Справа № 460/4051/19
Суддя: Жуковська Л.А.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

20 січня 2020 року м. Рівне №460/4051/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Жуковської Л.А. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про:

- визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії станом на 01.03.2019, відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01.10.2019.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в даний час перебуває на обліку в Дубровицькому відділі обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію по віку, яку обчислено відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням ст.55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи". Вказує про те, що є потерпілою третьої категорії внаслідок Чорнобильської катастрофи. 01.10.2019 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою в якій просила здійснити перерахунок пенсії відповідно до п. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшення пенсії на 1% заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж 15 років для жінок, але не вище 75 процентів заробітку. Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області лисом від 16.10.2019 повідомив про відмову в проведенні такого перерахунку. Позивач вважає такі дії управління пенсійного фонду необґрунтованими, безпідставними і такими, що порушують права на перерахування та подальше отримання пенсії у розмірі передбаченому чинним законодавством України. Просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 16.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, у встановленні судом строки, подано відзив на позовну заяву. В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач перебуває на обліку в управлінні і отримує з 26.05.1996 пенсію по віку призначену згідно з Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та обраховану за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Згідно з матеріалами пенсійної справи станом на 01.10.2019 страховий стаж позивача становить 36 років 9 місяців 17 днів. Вказує про те, що Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пов`язує збільшення пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 20 років чоловіками та 15 років жінкам, але не вище 75% заробітку, застосовується лише у разі призначення пенсії на умовах визначених ч.2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Звертають увагу на те, що пенсія позивачу призначена відповідно до ч.1 ст. 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і перерахована з 01.10.2017 згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та з 01.03.2019 згідно з нормами постанови Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 "Питання проведення індексації пенсії у 2019 році", то підстав застосовувати п.2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" немає. Також звертають увагу суд на те, що позивач з заявою про перерахунок пенсії відповідної форми до управління не зверталася, а тому вимога позивача, що визнання дій управління протиправними є безпідставною. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Оскільки, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, то відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у пенсійному органі та отримує пенсію по віку з 26.05.1996, що підтверджується копією посвідчення виданого 30.07.1996 (а.с.9).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 ОСОБА_1 є громадянкою, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи, категорія 3 (а.с.10).

01.10.2019 позивач звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсії на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку (а.с.15).

Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом від 16.10.2019 №381/02-8 повідомило позивача про недоцільність проведення перерахунку пенсії відповідно до ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.16).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, щодо не проведення перерахунку пенсії, відповідно до п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII).

Згідно з ст. 15 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) умови, норми та порядок пенсійного забезпечення громадян, які постраждали від Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" або їм надається право на одержання пенсій на підставах, передбачених цим Законом.

Частиною 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-ІV від 09.03.2003, який набрав чинності 01.01.2004 (далі - Закон №1058-ІV") встановлено, що за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

При цьому частина розміру пенсії за віком, обчислена за раніше діючим законодавством, не може перевищувати максимальних розмірів пенсій, визначених законом для відповідних категорій пенсіонерів, та не може бути нижчою, ніж розмір трудової пенсії за віком з урахуванням цільової грошової допомоги на прожиття, що діяли на день набрання чинності цим Законом.

Пунктом 13 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-ІV передбачено, що у разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до законів України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та цього Закону, призначається одна пенсія за її вибором. Порядок фінансування цих пенсій встановлюється відповідними законами.

Отже, цією нормою особі надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом №1058-ІV або спеціальним Законом №796-XII.

Позивач фактично обрала умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, встановлені спеціальним Законом, а саме Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що, зокрема, підтверджується її заявою.

Абзацом 2 частини 1 статті 28 Закону №1058-ІV передбачено, що за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в п.2 ст. 56 Закону № 796-XII як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.

Пунктом 2 статті 56 Закону України №796-XII, встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 відноситься до 3 категорії потерпілих від Чорнобильської катастрофи, перебуває на обліку у пенсійному органі та отримує пенсію обраховану відповідно до Закону №1058-ІV.

З аналізу наведених норм пенсійного законодавства, судом встановлено, що для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначені пільгові умови та порядок обчислення стажу роботи, який надає право для отримання пенсії.

Суд погоджується з твердженням позивача, що згідно з п.2 ст.56 Закону № 796-ХІІ вона має право на пенсію в повному розмірі як громадянин, віднесений до категорії 3, з подальшим додатком до пенсії 1% за кожний рік роботи понад установлений стаж 15 років, але не вище за 75% заробітку.

Відтак, суд вважає протиправною поведінку відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до п.2 ст.56 Закону №796-ХІІ, із збільшенням пенсії на 1 % заробітку за кожен рік роботи понад стаж 15 років, але не вище 75% заробітку.

Висновки аналогічного характеру викладені Верховним Судом у постанові від 06.02.2018 у справі №560/675/17.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону №1058-ІV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною 4 статті 45 Закону №1058-ІV визначено, що перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа.

Як було встановлено судом, позивач 01.10.2019 звернулася до відповідача з відповідною заявою. Тому, суд вважає за потрібне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, провести перерахунок та виплату пенсії позивачу починаючи з 01.10.2019, тобто з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернулася за перерахунком пенсії, оскільки відповідну заяву подано до 15 числа.

Суд звертає увагу на те, що в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 12.09.2019 №5/02-8 не вказано про відсутність у заяві будь-яких даних для проведення перерахунку пенсії та про відсутність будь-яких необхідних документів, які не були додані до заяви.

Покликання відповідача про те, що позивач звернулася до управління із заявою про перерахунок пенсії, яка не відповідає додатку 3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд вважає безпідставним, оскільки це є надмірним формалізмом та призводить до затягнення поновлення порушеного права позивача на отримання пенсії у підвищеному розмірі.

Висновки аналогічного характеру викладені Верховним Судом у постанові від 31.10.2019 у справі №160/7699/18.

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованим та підлягають до задоволення повністю.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

За правилами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 768,40 грн., сплачений згідно з квитанцією №19 від 09.12.2019, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с.3).

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул.Короленка, 7, м.Рівне, 33028, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, - задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, виходячи з розміру заробітної плати, що враховується для обчислення пенсії станом на 01.03.2019, відповідно до положень п.2 ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали в наслідок Чорнобильської катастрофи" із збільшенням пенсій на 1% заробітку за кожний рік роботи понад стаж 15 років для жінок, але не вище 75% заробітку, починаючи з 01.10.2019.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 20 січня 2020 року.

Суддя Жуковська Л.А.