Справа № 440/4365/19
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/4365/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу №440/4365/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

11 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі - відповідач, ГУ ПФУ у Полтавській області) , в якому просить визнати неправомірним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.10.2019 №384 про відмову у призначенні їй пенсії за вислугою років; зобов`язати зазначений відділ зарахувати їй до спеціального викладацького стажу, що дає право на пільгову пенсію за вислугою років стаж роботи на посаді викладача з 15.09.2003 по 17.10.2019 та призначити їй пенсію за вислугу років з моменту звернення з відповідною заявою, тобто з 18.10.2019.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на обставини невідповідності спірного рішення вимогам постанови Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909, якою затверджено Перелік закладів та установ освіти, охорони хдоров`я та соціального захисту й посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, оскільки в період з 15.09.2003 і до тепер позивач хоча і числиться на посаді методиста коледжу, яка не передбачена Переліком, але увесь цей час працювала у цьому ж навчальному закладі на посаді викладача на умовах внутрішнього сумісництва, що підтверджується уточнюючою довідкою, яка надавалася пенсійному органу.

Ухвалою судді Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

02.12.2019 до суду від ГУ ПФУ у Полтавській області надійшов відзив на позов, в якому відповідач наполягає на правомірності своєї відмови. Вказує, що відповідно до поданих позивачем до Управління документів стаж роботи, що дає право на отримання пенсії за вислугу років, як працівнику освіти становить лише 15 років 05 місяців 03 дні, що є недостатнім для призначення пенсії на підставі п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (а.с. 81).

06.01.2020 представник позивача надал відповідь на відзив, в якому вказує, що всупереч позиції відповідача весь вищезазначений період 16 років 00 місяців 02 дні вона, перебуваючи на посаді методиста Лубенського фінансово-економічного коледжу, на підставі внутрішнього сумісництва працювала викладачем і щорічно виконувала педагогічне навантаження від 342 до 726 годин, на підтвердження чого в матеріалах справи містяться довідки Лубенського фінансово-економічного коледжу (а.с. 85).

Суд розглядає дану справу на підставі частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в межах строку, встановленого статтею 263 цього ж Кодексу.

Повний текст судового рішення складений у перший робочий день після виходу з відпустки судді головуючого у даній справі.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Суд, згідно з відомостями трудової книжки від 29.09.1986 серії НОМЕР_1 (а.с. 10-14) ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) встановив наступне.

27.08.1987 позивач прийнята до Солоницької восьмирічної школи Лубенського району Полтавської області:

- старшою піонервожатою: з 27.08.1987 на підставі наказу №93 від 24.08.1987;

- педагогом-організатором: з 15.08.1992 на підставі наказу №67 від 14.08.1992.

Наказом від 28.08.1996 звільнена з посади педагога - організатора за власним бажанням.

З 01.09.1996 позивач прийнята на роботу викладачем світової літератури до Лубенського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку.

02.09.1997 згідно з наказом №111 звільнена за переведенням до Лубенського технікуму Полтавського державного сільськогосподарського інституту у зв`язку з ліквідацією Лубенського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку згідно з наказом Мінсільгоспроду України від 17.06.1997 №190 "Про вдосконалення мережі вищих аграрних навчальних закладів".

Наказом №1-к від 03.09.1997 прийнята з 03.09.1997 на роботу до Лубенського технікуму Полтавського державного сільськогосподарського інституту за переведенням з Лубенського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку за контрактом викладачем світової літератури з кваліфікаційною категорією "Спеціаліст" строком на п`ять років.

Рішенням атестаційної комісії 01.06.2001 згідно з наказом №43 позивачу присвоєно кваліфікаційну категорію "Спеціаліст ІІ категорії".

07.12.2001 згідно з наказом №150 звільнена з роботи у зв`язку з ліквідацією Лубенського технікуму Полтавського державного сільськогосподарського інституту та наказом від 08.12.2001 №1-к прийнята на роботу до Лубенського технікуму Полтавської державної аграрної академії викладачем ІІ категорії світової літератури по раніше заключеному контракту.

Згідно з наказом від 15.09.2003 №17 ОСОБА_1 призначено на посаду методиста з 15.09.2003.

