Справа № 120/1704/19-а
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

16 січня 2020 р. Справа № 120/1704/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Яремчука Костянтина Олександровича,

за участі секретаря судового засідання Ніконової Тетяни Василівни,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Безкоровайного Олександра Михайловича,

представника відповідача Козій Ольги Володимирівни,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження заяву позивача про перегляд рішення суду за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа №120/1704/19-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністартивного суду від 16 жовтня 2019 року, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову.

27 листопада 2019 року до Вінницького окружного адміністративного суду із заявою про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за нововиявленими або виключними обставинами звернувся ОСОБА_1 .

Ухвалою від 02 грудня 2019 року заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами залишено без руху. Заявнику надано час для визначення підстави звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення або за виключними, або за нововиявленими обставинами.

ОСОБА_1 10 грудня 2019 року подано заяву, у якій конкретизовано підстави звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за нововиявленими обставинами. Зокрема, на думку заявника, підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були відомі суду та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, які полягають в скасуванні Верховним Судом 12 листопада 2019 року нормативного акта, на якому ґрунтується судове рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року, а саме: скасування пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103, змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Таким чином, заявник вважає, що підставою для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року у справі №120/1704/19-а за нововиявленими обставинами є висновки Верховного Суду у справі №826/3858/18, що і стало підставою звернення до суду з даною заявою.

Ухвалою від 16 грудня 2019 відкрито провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за нововиявленими обставинами. Розгляд заяви призначено до судового розгляду на 16 січня 2020 року.

26 грудня 2019 року на адресу суду від представника відповідача надійшли письмові пояснення на заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. У письмових поясненнях зазначено, що ухвалене у справі №826/3858/18 рішення не є нововиявленою обставиною або виключною обставиною в розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для перегляду рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року. Більше того, представник відповідача вказує на те, що скасування 05 березня 2019 року пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України №103 не впливає на можливість перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами. Відтак, на думку пенсійного органу, у задоволенні заяви слід відмовити.

У судовому засіданні 16 січня 2020 року представник заявника заявив клопотання щодо здійснення перегляду судового рішення за виключними обставинами, за результатами розгляду якого суд постановив ухвалу без виходу до нарадчої кімнати, якою відмовив у його задоволенні.

У судовому засіданні 16 січня 2020 року представник заявника навів мотиви, за яких, на його думку, подана заява є обгрунтованою.

Представник відповідача заперечувала проти задоволення поданої заяви, посилаючись при цьому на доводи, наведені у письмових поясненнях.

Розглянувши заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню, зважаючи на таке.

Особливості перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами визначені главою 3 розділу 3 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 1 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до частини 2 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

У свою чергу, згідно з частиною 3 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України, перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами в разі прийняття нових законів, інших нормативно-правових актів, якими скасовані закони та інші нормативно-правові акти, що діяли на час розгляду справи, не допускається, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність фізичної особи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина 4 статті 361 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак, перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є чітко визначеним та вичерпним.

Із поданої ОСОБА_1 заяви слідує, що підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Так, заявник зазначив, що висновки, що містяться у постанові Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18, є такими, що вказують на наявність таких істотних обставин, на підставі яких слід переглянути ухвалене Вінницьким окружним адміністративним судом рішення.

Судом встановлено, що рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року, визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Таким чином, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", втратили чинність з 05 березня 2019 року.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18 залишено без змін рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05 березня 2019 року.

Відтак, слушними є посилання пенсійного органу на те, що на момент виникнення спірних між сторонами правовідносин скасування в судовому порядку пунктів 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військ служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не впливало на результат розгляду цієї справи по суті, оскільки алгоритм дій державних органів під час проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", передбачений у постанові Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45, не змінився у зв`язку з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103.

Більше того, на момент ухвалення Вінницьким окружним адміністративним судом рішення від 30 липня 2019 року рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року у справі №826/3858/18 набрало законної сили.

Разом із тим, суд звертає увагу заявника, що нововиявлені обставини - це факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення прав і обов`язків осіб, що беруть участь у справі, тобто юридичні факти. Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Істотність обставини означає те, що в разі, коли б суд мав можливість урахувати цю обставину при вирішенні справи, то це тією чи іншою мірою вплинуло б на результат її вирішення.

Отже, істотні для справи обставини - це ті, що становлять сутність справи та мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, могли вплинути на рішення суду, що набрало законної сили, існували під час розгляду адміністративної справи, але не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відтак, суд переконаний, що висновки Верховного Суду, зроблені у постанові від 12 листопада 2019 року у справі №826/3858/18, не можуть бути визнані істотними обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи №120/1704/19-а.

Також слід звернути увагу на тому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини право на справедливий судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Одним з основних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, серед іншого, вимагає, щоб остаточні рішення судів не могли бути поставлені під сумнів. Новий розгляд справи, провадження у якій було закінчено остаточним рішенням, у зв`язку з нововиявленими обставинами на вимогу сторони провадження, сам по собі не суперечить принципові юридичної визначеності в тій мірі, в якій він використовується для виправлення помилок правосуддя. Однак, Суд повинен визначити, чи була така процедура застосована у спосіб, сумісний зі статтею 6 Конвенції.

Правова визначеність передбачає дотримання принципу остаточності рішення, недопустимості повторного розгляду вже вирішеної справи. Цей принцип полягає в тому, що жодна сторона не має права домагатися перегляду кінцевого і обов`язкового рішення тільки з метою нового слухання і вирішення справи (рішення у справі "Праведная проти Росії", №69529/01; рішення у справі "Рябих проти Росії", № 52854/99; рішення у справі "Брумареску проти Румунії", №28342/95).

З огляду на викладене, на підставі аналізу доводів заявника в сукупності з обставинами справи, відображеними у судовому рішенні, щодо якого ставиться питання про перегляд за нововиявленими обставинами, суд доходить висновку, що обставини, на які посилається ОСОБА_1 , не є нововиявленими у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, а тому у задоволенні заяви про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року за нововиявленими обставинами слід відмовити.

Керуючись статтями 248, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 30 липня 2019 року в адміністративній справі № 120/1704/19-а відмовити.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 20.01.2020

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович