Справа № 520/13529/19
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Харків

16.01.2020 р. справа №520/13529/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сліденка А.В., розглянувши за процедурою письмового провадження у порядку ст. 263 КАС України справу за позовом ОСОБА_1 (далі за текстом - заявник, громадянин, позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі за текстом - владний суб`єкт, адміністративний орган, Управління) про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу із розмірі 2.562,98грн. за період з липня 2018р. по день набрання судовим рішенням законної сили, -

встановив:

Матеріали позову одержані судом 11.12.2019 р. Рішення про прийняття справи до розгляду було прийнято 16.12.2019 р. Відповідно до ч. 2 ст. 262 КАС України розгляд справи по суті може бути розпочатий з 02.01.2020 р.

Позивач, ОСОБА_1 (далі за текстом заявник, громадянин), у порядку адміністративного судочинства початково заявив вимоги про: 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання остаточного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі №520/4330/19; 2) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні жодного заходу для виконання щодо ОСОБА_1 остаточного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі №520/4330/19; 3) стягнення в натурі з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області грошової суми у розмірі 2.562,98 грн.; 4) стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у якості відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1.000,00грн.; 5) зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу із розміру 2.562,98 грн. за період з липня 2018 року по день набрання чинності судовим рішенням.

Аргументуючи ці вимоги зазначив, що не одержав у власність 2.562,98 грн. коштів за пенсією на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. по справі №520/4330/19, а тому йому має бути нарахована і виплачена компенсація втрати частини доходу із вказаної суми.

Ухвалою суду від 16.12.2019 р. було відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за вимогами про: 1) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиконання остаточного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі №520/4330/19; 2) визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні жодного заходу для виконання щодо ОСОБА_1 остаточного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 року по справі №520/4330/19; 3) стягнення в натурі з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області грошової суми у розмірі 2.562,98грн.; 4) стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у якості відшкодування ОСОБА_1 моральної шкоди у розмірі 1.000,00грн..

Мотивами для такого рішення послугували судження суду про те, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019р. по справі №520/4330/19 на ГУ ПФУ в Харківській було покладено обов`язок і перерахувати, і виплатити ОСОБА_1 пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій № 6836 від 12.04.2019 р.

Відтак, ініційований заявником спір за основною вимогою - виплата 2.562,98грн. коштів за пенсією вже вирішений по суті у межах справи №520/4330/19, а тому не підлягає повторному розгляду.

Суд вважав, що оскільки заявником подано до суду саме позов (тобто процесуальний документ передбачений ст.160 КАС України), а не заяву у порядку ст. 383 КАС України, то відсутні підстави для повторного відкриття провадження у справі з вже вирішеного по суті питання.

Додатково слід зазначити, що перелічені вище вимоги заявника вже були вирішені ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.12.2019р. саме у межах справи №520/4330/19.

З огляду на викладене, спір по суті вирішується за окремою та самостійною вимогою нового позову про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату компенсації втрати частини доходу із розміру 2.562,98 грн. за період з липня 2018 року по день набрання чинності судовим рішенням.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Харківській області (далі за текстом владний суб`єкт, адміністративний орган, Головне управління, ГУ, пенсійний орган), з поданим позовом не погодився.

Аргументуючи заперечення зазначив, що ухвала суду про зміну порядку і способу виконання рішення суду по справі №520/4330/19 оскаржена в апеляційному порядку. Вини пенсійного органу у невиплаті додатково перерахованої суми пенсії у розмірі 2.562,98 грн. немає у зв`язку з відсутністю фінансових асигнувань на ці потреби від розпорядника бюджетних коштів вищого рівня.

Суд, повно виконавши процесуальний обов`язок зі збору доказів, перевіривши доводи сторін добутими доказами, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст належних норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з таких підстав та мотивів.

Установлені судом обставини спору полягають у наступному.

Заявник, ОСОБА_1 проходив службу у системі органів виконання кримінальних покарань у той час, коли ці органи входили до структури Міністерства внутрішніх справ України, є пенсіонером органів внутрішніх справ з 16.03.1998 року, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Харківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 05.06.2018 року.

Ці обставини установлені рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. по справі №520/4330/19, а тому не підлягають повторному доведенню у межах цієї справи.

Між заявником та адміністративними органами виникла низка судових спорів у галузі справи пенсійного забезпечення.

Так, зокрема, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 р. по справі №520/10664/18 було визнано неправомірними дії Північно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України, які полягають у визначенні надбавки за вислугу років у розмірі 40 відсотків замість 45 відсотків у довідці №6744 від 22.06.2018 року; зобов`язано Північно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання покарань та пробації Міністерства юстиції України скласти нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, у якій зазначити надбавку за вислугу років у розмірі 45 відсотків, замість 40 відсотків, направити нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії згідно нової довідки; в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

У подальшому, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019р. по справі №520/4330/19 було визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у відмові у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 пенсії згідно довідки №6836 від 12.04.2019 року, яка складена та направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області згідно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року по справі №520/10664/18; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій №6836 від 12.04.2019 року; у решті вимог - відмовлено.

Ухвалою суду від 06.12.2019р. по справі №520/4330/19 було встановлено новий спосіб виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.06.2019 р. у справі №520/4330/19 шляхом: зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області провести виплату перерахованої пенсії ОСОБА_1 однією сумою, без використання при такій виплаті постанови Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 №649, яка надає боржнику можливість для відстрочення чи розстрочення виплат; а у зміні способу і порядку виконання рішення шляхом стягнення пенсії у розмірі 2.562,98 грн. за період з 05.06.2018 р. по 10.07.2019 р. - відмовлено.

З викладених у судових рішеннях по справі №520/10664/18 та №520/4330/19 обставин вбачається, що подія підвищення розміру винагороди мала місце станом на 01.03.2018р.

На виконання рішення по справі №520/4330/19 Головним управлінням було проведено перерахунок пенсії заявника, у тому числі нарахована і сума доплати в 2.562,98грн. (тобто різниця неодержаної заявником пенсії).

Ця сума є арифметичним добутком окремих платежів за червень 2018р. - 135,85грн., за липень 2018р.-грудень 2018р. - 156,75грн. щомісяця, за січень 2019р. - червень 2019р. - 235,13грн. щомісяця, за 01.07.2019р.-10.07.2019р. - 75,85грн.

При цьому, на суму боргу за пенсією у розмірі 2.562,98 грн. регіональним терорганом ПФУ не нараховувалась та не виплачувалась компенсація у порядку ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Не погодившись із правомірністю такого діяння пенсійного органу, заявник ініціював даний спір.

Вирішуючи спір по суті, суд вважає, що до відносин, які склались на підставі встановлених судом обставин спору, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

З 01.01.2004р. таким законом є, насамперед, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який був прийнятий на зміну положенням Закону України "Про пенсійне забезпечення".

У силу дії бланкетної норми ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За приписами положень ст.46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (як загальної норми права) та положень ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» (як спеціальної норми права) нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Звідси слідує, що механізм компенсації втрати частини доходів застосовується адміністративним органом автоматично та імперативно (безальтернативно) у разі настання події несвоєчасної виплати доходу, тобто безвідносно до події реальної виплати.

При вирішенні спору окружний адміністративний суд зважає на правовий висновок з приводу застосування ст. 2 Закону України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати викладений Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 р. по справі № 336/4675/17, від 21.06.2018 р. по справі №523/1124/17 та від 03.07.2018 р. по справі №521/940/17, Верховним Судом України - у постановах від 18.11.2014 р. по справі № 21-518а14, від 11.07.2017 р. по справі № 21-2003а16, Верховним Судом - у постановах від 06.02.2018 р. по справі № 681/423/15-а, від 20.02.2018 р. по справі № 522/5664/17, суть якого полягає у тому, що нормативне регулювання не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Оскільки факт отримання заявником виплат за пенсією (як регулярного щомісячного платежу) не у повному обсязі внаслідок протиправного діяння було встановлено судовим рішенням, то суд у даному конкретному випадку не знаходить правових підстав для звільнення регіонального органу ПФУ від виконання обов`язку за ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Відтак, позов підлягає задоволенню у частині вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходу у розмірі 2.562,98 грн. за рішенням суду по справі №520/4330/19.

Однак, заявник у тексті позову просить нарахувати на суму 2.562,98грн. компенсацію втрати частини доходу з 01.07.2018р.

У той же час, названа сума структурно складається із окремих платежів, котрі мали бути проведені на користь заявника у різні календарні дати, починаючи з червня 2018р.

При цьому, саме на платіж червня 2018р., за яким з 01.01.2018р. виник борг (недоплата) припадає усього 135,85грн., а не 2.562,98грн. на чому помилково наполягає заявник.

Інші платежі підлягали проведенню за іншими календарними датами та звітними періодами, а саме: протягом періоду липень 2018р.-грудень 2018р. - 156,75грн. щомісяця, протягом періоду січень 2019р. - червень 2019р. - 235,13грн. щомісяця, за 01.07.2019р.-10.07.2019р. - 75,85грн.

Правових підстав для застосування до цих платежів процедури компенсації за ст.2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" саме з 01.07.2018р. немає.

Тому у цій частині позов належить відхилити.

У решті вимог позов також підлягає відхиленню, адже чинний процесуальний закон не містить такої правового механізму як набрання судовим рішенням чинності.

Окремою підставою для відмови у задоволенні решти вимог є також та обставина, що вимоги заявлені наперед, стосуються майбутніх відносин, котрі ще не склались у часі та відносно яких відсутні докази існування у адміністративного органу наміру на порушення закону.

При розв`язанні спору, суд зважає на практику Європейського суду з прав людини щодо застосування ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі за текстом Конвенція; рішення від 21.01.1999р. у справі Гарсія Руїз проти Іспанії, від 22.02.2007р. у справі Красуля проти Росії, від 05.05.2011р. у справі Ільяді проти Росії, від 28.10.2010р. у справі Трофимчук проти України, від 09.12.1994р. у справі Хіро Балані проти Іспанії, від 01.07.2003р. у справі Суомінен проти Фінляндії, від 07.06.2008р. у справі Мелтекс ЛТД (MELTEX LTD) та Месроп Мовсесян (MESROP MOVSESYAN) проти Вірменії) і тому надав оцінку усім обставинам справи, котрі мають юридичне значення для правильного вирішення спору, та дослухався до усіх аргументів сторін, які ясно і чітко сформульовані та здатні вплинути на результат вирішення спору.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Позов - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (ідентифікаційний код - 14099344; місцезнаходження - 61022, м. Харків, майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.) нарахувати і виплатити ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; місцезнаходження - АДРЕСА_1 ) компенсацію втрати частини доходу у порядку статті 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" за платежем по справі №520/4330/19 у сумі 2.562,98грн.

Позов у решті вимог - залишити без задоволення.

Роз`яснити, що рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 1 ст. 295 КАС України.

Суддя А.В. Сліденко