Рішенням атестаційної комісії згідно з наказом від 02.06.2004 №69-к присвоєна кваліфікаційна категорія "Спеціаліст І категорії".

Згідно з наказом від 15.07.2005 №353-А Лубенський технікум Полтавської державної аграрної академії з 15.07.2005 перейменований на Лубенський фінансово-економічний коледж Полтавської державної аграрної академії.

Рішенням атестаційної комісії Міністерства аграрної політики України ОСОБА_1 встановлено кваліфікаційну категорію "Спеціаліст вищої категорії", про що видано наказ №72-АТ від 21.08.2006.

Наказом від 31.08.2007 №85-З позивач звільнена з роботи з 01.09.2007 з посади методиста в зв`язку із закінченням строку дії контракту.

Наказом від 01.09.2007 №86-К прийнята на роботу до Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії з 02.09.2007 на посаду методиста, спеціалістом вищої категорії із укладенням контракту.

Відповідно до рішення атестаційної комісії Міністерства аграрної політики України 31.08.2009 наказом №59-АТ ОСОБА_1 присвоєно педагогічне звання "викладач-методист".

З 31.08.2012 позивача звільнено наказом №65 у зв`язку із закінченням терміну дії контракту та 01.09.2012 прийнято на посаду методиста із укладенням контракту.

Рішенням атестаційної комісії Міністерства аграрної політики та продовольства України підтверджено кваліфікаційну категорію "Спеціаліст вищої категорії" та педагогічне звання "Викладач-методист", про що видано наказ від 17.06.2014 №41.

Наказом Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії від 29.08.20017 №97-З ОСОБА_1 звільнено у зв`язку із закінченням терміну дії контракту, а наказом від 29.08.2017 №98-к прийнято на посаду методиста.

Наказом від 27.08.2018 №65 позивача звільнено з Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії у зв`язку із закінченням терміну дії контракту, а наказом від 31.08.2018 №67-к прийнято на посаду методиста.

Наказом від 30.08.2019 №82-З ОСОБА_1 звільнено з посади методиста у зв`язку із закінченням дії контракту, а наказом від 02.09.2019 №85-к прийнято на посаду методиста Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії.

Позивач зазначає, що працювала у Лубенському фінансово-економічному коледжі Полтавської державної аграрної академії - вищому навчальному закладі І рівня на таких педагогічних посадах:

- на посаді викладача з 01.09.1996 (наказ №113 від 30.08.1996);

- на посаді методиста: з 15.09.2003 (наказ №174-К від 15.09.2003) і по теперішній час. ОСОБА_1 також вказує, що працювала на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін до 17.10.2019 за внутрішнім сумісництвом, а з 18.10.2019 вона припинила викладацьку діяльність (викладач загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін), оскільки цього ж дня звернулася до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області за консультацією щодо визначення права на призначення їй пенсії за вислугу років.

Проте, в усній формі позивача повідомили, що період роботи в коледжі з 15.09.2003 і по теперішній час не може бути зарахований до стажу, що дає право на призначення пенсії за вислугу років, оскільки в цей час позивач обіймала посаду методиста коледжу, яка не належить до Переліку посад, які згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1994 №909 дають право на пенсію за вислугу років.

Позивач повідомила, що в цей період також працювала на умовах внутрішнього сумісництва на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін, надавши відповідну довідку. Однак у відповідь дізналася, що до уваги приймаються лише записи трудової книжки, де робота за сумісництвом на посаді викладача не була вписана.

З метою отримання письмової відповіді на своє звернення, 18.10.2019 позивач надала заяву про призначення їй пенсії за вислугу років (а.с. 76), додавши до заяви:

- копію трудової книжки;

- довідку Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії від 17.10.2019 №278 (а.с. 77), де зазначено, що ОСОБА_1 дійсно займалась викладацькою діяльністю (викладач загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін) в Лубенському фінансово-економічному коледжі Полтавської державної аграрної академії в період з 01.09.1996 (наказ №113 від 30.08.1996) по 17.10.2019 (наказ №103 від 17.10.2019);

- довідку Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії від 17.10.2019 №63 (а.с. 78), видану на основі архівних даних ОСОБА_1 про те, що вона дійсно працювала у Лубенському сільськогосподарському технікуму бухгалтерського обліку: на посаді викладача з 01.09.1996 (наказ №113 від 30.08.1996); призначена на посаду методиста з 15.09.2003 (наказ №174-К від 15.09.2003) та виконувала педагогічне навантаження відповідно до навчальних планів в якості викладача загальноосвітніх і соціально-гуманітарних дисциплін до 17.10.2019 (наказ №103 від 17.10.2019).

Листом від 22.10.2019 №1490/03.14-09 Лубенський відділ з питань перерахунків пенсій №11 направив позивачу рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №384 від 18.10.2019 (а.с. 79).

В рішенні зазначено, що "...Аналіз наданих документів гр. ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка звернулася за призначенням пенсії за вислугою років 18.10.2019, показує, що відповідно до записів трудової книжки та довідок Лубенського фінансово-економічного коледжу №63, №278 від 17.10.2019 заявниця працювала з 27.08.1987 по 14.08.1992 року старшою піонервожатою, з 15.08.1992 по 28.08.1996 педагогом-організатором Солоницькою восьмирічної школи, з 01.09.1996 року по 14.09.2003 року викладачем світової літератури Лубенського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку.

Відповідно до наданих документів стаж гр. ОСОБА_1 , що дає право на призначення пенсії за вислугу років за період з 27.08.1987 по 14.09.2003 становить 15 років 05 місяців 03 дні.

Управління вирішило відмовити гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за вислугою років у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку...".

Не погодившись з таким рішенням, вважаючи його неправомірним щодо неврахування до спеціального стажу її роботи викладачем періоду роботи з 15.09.2003 по 17.10.2019 (16 років 01 місяць 02 дні), позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що предмет спору у даній справі зводиться до встановлення обставин, що підтверджують наявність або відсутність правових підстав для зарахування спірного періоду роботи позивача до спеціального стажу роботи за відсутності записів у трудовій книжці та наявності уточнюючих довідок.

Як видно з оскаржуваного рішення, позивачу відмовлено у зарахуванні періоду її роботи на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії у період з 15.09.2003 по 17.10.2019 у зв`язку з відсутністю відповідного запису у трудовій книжці.

За приписами пункту 21 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особам, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідний для призначення пенсії за вислугу років, передбачений статтями 52, 54 та 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", пенсія за вислугу років призначається за їхнім зверненням з дотриманням умов, передбачених Законом України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно зі статтею 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Відповідно до пункту "е" ч. 1 ст. 55 Закону №1788-XII (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, зокрема, у вищих навчальних закладах I-II рівнів акредитації, професійно-технічних навчальних закладах мають право на пенсію за вислугу років директори, їх заступники навчально-виховної (навчальної, виховної, навчально-виробничої) роботи, старші майстри виробничого навчання, майстри виробничого навчання, викладачі, педагоги професійного навчання, практичні психологи, соціальні педагоги, керівники гуртків, секцій, студій та інших форм гурткової роботи.

У спірний період з 15.09.2003 по 17.10.2019 позивач працювала на посаді методиста Лубенського фінансово-економічного коледж Полтавської державної аграрної академії, як це видно із записів її трудової книжки. Проте вказана посада не відноситься до Переліку посад, які дають право на отримання пенсії за вислугу років.

Разом з тим, в цей же період позивач працювала за внутрішнім сумісництвом на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін, запис про що у трудовій книжці відсутній.

Відповідач у відзиві на позов зазначає, що з 01.09.1996 позивач прийнята на посаду викладача світової літератури Лубенського сільськогосподарського технікуму бухгалтерського обліку і 01.09.2007 звільнена з роботи з посади методиста в зв`язку з закінченням строку дії контракту. При цьому в трудовій книжці відсутній запис про звільнення з посади викладача світової літератури і прийняття на посаду методиста. З 02.09.2007 ОСОБА_1 прийнята на посаду методиста та періодично контракт переукладався і останній запис у трудовій книжці про прийняття на посаду методиста значиться з 03.09.2019.

Саме у зв`язку з відсутністю запису про роботу на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін у трудовій книжці позивача відповідач і відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні періоду роботи з 15.09.2003 по 17.10.2019 до такого, що дає право на отримання пенсії за вислугу років за п. "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Оцінюючи відмову відповідача на предмет її відповідності вимогам чинного законодавства, суд виходить з такого.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 КЗпП України, працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

За правилом ст. 2 Закону №1788-XII, пенсія за вислугу років відноситься до трудових пенсій.

Статтею 3 цього ж Закону передбачено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, зокрема, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів (далі іменуються - підприємства та організації, якщо не обумовлено інше), - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Згідно зі ст. 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення.

Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Отже, у зазначених нормативно-правових актах відсутнє застереження щодо призначення пенсії за вислугу років працівникам освіти виключно з урахуванням стажу за основним місцем роботи.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Так, відповідно до абз. 2 п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (надалі - Порядок №637) за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з п. 20 цього ж Порядку у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

На виконання вимог пункту 20 Порядку №637 позивач надала до Лубенського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області довідки від 17.10.2019 (а.с. 77-78):

- №278, яка засвідчує факт того, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1996 по 17.10.2019 займалася викладацькою діяльністю (викладач загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін):

- №63, яка засвідчує факт роботи позивача на посаді викладача з 01.09.1996 та виконання нею педагогічного навантаження відповідно до навчальних планів в якості викладача загальноосвітніх і соціально-гуманітарних дисциплін до 17.10.2019.

До того ж, у трудовій книжці відсутній запис про звільнення її з посади викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін з 01.09.1996, що також свідчить про факт продовження виконання ОСОБА_1 трудових обов`язків на вказаній посаді.

Однак, відповідач вказаним доказам належної оцінки не надав, внаслідок чого дійшов хибного висновку про відсутність у ОСОБА_1 спеціального стажу роботи.

На переконання суду відсутність запису у трудовій книжці позивача про виконання нею роботи на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін за сумісництвом не спростовує факту наявності такого стажу, оскільки відповідно до пункту 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 N 58, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, запис відомостей про роботу за сумісництвом провадиться за бажанням працівника власником або уповноваженим ним органом.

Така ж правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 10.10.2018 у справі № 303/241/17-а.

З огляду на встановлені обставини справи та письмові докази надані позивачем, суд визнає підтвердженим спеціальний стаж роботи позивача на посаді викладача загальноосвітніх та соціально-гуманітарних дисциплін в період з 15.09.2003 по 17.10.2019, оскільки такий період підтверджується довідками Лубенського фінансово-економічного коледжу Полтавської державної аграрної академії, копії яких суд дослідив у ході розгляду даної справи.

Встановлені обставини свідчать на користь висновку про те, що позивачем надано усі передбачені законодавством документи щодо підтвердження спеціального стажу.

Разом з тим, на переконання суду, відповідач у даному випадку застосував суто формальний підхід у вирішенні питання щодо підтвердження спеціального стажу для призначення пенсії за вислугу років та використав свої владні управлінські функції з порушенням повноважень, наданих йому для цього законодавством.

Відповідач при винесенні оскаржуваного рішення не врахував усі обставини, які мали бути взяті ним до уваги для об`єктивного вирішення питання, що призвело до прийняття необґрунтованого рішення.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

З огляду на фактичні обставини відповідно до яких позивач опинився в ситуації, яка позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав, суд вважає, що відповідач повинен був взяти до уваги інформацію зазначену у трудовій книжці та уточнюючих довідках аби у повному обсязі захистити право позивача, який звернувся за підтвердженням періоду роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років.

За викладених обставин суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.10.2019 №384.

З метою відновлення порушеного права суд зобов`язує Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 18.10.2019 для приведення свого рішення у відповідність до вимог закону та висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

При цьому вимогу позивача про призначення їй пенсії з 18.10.2019 суд залишає без задоволення з огляду на ту обставину, що крім питань стажу відповідач оцінку іншим обставинам, які є передумовою для призначення пенсії у відповідності до статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", не надавав. У зв`язку з цим така оцінка не може надаватися і судом.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Тож з урахуванням обсягу задоволених позовних вимог сума судового збору, яку належить відшкодувати на користь позивача, становить 384,20 грн.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсій №11 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 18.10.2019 №384.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії від 18.10.2019 та прийняти рішення з урахуванням висновків, сформульованих судом у даному рішенні.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) частину судових витрат, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн 20 коп за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, 36014, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.Б. Супрун