Справа № 640/16372/19
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року м. Київ № 640/16372/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кармазіна О.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу
за позовомГоловного управління ДФС у м. Києві
до ОСОБА_1
простягнення податкового боргу,-
ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 39439980) звернулося до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ), в якому просить суд стягнути з відповідача податковий борг у розмірі 82 981,94 грн.

Позиція позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за відповідачем обліковується заборгованість у розмірі 82 981,94 грн., яка на день звернення до суду відповідачем не погашена.

Позиція відповідача.

Відповідач відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою судді від 02.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній адміністративній справі. Вирішено розглядати справу відповідно до положень ст. 263 КАС України у спрощеному (письмовому) провадженні та відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвала судді від 02.09.2019 була надіслана на адресу ОСОБА_1 зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, вказана ухвала не була вручена позивачу під час доставки та повернута за зворотною адресою з незалежних від суду причин, з огляду на що та, виходячи з положень ч. 4 ст. 124, ч. 1 ст. 127 та ч. 6 ст. 251 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), копія ухвали суду в силу закону вважається врученою.

В той же час, приймаючи позовну заяву до розгляду, а також зважаючи на те, що відповідачем у даній справі є фізична особа, яка не є підприємцем, суддею, у відповідності до ч. 3 ст. 171 КАС України, до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи, тобто до Департаменту з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації надіслано судовий запит від 02.09.2019 № 640/16372/19 відносно зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 .

Разом з тим, на вказаний судовий запит Департаментом з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації надано відповідь від 09.09.2019 № 074/06/2-2617, в якій суд проінформовано про те, що відповідно до відомостей, що містяться в інформаційній системі «Реєстр територіальної громади міста Києва», станом на 09.09.2019 дані про ОСОБА_1 та відомості щодо його реєстрацію на території міста Києва, відсутні.

Між тим, з метою дотримання вимог ч. 1 ст. 26 КАС України та недопущення порушення підсудності розгляду справи в яких відповідачем є фізична особа, ухвалою суду від 19.09.2019 у Державної міграційної служби України, як розпорядника Єдиного державного демографічного реєстру, витребувано інформацію про зареєстроване місце проживання гр. ОСОБА_1 на території України або інформацію щодо зняття з місця реєстрації.

18.10.2019, на виконання вимог ухвали суду від 19.09.2019 Державною міграційною службою України надано інформацію від 09.10.2019 № 6.2-117/20/6 в якій повідомлено, що за інформацією наданою територіальними органами ДМС України (крім ГУ ДМС України в АР Крим, УДМС в місті Севастополь та окремих територіальних підрозділів ГУ ДФС України в Донецькій області та УДМС України в Луганській області, які тимчасово не здійснюють свої повноваження), а також за наявними даними Єдиної інформаційно-аналітичної системи управління міграційними процесами ДМС, відомості щодо реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Зважаючи на відсутність підтверджуючої інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на території міста Києва, ухвалою суду від 21.10.2019, у відповідності до ч. 13 ст. 171 КАС України, позовну заяву ГУ ДФС у м. Києві щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 податкового боргу у розмірі 82 981,94 грн. залишено без руху та надано податковому органу строк протягом 5 днів з дня вручення даної ухвали надати суду вірні відомості щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На виконання ухвали суду від 21.10.2019 про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі податковим органом 04.11.2019 надано заяву в якій повідомлено, що відповідно до Інформаційного фонду Державної реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_1 .

На підтвердження зазначеного податковим органом також надано відомості з Інформаційного фонду Державної реєстру фізичних осіб - платників податків Державної фіскальної служби України (том 1 а.с. 49) відповідно до яких адресою місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 є: АДРЕСА_1 .

Водночас, приймаючи ухвалу від 21.10.2019 про залишення позовної заяви без руху після відкриття провадження у справі, суд одночасно надіслав на адресу Відділу державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м. Києві судовий запит відносно отримання у зазначеного відділу інформації щодо наявності відомостей відносно ОСОБА_1 в Реєстрі про державну реєстрацію сперті.

04.11.2019 Відділом державної реєстрації смерті ГТУЮ у м. Києві надано інформацію (том 1 а.с. 50), в якій повідомлено, що реєстрація смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проводилась.

Ухвалою суду від 07.11.2019 продовжено розгляд справи № 640/16372/19 та у відповідності до ч. 1 ст. 130 КАС України вирішено повідомити ОСОБА_1 про розгляд даної справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

08.11.2019 було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на Судовій владі України (том 1 а.с. 55) та на офіційному сайті Окружного адміністративного суду м. Києва (том 1 а.с. 56-57).

Ця ж ухвала суду від 07.11.2019 про продовження розгляду справи № 640/16372/19 була надіслана судом на відому адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), однак не була вручена позивачу під час доставки та повернута за зворотною адресою з незалежних від суду причин.

Судом також враховується, що ухвали розміщені в Єдиному державної реєстрі судових рішень, однак жодних повідомлень, відзиву або пояснень з приводу заявлених позовних вимог від відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 до суду не надходило.

Зважаючи на те, що судом, з метою дотримання прав відповідача як учасника процесу та з метою недопущення порушення правил підсудності розгляду справи, в якій відповідачем є фізична особа, вчинено усі можливі заходи щодо встановлення зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 та повідомлення останнього про розгляд адміністративної справи № 640/16372/19, натомість судом не встановленого іншого зареєстрованого місця проживання/перебування ОСОБА_1 , в той же час відомим місцем проживанням відповідача значиться: АДРЕСА_1 , розгляд вказаної справи підсудний Окружному адміністративному суду м. Києва повноваження якого розповсюджуються на територію міста Києва.

Відтак, беручи до уваги те, що відповідач повідомлений належним чином про розгляд даної справи, однак останнім не було надано відзиву на позовну заяву, суд, у відповідності до ч. 6 ст. 162 та ч. 2 ст. 175 КАС України, вирішує даний спір за наявними матеріалами справи.

Встановлені судом обставини.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено судом, за відповідачем обліковується податковий борг який виник з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 82 981,94 грн., який складається з податкового повідомлення-рішення від 01.06.2017 № 53568-13 на суму 37 029,94 грн. (за 2016) та податкового повідомлення рішення від 16.03.2018 № 0015905/1310-2655 на суму 45 952,00 грн. (за 2017 рік; повернуто без вручення 26.03.2018).

Строк сплати згідно з п/п. 266.10.1 ПК України - 60 днів з дати отримання рішення.

Оскільки податкові повідомлення-рішення не були вручені поштою з незалежних від контролюючого органу причин (повернуті без вручення), в силу положень п. 58.3. ПК України вони вважаються врученими платнику податків в силу закону.

20.03.2018, за податковими зобов`язаннями за 2016 рік, позивачем було сформовано податкову вимогу № 55090-17 (том 1 а.с. 18), якою позивачу визначено суму податкового боргу у розмірі 37 029,94 грн.

Вказана вимога була надіслана на адресу ОСОБА_1 зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте до податкового органу було повернуто конверт з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Сума податкового боргу відповідачем сплачена не була, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Пунктом 57.2. ПК України встановлено, що у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Як зазначалося, у даному випадку строк сплати податкових зобов`язань згідно з п/п. 266.10.1 ПК України - 60 днів з дати отримання рішення.

Відповідно до п. 56.2 ст. 56 ПК України у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до п. 56.15. ПК України скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Слід додати, що відповідно до п/п. 56.17.1. ПК України процедура адміністративного оскарження закінчується днем, наступним за останнім днем строку, передбаченого для подання скарги на податкове повідомлення-рішення або будь-яке інше рішення відповідного контролюючого органу у разі, коли така скарга не була подана у зазначений строк.

День закінчення процедури адміністративного оскарження вважається днем узгодження грошового зобов`язання платника податків.

Під час розгляду справи не встановлено фактів оскарження чи скасування вказаних податкових повідомлень-рішень, у т.ч. за даними ЄДРСР. Оцінка цих рішень знаходиться поза межами компетенції суду у даній справі та не є предметом позову у даній справі.

Оскільки перше податкове повідомлення-рішення від 2017 не було оскаржене та не скасовано, а визначене грошове зобов`язання не було сплачено, враховуючи положення п/п. 14.1.175. ПК України - податкове зобов`язання набуло статусу податкового боргу, що зумовило прийняття у 2018 році податкової вимоги.

Так, згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

При цьому, відповідно до абзацу 2 п. 59.5 ст. 59 ПК України у разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Як вже було встановлено судом, позивачем було надіслано відповідачу податкову вимогу від 20.03.2018 № 55090-17, якою відповідачем визначено суму податкового боргу у розмірі 37 029,94 грн.

Вказана вимога, яка сформована та направлена платнику податків у 2018 році, була надіслана на адресу ОСОБА_1 зазначену у позовній заяві, а саме: АДРЕСА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Проте до податкового органу було повернуто конверт з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Враховуючи наведене та в силу п. 58.3 ПК України та положень абзацу 6 п. 42.4 ст. 42 ПК України податкова вимога вважається врученою в силу закону.

Під час розгляду справи не встановлено фактів оскарження чи скасування податкової вимоги. Оцінка цього рішення знаходиться поза межами компетенції суду у даній справ.

Судом, між тим, досліджується дотримання процедури стягнення податкового боргу.

Однак, сума податкового боргу відповідачем сплачена не була.

Розмір заявленого до стягнення податкового боргу та його актуальність станом на час подачі позову 09.08.2019 підтверджується розрахунком загальної суми боргу (том 1 а.с. 13), обліковими картками відповідача у ІС «Податковий блок» (том 1 а.с. 20-21).

При цьому, судом враховуються, що сума податкового зобов`язання за другим податковим повідомленням-рішенням також не була оскаржена та сплачена та, враховуючи те, що поштове відправлення щ цим ППР повернулося без вручення з незалежних від контролюючого органу причин, тобто вважається врученим в силу закону (як зазначено вище), вказана сума також набула статус податкового боргу. Між тим, враховуючи те, що узгодження цієї суми відбулось пізніше, чим сформована податкова вимога, вказана сума з ППР не відображена у податковій вимозі, але обліковується як податковий борг за відповідачем.

Між тим, оскільки відповідачем не надано доказів погашення податкового боргу сума заборгованості у розмірі 82 981,94 грн., на день звернення до суду залишається несплаченою.

Відповідно до п. 95.2. ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Оскільки податкова вимога була надіслана відповідачу ще у 2018 році, суд не вбачає перешкод для вжиття контролюючим органом заходів стягнення податкового боргу.

Відтак, враховуючи вищевикладене та положення ст. 66 Конституції України, відповідно до яких кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Між тим, суд повторно зазначає, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано суду жодних, у розумінні ст. 73 КАС України доказів, які б надали суду можливість пересвідчитись у сплаті відповідачем узгоджених сум податкових зобов`язань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, або скасування таких податкових повідомлень-рівень у адміністративному чи судовому порядку.

Керуючись статтями 6, 72-77, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Головного управління ДФС у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, код ЄДР: 39439980) задовольнити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості у розмірі 82 981,94 грн. (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот вісімдесят одну гривню 94 копійки).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України з урахуванням п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін