Справа № 240/404/19
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/404/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черноліхов С.В.

Суддя-доповідач - Курко О. П.

15 січня 2020 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Білої Л.М. Гонтарука В. М. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника відповідача: Можарівського М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката Ейсмонта Ігоря Геннадійовича на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року (м. Житомир) у справі за адміністративним позовом адвоката Ейсмонта Ігоря Геннадійовича до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 19.11.2018 №Ф-92146-50,

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року адвокат Ейсмонт Ігор Геннадійович звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Житомирській області про визнання протиправною та скасування вимоги від 19.11.2018 №Ф-92146-50.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору. Так, позивачем зазначено, що право на заняття адвокатською діяльністю реалізовує не як самозайнята особа, а як найманий працівник Адвокатського об`єднання "Міжнародний правовий альянс", у зв`язку із чим сплата єдиного внеску з 10.02.2016 за нього здійснювалася роботодавцем. При цьому наголошує, що особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську, вважається самозайнятою особою і платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування лише при умові, що така особа не є найманим працівником в межах такої незалежної професійної діяльності і що вона отримує дохід саме від такої незалежної професійної діяльності. Вважає, що винесена податкова вимога складена із недостовірних даних, не відповідає вимогам виконавчого документу та підлягає скасуванню.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечив наведені доводи апеляційної скарги, зазначивши про їх необґрунтованість та повне спростування в ході розгляду даної справи судом першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь позивача в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи представника відповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, що ОСОБА_1 Ігор ОСОБА_2 є адвокатом з 26.04.2012, що підтверджується свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю №656 від 10.05.2012 та витягом з Єдиного реєстру адвокатів України (а.с.14,18).

З 06.03.2013 позивач зареєстрований у Бердичівській об`єднаній ДПІ Житомирської області, як фізична особа, який здійснює незалежну професійну діяльність, що підтверджується довідкою про взяття на облік платника податків № 16/10/182 від 06.03.2013 (форми №4-ОПП). Строк дії якої необмежений та яка в свою чергу є свідоцтвом про реєстрацію платника податків (а.с.15).

Відповідно до наказу Голови Адвокатського об`єднання "Міжнародний правовий альянс" №3-к від 09.02.2016 ОСОБА_3 призначено на посаду Голови Ради Партнерів Адвокатського об`єднання "Міжнародний правовий альянс" з 10.02.2016, з посадовим окладом 1500 грн, який з 10.02.2016 по теперішній час працює на вказаній посаді, що підтверджується трудовою книжкою позивача серії НОМЕР_1 від 30.12.2005 (а.с.73-77).

09.02.2016 Адвокатське об`єднання "Міжнародний правовий альянс" подало до Державної податкової інспекції у Святошинському районі м.Києва повідомлення про прийняття з 10.02.2016 ОСОБА_3 на роботу (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Дохід позивача з травня по жовтень 2018 року в Адвокатському об`єднанні "Міжнародний правовий альянс" становив 22338 грн, про що свідчить довідка про доходи, яка міститься в матеріалах справи (а.с.41).

Згідно інформації Державної фіскальної служби, з березня 2013 року та на момент формування оскаржуваної податкової вимоги, позивач за організаційно-правовою формою фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю та перебував на обліку, як платник єдиного внеску у Бердичівській об`єднаній податковій інспекції Головного управління ДФС у Житомирській області.

Відповідно витягу з інтегрованої картки платника податків за 2018 рік за позивачем, станом на 31.10.2018 рахується заборгованість зі сплати єдиного внеску за 2017 рік та 2018 рік у розмірі 15819,54 грн. Зокрема, за 2017 рік 8448 грн за 4 квартал 2017 року (мінімальний страховий внесок встановлений до кінця 2017 року 704 грн на місяць (3200x22%) та за 2018 рік 7371,54 грн (мінімальний страховий внесок встановлений до кінця 2018 року становить 819,06 грн (3723x22%) на місяць (а.с.70).

У зв`язку із наявним боргом по сплаті позивачем єдиного внеску, у відповідності до ст.25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску" відповідачем сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) у розмірі 15819,54 грн за №Ф-92146-50 від 19.11.2018.

Вказану вимогу позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з чим звернувся до суду за захистом своїх прав з вказаним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстави для несплати єдиного внеску за 2017 - 2018 роки у позивача були відсутні, оскільки останній не був знятий з обліку осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, яка в свою чергу відбувається за заявами таких осіб після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору, виходячи з наступного.

Так, судова колегія вважає безпідставними доводи позивача, що він не є платником єдиного внеску, оскільки з 10.02.2016 року працює в Адвокатському об`єднанні "Міжнародний правовий альянс", з огляду на наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України № 2755-VI від 02 грудня 2010 року (чинний на момент виникнення спірних правовідносин, далі ПК України), який зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.

Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

При цьому, відповідно до пункту 63.2. статті 63 ПК України взяттю на облік або реєстрації у контролюючих органах підлягають всі платники податків.

Взяття на облік у контролюючих органах юридичних осіб, їх відокремлених підрозділів, а також самозайнятих осіб здійснюється незалежно від наявності обов`язку щодо сплати того або іншого податку та збору.

Всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.

Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом (п.63.5 ст.63 ПК України).

Так, правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку регулюються положеннями Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" № 2464-VІ від 08.07.2010 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон № 2464-VІ).

Пунктом 2 частини 1 статті 1 цього ж Закону визначено, що єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

В силу приписів пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464-VІ платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абз.2 ч.1 ст.5 Закону № 2464-VІ).

В свою чергу зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці шостому пункту 1 та пункті 5 частини першої статті 4 цього Закону, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", - за їхньою заявою після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку, а платників єдиного внеску, зазначених в абзаці восьмому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - за їхньою заявою (абз.7 ч.1 ст.5 Закону № 2464-VІ).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини 2 статті 6 вказаного Закону своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок та подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. У разі надсилання звітності поштою вона вважається поданою в день отримання відділенням поштового зв`язку від платника єдиного внеску поштового відправлення із звітністю.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону № 2464-VІ визначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Також, у відповідності до ч.5 ст.8 Закону № 2464-VІ єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

При цьому, абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону № 2464-VІ платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. При цьому, у редакції Закону № 2464-VІ, що діяла до 01.01.2018, такі внески, нараховані за календарний рік, платники зобов`язані були сплачувати до 01 травня наступного року.

Колегією суддів враховується та позивачем в апеляційній скарзі не спростовується, що позивач на момент формування податкової вимоги №Ф-92146-50 від 19.11.2018 обліковувався в контролюючому органі, як фізична особа, яка займається незалежною професійною діяльністю. Датою встановлення ознаки незалежної професійної діяльності значиться 12.03.2013.

Отже, платниками єдиного внеску є особи, які проводять незалежну професійну діяльність, незалежно від того, чи є такі особи найманими працівниками. Особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є найманим працівником в межах такої діяльності, не звільняється від сплати такого внеску.

Окрім того, апеляційний суд не приймає до уваги твердження позивача про те, що починаючи з 10.02.2016 року останній працює в Адвокатському об`єднанні "Міжнародний правовий альянс", тому зняття з обліку його як особи, яка проводить незалежну професійну діяльність повинна була відбутися автоматично, з огляду на наступне.

Так, з метою використання єдиної раціональної методики обліку платників податків і зборів у контролюючих органах, наказом Міністерства фінансів України № 1588 від 09.12.2011 затверджено Порядок обліку платників податків і зборів, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2011 року за № 1562/20300 (далі Порядок № 1588).

Вказаним Порядком, регулюється процедура взяття на облік або реєстрація у контролюючих органах, внесення змін до облікових даних платників податків та зняття з вказаного обліку.

Зокрема, порядок зняття з обліку платників податків у контролюючих органах регулюється розділом XI вказаного Порядку.

При цьому пунктом 11.1 Порядку № 1588, встановлено, що платник податків зобов`язаний повідомляти контролюючі органи за місцем обліку такого платника про його ліквідацію або реорганізацію протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім випадків, коли обов`язок здійснювати таке повідомлення покладено законом на орган державної реєстрації).

Згідно підпункту 2 пункту 11.18 Порядку № 1588 передбачено, що фізичні особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність, знімаються з обліку після припинення такої незалежної діяльності, за наявності документально підтвердженої інформації відповідного державного органу, що реєструє таку діяльність або видає документи про право на заняття такою діяльністю (свідоцтва, дозволи, сертифікати тощо), та поданих до контролюючого органу за основним місцем обліку: заяви за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП.

Підтвердженням припинення незалежної професійної діяльності є відомості (витяг) відповідного реєстру, до якого вноситься інформація про державну реєстрацію такої діяльності, щодо припинення, або зупинення, або зміни організаційної форми відповідної діяльності з незалежної (індивідуальної) на іншу.

Крім цього, безпосередньо питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - платники єдиного внеску) у територіальних органах Державної фіскальної служби України (далі - контролюючі органи), надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 1162 від 24.11.2014, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 р. за № 1553/26330 (далі Порядок № 1162).

Відповідно до п.1 розділу V цього Порядку визначено, що у разі прийняття відповідними органами (особами) рішення про ліквідацію, припинення діяльності платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, платник єдиного внеску зобов`язаний у десятиденний строк з дня прийняття відповідного рішення подати до контролюючого органу заяву про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 7-ЄСВ згідно з додатком 5 до цього Порядку та копії таких документів: розпорядчого документа (рішення) власника або органу, уповноваженого на те засновницькими документами про ліквідацію; розпорядчого документа про утворення ліквідаційної комісії; розпорядчого документа про припинення незалежної професійної діяльності фізичної особи.

Пунктом 2 розділу V Порядку № 1162 передбачено, що у разі отримання заяви від платника єдиного внеску про зняття з обліку контролюючий орган повідомляє Пенсійний фонд України та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування про прийняття рішення платником щодо зняття з обліку.

Відповідні органи Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування протягом десяти календарних днів з дня отримання інформації про прийняття рішення платником щодо зняття з обліку надають відповідному контролюючому органу довідку про наявність або відсутність заборгованості зі сплати страхових коштів за формою № 8-СК згідно з додатком 6 до цього Порядку.

В свою чергу, отримавши заяву за формою № 7-ЄСВ (додаток 5), контролюючий орган проводить передбачену законодавством перевірку щодо правильності нарахування та сплати єдиного внеску. Платник єдиного внеску здійснює остаточні розрахунки з контролюючим органом (п.3 розділу V Порядку № 1162).

У разі ненадання органами Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування довідок за формою № 8-СК (додаток 6) у зазначений строк або у разі встановлення заборгованості платника єдиного внеску, який знімається з обліку, контролюючий орган складає довідку про стан розрахунків за платежами до контролюючого органу, Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою № 9-ЄСВ згідно з додатком 7 до цього Порядку, яку надсилає (видає) платнику єдиного внеску чи уповноваженій особі платника (п.4 розділу V Порядку № 1162).

Лише після проведення остаточного розрахунку платником єдиного внеску контролюючий орган знімає його з обліку та вносить відповідні записи до реєстру страхувальників із зазначенням дати та підстави зняття з обліку. Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755, видається (надсилається) повідомлення про зняття з обліку платника єдиного внеску за формою № 10-ЄСВ згідно з додатком 8 до цього Порядку. Датою зняття з обліку платника єдиного внеску є дата внесення запису до реєстру страхувальників (п.5-6 розділу V Порядку № 1162).

Судова колегія вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції, що для того, аби не сплачувати єдиний соціальний внесок, особі, яка провадить незалежну професійну діяльність необхідно знятися з обліку у контролюючих органах та виключити дані з Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування як самозайнятої особи, оскільки саме факт обліку в такому реєстрі, як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність слугує підставою для нарахування єдиного соціального внеску.

Аналіз вказаних вище норм дає підстави вважати, що зняття з обліку осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, відбувається за заявами таких осіб після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

Тобто, особі, яка провадить незалежну професійну діяльність та яка виявила намір змінити форму здійснення адвокатської діяльності з індивідуальної на організаційно-правову форму адвокатського бюро адвокатське об`єднання має подати до контролюючого органу за місцем обліку відповідний пакет документів та знятися з реєстрації як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність. Лише в такому випадку підстава для сплати адвокатом єдиного соціального внеску буде відсутня.

Отже, підстави для несплати єдиного внеску за 2017 - 2018 роки у позивача були відсутні, оскільки останній не був знятий з обліку осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність, яка в свою чергу відбувається за заявами таких осіб після проведення передбачених законодавством перевірок платників, звірення розрахунків та проведення остаточного розрахунку.

Окрім того, мета сплати єдиного внеску страхування особи, в даних правовідносинах не може бути досягнута лише сплатою такого внеску роботодавцем, оскільки позивач не був знятий з обліку осіб, які здійснюють незалежну професійну діяльність. Таким чином, мета сплати єдиного внеску, про що було наголошено позивачем досягнута не була. При цьому відсутність коштів від здійснення незалежної професійної діяльності, також не позбавляє останнього від обов`язку сплати єдиного внеску.

В свою чергу, як вбачається з матеріалів справи, датою зняття ознаки незалежної професійної діяльності з адвоката Ейсмонта ОСОБА_4 значиться лише 19.11.2018, про що свідчать ідентифікаційні дані, які містяться в матеріалах справи (а.с.64-65).

Таким чином, як вбачається із облікових даних інформаційної системи органу доходів та зборів, станом на 31.10.2018 за позивачем рахується заборгованість 15819,54 грн, на підставі якої і було сформовано оскаржувану податкову вимогу.

Стосовно посилання апелянта на те, що оскаржувана вимога складена з недостовірними даними та не відповідає вимогам виконавчого документа, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 25 Закону № 2464-VІ, орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Згідно п. 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 20.04.2015 № 499, вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

Так, з пояснень представника відповідача встановлено, що оскаржувана вимога сформована відповідачем на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу за формою згідно з додатком 7 п. 4 Розділу VI Інструкції № 449 (для платника - фізичної особи).

Крім того, згідно наданої позивачем до суду Довідки про взяття на облік платника податків Форма № 4-ОПП від 06.03.2013 в графі "місцезнаходження, проживання" номеру квартири не зазначено.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога про сплату боргу (недоїмки) сформована контролюючим органом на підставі достовірних даних та у відповідності до додатку 7 п. 4 Розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України 20.04.2015 № 449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України 28.03.2016 № 393), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України від 21 квітня 2016 р. за № 609/28739 та скасуванню не підлягає.

Окрім того, вирішуючи даний спір, колегія суддів прийшла до висновку щодо відсутності підстав для врахування при розгляді даної справи постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 520/3939/19, оскільки правовідносини є відмінними.

Враховуючи наведене, відповідачем доведено правомірність прийнятої вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф - 92146-50 від 19.11.2018.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу адвоката Ейсмонта Ігоря Геннадійовича залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 16 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 січня 2020 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Біла Л.М. Гонтарук В. М.