Справа № 460/192/20
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

16 січня 2020 року м. Рівне №460/192/20

Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Зозуля Д.П., після одержання позовної заяви

ОСОБА_1
до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця Олега Федоровича
провизнання протиправним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 ) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця Олега Федоровича про визнання протиправним та скасування рішення (індексний номер № 50262913 від 17.12.2019 року) про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 34683260).

Обґрунтовуючи позовну заяву, ОСОБА_1 зазначає, що квартира НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить їй та її чоловіку ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Рівненської міської ради від 22 лютого 2010 року та договору дарування від 15.06.2018 року. Доступ до позаквартирного коридору площею 4,8 кв.м. (фактично площею 6,2 кв.м.) на 9-му поверсі буд. АДРЕСА_1 , який розташований біля квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1 є обмеженим, оскільки ОСОБА_3 у 2015 році неправомірно було влаштовано перегородку та двері, які безпосередньо розділяють позаквартирні коридори. Двері є перепоною для потрапляння в позаквартирний коридор, що підтверджується відповідним Актом обстеження коридору загального користування гуртожитку по АДРЕСА_1 складеним працівниками управління містобудування та архітектури, житлово- комунального господарства та ЖКП «Галицьке» від 17.11.2015 року. В березні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до Управління житлово-комунального господарства Виконавчого комітету Рівненської міської ради про визнання права власності на нежитлове приміщення площею 4,8 кв.м., що прилягає до кімнат НОМЕР_2 гуртожитку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. У своєму позові до УЖКГ Виконавчого комітету Рівненської області, він не заперечував того факту, що частину нежитлового приміщення площею 4,8 кв.м. було ним самостійно відгороджено, шляхом встановлення дверей, та обґрунтовував це тим, що він викупив дане приміщення у 2003 році у ВАТ «Рівненський радіотехнічний завод». Однак, після того як позивач звернулася до суду, як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, з позовом до нього про усунення перешкод у користуванні приміщенням загального призначення, він подав до суду заяву про залишення його позову без розгляду. 09 липня 2019 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області позовну заяву ОСОБА_3 було залишено без розгляду. Враховуючи те, що власником квартири НОМЕР_2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є інша особа, оскільки дане майно було відчужене ОСОБА_3 ще у лютому 2019 року, конфлікт був вичерпаний і перешкод у вільному користуванні приміщенням загального призначення ніхто не чинив. Однак, в грудні 2019 року ОСОБА_3 звернувся до власників квартир НОМЕР_2 та НОМЕР_1, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з вимогою звільнити належне йому на праві власності майно - нежитлове приміщення загальною площею 6,2 кв.м., на підтвердження чого надав Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. З огляду на вищенаведене, ОСОБА_1 вважає, що державним реєстратором проведено державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме: на приміщення загального користування - позаквартирний коридор, без наявності усіх необхідних документів, а саме документів, що підтверджують право власності та в порушення Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» здійснив перешкоди іншим власникам в доступі до приміщення загального користування (позаквартирного коридору).

Перевіривши наведені у адміністративному позові доводи, суддя вважає, що у відкритті провадження у даній адміністративній справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Частиною першою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно пункту 2 ч. 1 ст. 4 КАС України публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи

Відповідно до частини першої ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, а також у спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби. Вжитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частини першої статті 4 КАС України).

Отже, юрисдикція адміністративного суду поширюється на публічно-правові спори, ознаками яких є не лише спеціальний суб`єктний склад (хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції), але й спеціальні підстави виникнення (виконання або невиконання такою стороною зазначених функцій).

Згідно з частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Вирішуючи питання про юрисдикцію суду, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Позивач мотивував позов тим, що оформленням витягу були порушені його права на безпечне володіння, користування та розпоряджання майном, оскільки інша особа набула право власності на приміщення загального користування (позаквартирний коридор).

Предметом позову є визнання протиправним та скасування рішення (індексний номер № 50262913 від 17.12.2019 року) про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 34683260).

Частина друга статті 16 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України передбачає серед способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. А також вказує, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси (частина перша статті 21 ЦК України).

Якщо порушення своїх прав особа обґрунтовує наслідками, спричиненими рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які ця особа вважає неправомірними та такими, що призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, які мають майновий характер або пов`язані з реалізацією майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень, дій чи бездіяльності та скасування відповідних актів є способом захисту цивільних прав й інтересів.

Отже, не є публічно-правовим спір суб`єкта приватного права - фізичної чи юридичної особи - щодо управлінських дій суб`єкта владних повноважень, які були спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав третьої особи. Такий спір є спором про цивільне право, незважаючи на те, що у спорі бере участь суб`єкт публічного права, а спірні правовідносини врегульовані нормами цивільного й адміністративного права.

У цій справі на підставі витягу у іншої особи виникло речове право, правомірність набуття якого оспорює позивач. А тому цей спір стосується приватноправових відносин і не може розглядатися за правилами адміністративного судочинства.

Близьких за змістом висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 15 травня 2018 року у справі № 815/7121/14 та від 23 травня 2018 року у справі № 802/233/16-а, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц.

З врахуванням наведеного та фактичних обставин справи суддя вважає, що позовні вимоги в даній справі не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, оскільки даний спір підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись статтями 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора Немовицької сільської ради Сарненського району Рівненської області Ютовця Олега Федоровича про визнання протиправним та скасування рішення (індексний номер № 50262913 від 17.12.2019 року) про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна, а саме нежитлове приміщення 9-го поверху, літ. «А-9», загальною площею 6,2 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису про право власності 34683260).

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції Рівненського міського суду Рівненської області у порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Суддя Зозуля Д.П.