Справа № 826/4406/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

13 січня 2020 року м. Київ № 826/4406/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Чудак О.М., за участю секретаря судового засідання Лисун А.А., позивача ОСОБА_1 , представників відповідачів Суботи О.В., Шматова О.В., Єфремова І.О., розглянувши в підготовчому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про відвід судді в адміністративній справі за його позовом до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків,

установив:

В провадженні Окружного адміністративного суду міста Києва перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання незаконними та нечинними постанови та відповідей, стягнення моральної шкоди і збитків.

13 січня 2020 року позивачем до суду подано заяву про відвід судді Чудак О.М. Заява мотивована тим, що:

- на підставі Закону України №2147-VШ від 03 жовтня 2017 року і Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції, які є нелегітимними, діючі на їх підставі судді є неповноважні, а відтак суд є таким, що не відповідає критеріям пункту 1 статті 6 Конвенції "суд, встановлений законом";

- позивач не надав згоду головуючому судді на розгляд справи №826/4406/18;

- розгляд недовіри і відводу судді іншим суддею містить ознаки корупції та шахрайства.

В засіданні 13 січня 2020 року позивач просив заяву задовольнити, представники відповідачів проти задоволення заяви заперечували, вважаючи її необґрунтованою.

Суд, розглянувши подану заяву, дійшов наступного висновку.

Частинами першою, другою статті 36 КАС України (в чинній редакції) передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Так, позивач посилається на неконституційність законів, у відповідності до яких здійснюється адміністративне судочинство, відсутність його згоди на застосування такого законодавства та як наслідок і неповноважність інших суддів на здійснення судочинства.

Однак, суд зазначає, що такі Закони у встановленому законом порядку такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними) не визнані.

Суд враховує, що згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності має визначатись, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй практиці виділяє наступні критерії оцінки неупередженості: 1) суб`єктивний - беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі; 2) об`єктивний - визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність чи, навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу (рішення Європейського суду з прав людини у справі «П`єрсак проти Бельгії»). Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність головуючого судді презюмується.

Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що цих вимог не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клейн та інші проти Нідерландів»).

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви позивача про відвід головуючому судді.

Відповідно до пункту 8 частини другої статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд має право зупинити провадження у справі в разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід.

На підставі викладеного, керуючись статтями 36, 39, 40, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Заяву позивача про відвід судді вважати необґрунтованою.

Передати заяву ОСОБА_1 про недовіру судді Чудак О.М. для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Зупинити провадження в адміністративній справі №826/4406/18 до вирішення питання про недовіру головуючого судді.

Відповідно до частини першої статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в частині зупинення провадження до суду апеляційної інстанції у порядку, встановленому статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 14.01.2020.

Суддя О.М. Чудак