року інспектор Управління склав вимогу про надання документів (а.с.15).

12 березня 2019 року Управління склало акт перевірки (а.с.16-19).

У ньому зазначено, що позивач допустив порушення приписів статей 21 та 24 КЗпП України (працівника допущено до виконання трудових обов`язків, не уклавши трудовий договір та не повідомивши Службу).

12 березня 2019 року Управління прийняло припис стосовно позивача, яким зобов`язало до 12 квітня того ж року укласти зі згаданою особою трудовий договір та сповістити Службу (а.с.20).

22 березня 2019 року позивач надіслав до Управління зауваження на акт перевірки (а.с.21-22).

Зазначив, що перевірка проведена безпідставно.

Водночас надав: заяву ОСОБА_2 про прийняття на роботу продавцем від 20 лютого 2019 року; наказ про прийняття на роботу від 20 лютого 2019 року; трудовий договір від 21 лютого 2019 року; повідомлення до Служби від 11 березня 2019 року про прийняття на роботу з 21 лютого 2019 року; платіжні доручення про сплату податку на доходи фізичних осіб та військового збору від 12 березня 2019 року; звітність про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за ОСОБА_2 від 13 березня 2019 року; письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких зазначає, що в кінці лютого 2019 року уклала трудовий договір (а.с.21, 48).

25 березня 2019 року інспектор Управління направив текстове повідомлення на номер мобільного телефону дружини позивача, сповістивши про час та місце розгляду матеріалів перевірки (а.с.49).

Свідок ОСОБА_2 до суду не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час та місце допиту (а.с.126, 142).

03 квітня 2019 року Управління прийняло постанову про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у сумі 125190 грн. за порушення приписів статей 21 та 24 КЗпП України (а.с.80).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, суд зобов`язаний дати відповідь на таке запитання: яким нормативно-правовим актом врегульовано призначення і проведення Управлінням інспекційних відвідувань?

Аналіз приписів Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон).

Приписами частини 2 статті 2 Закону встановлено, що дія цього Закону не поширюється на відносини, що виникають під час здійснення заходів валютного контролю, митного контролю на кордоні, державного експортного контролю, контролю за дотриманням бюджетного законодавства, банківського нагляду, державного контролю за дотриманням законодавства про захист економічної конкуренції, державного нагляду (контролю) в галузі телебачення і радіомовлення.

Отже, дія Закону поширюється на спірні правовідносини, оскільки інспекційне відвідування Управлінням є формою державного нагляду у сфері господарської діяльності.

Приписами частин 4 та 5 цієї ж норми Закону визначено, що заходи контролю здійснюються органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Отже, Управління може здійснювати державний нагляд контроль виключно на підставі Закону і спеціального закону, котрий би встановлював особливості його діяльності.

Законодавець не прийняв такого спеціального закону, тому спірні правовідносини врегульовані виключно приписами Закону, що виключає можливість застосування до спірних правовідносин постанови Уряду України від 26 квітня 2017 року №295, якою керувався відповідач, призначаючи інспекційне відвідування.

Інспекційне відвідування за сутнісним змістом є перевіркою.

У даному випадку Управління провело позапланову перевірку на підставі службової записки її інспектора.

Приписами частини 1 статті 6 Закону встановлено підстави здійснення позапланових заходів.

Ними є:

подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням;

виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Невиправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу;

перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю);

звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів;

доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави;

настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління провело позапланову перевірку за відсутності правових підстав, які встановлені Законом.

Приписами частини 2 статті 6 Закону встановлено, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Ця норма права відсилає до іншої норми Закону, яка надавала б право Управлінню призначати перевірки і з підстав, які встановленні спеціальним законом.

Суд вже констатував, що такий спеціальний закон не прийнято.

Тому, Управління призначило і провело перевірку, нехтуючи законодавчою забороною.

Отже, наказ про призначення інспекційного відвідування є протиправним.

Як наслідок протиправні припис і постанова про накладення штрафу, котрі прийняті на підставі незаконно проведеної перевірки.

Судом встановлено, що позивач проживає з дружиною, на мобільний номер телефону якої інспектор Управління надіслав текстове повідомлення про виклик для розгляду матеріалів перевірки.

Повідомлення одержано за 9 днів до прийняття рішення.

Тому суд зробив висновок, що Управління не порушило право позивача на участь у процесі прийняття рішення.

Приписами частини 1 статті 21 КЗпП України встановлено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Приписами частини 3 статті 24 КЗпП України передбачено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Дослідивши усю сукупність доказів, суд зробив такі висновки: позивач та ОСОБА_2 уклали трудовий договір 20 лютого 2019 року; ОСОБА_2 приступила до виконання трудових обов`язків з наступного дня; повідомлення до Служби про прийняття на роботу надіслано 11 березня 2019 року (після проведення перевірки).

Позивача притягнули до відповідальності на підставі припису абзацу 2 частини 2 статті 265 КЗпП України.

Цією нормою права (в редакції станом на 04 березня 2019 року) встановлено, що юридичні та фізичні особи-підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Закон не встановлює відповідальності за не направлення до Служби повідомлення про укладення з працівником трудового договору.

На час оформлення припису позивач уклав з ОСОБА_2 трудовий договір та направив повідомлення про це до Служби.

Підсумовуючи, суд зробив висновок про задоволення позову.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 3749,21 грн. (а.с.3-4, 94).

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Кіровоградській області від 03 квітня 2019 року про накладення штрафу у сумі 125190 грн. на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати припис Управління Держпраці у Кіровоградській області від 12 березня 2019 року, який адресовано фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці в Кіровоградській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 судові витрати у сумі 3749,21 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей