Справа № 693/1489/19
Суддя: Пічкур С. Д.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 693/1489/19
2-а/693/2/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

16.01.2020 Жашківський районний суд Черкаської області в складі головуючого-судді: Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Олійник С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та визнання неправомірними дій службової особи,

встановив:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить визнати дії службової особи неправомірними та скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1804331 від 29 листопада 2019 року, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обгрунтування позовних вимог вказує на те, що 29 листопада 2019 року о 01 годині 40 хвилин інспектор УПП в Одеській області Сорочан М.В. виніс постанову про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 121 КУпАП в якій вказано, що водій керував автомобілем «Рено преміум» р/н СА НОМЕР_1 у якого тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив п. 6.8.5. ДСТУ 3639:2010 та п.п. 31.4.7. ПДР України. Даною постановою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. В постанові по справі про адміністративне правопорушення відносно нього зазначено, про порушення п.п. 31.4.7 ПДР, проте у даному пункті ПДР не зазначено заборону експлуатації транспортного засобу у якому є тріщина вітрового скла, а отже вказана несправність, не є такою з якою забороняється експлуатація ТЗ.

У судове засідання позивач не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі у зв`язку з відрядженням, наполягає на задоволенні позову та вказує, що доказів наявності тріщини на склі немає, автомобіль не призначений для перевезення пасажирів.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

У відзиві на позов просив у задоволенні позову відмовити повністю за його незаконністю та безпідставністю. Інспектор роти № 8 батальйону 1 УПП в Одеській області, лейтенант поліції Сорочан М.В. під час виконання своїх службових обов`язків в Одеській області, Лиманський район, автодорога М-28, 21-1 км. виявив транспортний засіб «Рено Преміум» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_1 , у якого тріщина на лобовому склі в зоні дії склоочисників, чим порушив пункт 6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та пункт 31.4.7 ПДР України. За результатами розгляду справи було правомірно винесено постанову про притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у виді штрафу, оскільки транспортний засіб мав інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

До відзиву представник відповідача надав також письмове пояснення інспектора ОСОБА_2 В. про те, що під час винесення оскаржуваної постанови, через технічний збій планшету, замість пункту порушення ПДР України 31.1. вказано 31.4.7 ПДР України.

Розглянувши матеріали справи, встановивши обставини справи та відповідні до них правовідносини, суд виходить з наступного.

Інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області, лейтенантом поліції Сорочан М.В. 29 листопада 2019 року винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1804331 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, а саме керування транспортним засобом «Рено Преміум» р/н СА НОМЕР_1 у якого тріщина на лобовому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушено п. 6.8.5 ДСТУ 3649 2010, п. 31. 4.7 ПДР України.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. п. 31.4.7 «в» Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

До матеріалів справи не надано жодного доказу наявності тріщини на вітровому склі автомобіля та її розміру, та чи погіршувала вона прозорість, якщо взагалі була в наявності саме в зоні роботи склоочисників.

Більше того, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 121 КУпАП полягає у керуванні водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП за твердженням відповідача відбулося через допущене позивачем порушення вимог ДСТУ 3649:2010 "Колісні транспортні засоби. Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання" (далі по тексту ДСТУ 3649:2010).

У зазначеному ДСТУ 3649:2010 викладені вимоги до технічного стану автотранспортних засобів, які знаходяться в експлуатації.

Згідно з п. 1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції.

Зокрема, підпунктом 6.8.5 пункту 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Разом з тим, приписами ДСТУ 3649:2010 такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.

Доводи відповідача про порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України ґрунтуються на тому, що позивач керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення вантажів, що має технічну несправність, а саме тріщину на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР), встановлені вимоги до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Приписами пп. 31.4 п. 31 ПДР заборонено експлуатацію транспортних засобів за наявності визначених цим пунктом технічних несправностей і невідповідності визначених цим пунктом вимогам.

У наведеному пункті ПДР викладений перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація.

Вказаний перелік технічних несправностей, наведений в п. 31 ПДР, не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.

Отже, у розумінні Правил дорожнього руху тріщина на склі автомобіля позивача не віднесена до технічної несправності автомобіля. Фактично наявність вказаного дефекту скла свідчить про його пошкодження, а не про технічну несправність автомобіля.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів керування транспортним засобом з пошкодженим лобовим склом, а також те, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників згідно вимог пункту 31 ПДР взагалі не віднесена до технічної несправності транспортного засобу, за наявності якої забороняється його експлуатація, суд вважає, що притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП є неправомірним, внаслідок не вірного застування інспектором поліції норм матеріального права.

Також слід відмітити, що саме пункт 31.1 ПДР України містить підпункт 31.4.7 "в", та інші підпункти які чітко визначають саме за яких умов заборонено експлуатацію транспортного засобу. А тому, інспектор при винесенні постанови і не міг чітко вказати підпункт правил, який порушив водій, оскільки такий відсутній в даному випадку, а вказав підпункт 31.4.7. Зазначення ж загальної норми, як вказує представник у відзиві, тобто пункту 31.1 - не є правомірним.

Суд враховує також остаточні постанови апеляційних судів щодо розгляду даної категорії справ, зокрема від 17 грудня 2019 року справа № 489/5448/19, від 10 жовтня 2019 року справа № 553/594/19, від 17 грудня 2019 року справа № 717/1345/19.

Щодо вимог позивача в частині визнання неправомірними дій поліцейського під час розгляду справи та застосування адміністративного штрафу, суд зазначає наступне.

У відповідності до приписів ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду по суті в порядку адміністративного судочинства є не будь-які рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а лише ті, що породжують права та обов`язки учасників спірних правовідносин.

Таким чином, обов`язковою ознакою рішень, дій суб`єкта владних повноважень, які можуть бути оскаржені до суду, є те, що вони безпосередньо породжують певні правові наслідки для суб`єктів відповідних правовідносин і мають обов`язковий характер.

В силу ч.1 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

У свою чергу, особа, що притягнута до адміністративної відповідальності, наділена правом оскарження зазначеної постанови.

У даній справі не дії відповідача, а його рішення у формі постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності породжує для позивача певні правові наслідки і має обов`язковий характер.

В даному випадку, інспектором поліції за наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, винесено оскаржувану постанову, якою і притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

На підставі викладеного, суд зазначає, що дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності самі по собі не містять владно-управлінських ознак, оскільки юридичні наслідки для особи у даному випадку має лише рішення у формі постанови, яким останнього притягнуто до адміністративної відповідальності.

Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправними відповідних дій інспектора є необґрунтованими, оскільки, як зазначено вище, не діями відповідача, а його рішенням (оскаржуваною постановою), позивача притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до статті 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Згідно з частиною другою статті 222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Таким чином, посадова особа відповідача законом наділена повноваженнями щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення і накладення адміністративних стягнень від імені органів Національної поліції.

Не може бути задоволена і вимога про закриття справи про адміністративне правопорушення, оскільки дана справа розглядалась не судом, як органом який уповноважений розглядати справу про адміністративне правопорушення, а відповідачем. У справі про адміністративне правопорушення відносно позивача прийняте відповідне рішення, яке він оскаржує, а тому достатнім способом захисту його прав буде саме скасування постанови.

Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 2, 77, 241-246, 255, Кодексу адміністративного судочинства України, ст.ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

ухвалив:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення незаконною та визнання неправомірними дій службової особи.

Скасувати постанову серії ЕАК № 1804331 від 29 листопада 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, за порушення ч.1 ст. 121 КУпАП.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С. Д. Пічкур