Справа № 459/976/19
Суддя: Новосад М. Д.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 459/976/19
Провадження № 2-а/459/50/2019
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосад М.Д.,

з участю секретаря судового засідання Шульган Л.І.

позивачки Бурди Н.І.

представника відповідача Павлова Ю.О.

представника третьої особи Сковронського Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Червонограді за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ДАБІ України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, з участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни, про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

03.04.2019 року позивачка звернувся до суду із даним позовом, в якому просить скасувати постанову головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Х.Р. за №22/9/19-ф/пз від 20.03.2019 р. про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 91 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., і провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову послалась на те, що їй належить на праві власності земельна ділянка площею 0,726 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель в АДРЕСА_1 в. 09.10.1996 р. вона зареєструвала за собою право власності на житловий будинок, який був розташований на даній земельній ділянці. В подальшому рішенням виконкому Червоноградської міської ради №347 від 16.10.1997 р. їй надано дозвіл на проектування будівництв сараю, літньої кухні та гаража на даній земельній ділянці. На виконання даного рішення архітектурно-планувальною групою при головному архітекторі м. Червонограда було розроблено відповідний проект забудови, який 18.03.1998 р. був погодженим головним архітектором міста. Зазначає, що у 1998 році, з урахування вказаного вище дозволу органу місцевого самоврядування, нею було здійснено будівництво господарської будівлі в склад якої входить сарай та гараж (без літньої кухні). 05.03.2019 р. було проведена позапланова перевірка дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил при будівництві вказаної вище господарської будівлі за результатами якої був складений акт №125/19-пз. З результатами такої перевірки вона не погоджується, так як в даному акті зазначено, що вона допустила порушення законодавства у сфері містобудування у зв`язку із самовільним, без дозволу на виконання будівельних робіт, будівництвом спірної будівлі з недотриманням протипожежної відстані у 6,00 м. до будівель і споруд сусіднього землекористувача ОСОБА_2 .. Зокрема виявлено порушення п. 1.6,3.13,4.1 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт», п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» діючих на момент вчинення правопорушення та ст.25 ЗУ «Про основи містобудування». За результатами перевірки складено протокол про адмінпорушення. видано припис про усунення зазначених порушень вимог містобудівного законодавства, та винесено спірну постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності. З оскаржуваною постановою вона не згідна, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки вважає, що у її діях не має складу адміністративного правопорушення, більше того зазначає, що строки притягнення особи до адміністративної відповідальності у відповідності до ст. 38 КУпАП давно сплили.

26.04.2019 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає даний позов безпідставним, та таким, що не підлягає задоволенню. Додатково зазначає, що оскаржувана постанова про накладення на позивачку адміністративного стягнення за вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП, винесена в межах повноважень та з огляду на виявлені порушення в ході проведення позапланової перевірки.

08.10.2019 р. представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Сковронський Т.С. подав пояснення на позовну заяву мотиви яких зводяться до безпідставності та необґрунтованості позовних вимог, у зв`язку з чим просить в позові відмовити. Зазначає, що в обґрунтування позову позивач посилається на те, що в акті від 05.03.2018р. №125/19пз зазначено, що позивачем не було дотримано протипожежної відстані у 6м до будівель та споруд ОСОБА_2 , що не відповідає дійсності, так як у даному акті лише вказано на наявність порушення протипожежної відстані. Додатково зазначає, що з поданих позивачем документів, а саме технічним паспортом на житловий будинок, проектом забудови земельної ділянки АДРЕСА_1 , вбачається, що господарські будівлі позивача розташовані на межі її земельної ділянки, тобто стіна гаражу та сараю розташована на межі земельної ділянки АДРЕСА_1 та сусідньою земельною ділянкою АДРЕСА_3 і відстань між будівлями позивача та будівлями розташованими на сусідній земельній ділянці становить 1,90м.. Також зазначив, що посилання позивача на сплив строку для притягнення до адміністративної відповідальності не заслуговує на увагу, так як останню притягнено до відповідальності в межах строку визначеного ст. 38 КУпАП. Також зазначив про порушення позивачкою вимог ст. 77 КАС України, при дорученні до матеріалів справи 03.07.2019 р. копії декларації про готовність об`єкта до експлуатації, відповідно до якої позивач повинен повинен подати всі докази разом із поданням позовної заяви. Ствердив, що вищевказана декларація була зареєстрована у Департаменті ДАБІ Львівської області - 16.05.2019 р. тобто після винесення оскаржуваної постанови, та не може враховуватись при вирішенні даної справи, також вона не спростовує факту порушення зафіксованого оскаржуваною постановою від 20.03.2019 р.

Дана справа перебувала у провадженні судді Жураковського А.І. з 03.04.2019 року.

Ухвалою від 08.04.2019 р. судом було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін.

19.08.2019 року дана справа була передана від судді Жураковського А.І. шляхом повторного авторозподілу.

Ухвалою від 27.08.2019 р. ОСОБА_2 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.

Ухвалою від 12.11.2019 р. здійснено перехід на розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

23.12.2019 року підготовче провадження закрито, розгляд справи призначався на 28.12.2019 року.

Позивачка в судовому засіданні просила позов задовольнити та суд пояснила, що її земельна ділянка на АДРЕСА_1 приватизована з 1996 року. На даній землі вона здійснила будівництво спірної господарської будівлі загальною площею 40 кв.м.. Зазначає, що у неї є всі необхідні документи на господарську будівлю, проте сама ж ствердує, що відсутні документи на закладку фундаменту господарської будівлі. В результаті конфлікту з сусідом ОСОБА_2 щодо спільної межі почалися перевірки. Ствердила, що земельна ділянка сусіда приватизована з 1994 року. Вважає постанову неправомірно, так як спірна будівля підпадала під дію амністії.

Представник відповідача та третьої особи в судовому засіданні в позові просив відмовити, а спірну постанову залишити в силі. Зазначив, що позивачка будучи замовником будівництва не надала жодних документів які б підтверджували дозвіл на проведення будівництва. Окрім цього недобудовано частину господарської будівлі. У технічному паспорті з порушенням зазначено протипожежні відстані. Будівництво спірної господарської будівлі здійснено з порушенням протипожежних відстаней, як по відношенню до будівлі на АДРЕСА_2 , так і по відношенню до будівель і споруд на АДРЕСА_3 Більше того зазначає, що на час будівництва діяли будівельні норми відповідно до яких відстань до сусідніх будівель має бути 8,00 м. а не 6,00 м.. Щодо амністії пояснює, що така не діяла три роки, проте не зважаючи на це, позивачкою не було подано відповідних документів. У зв`язку із наведеним було винесено спірну постанову. Що стосується декларації поданої позивачкою, то така була подана на основі технічного паспорта, і на час її реєстрації відповідальним суб`єктом (16.05.2019 р.), останньому не було відомо про існування виявлених у позивачки порушень від 05.03.2019 р., також в самій декларації позивачкою не зазначено про виявлені у неї порушення будівельних норм та судовий розгляд справ.

Представник третьої особи ОСОБА_2 - адвокат Сковронський Т.С. в судовому засіданні просив в позові відмовити у зв`язку із його безпідставністю, а постанову залишити в силі. Підтримав пояснення представника відповідача щодо неможливості прийняття до уваги поданої позивачкою декларації про готовність об`єкта до експлуатації. Зазначив, що навіть на час розгляду справи, позивачкою не надано жодних доказів, які б спростовували факт правопорушення, а саме дозвільних документів на проведення будівництва, а також дотримання протипожежних відстаней до сусідніх будівель. Фактично позивачка в обґрунтування позову посилається на рішення виконкому, проект забудови та технічний паспорт, які жодним чином не спростовують виявлені у неї порушення.

Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до картки №5 особистого прийому заявника від 05.02.2019 р., заступник директора Департаменту ДАБІ у Львівській області Стадник А.І. провів особистий прийом заявника ОСОБА_2 щодо проведення перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності на предмет законності будівництва сараю, літньої кухні та гаража на АДРЕСА_1 .

20.02.2019 р. видано направлення для проведення позапланового заходу №125/19-пз, згідно якого направлено головного інспектора будівельного нагляду Якимець Г.В. для здійснення позапланової перевірки будівництва господарської будівлі на АДРЕСА_1 області щодо дотримання гр. ОСОБА_1 вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, на підставі наказу ДАБІ України від 08.09.2015 р. №976 та вказаного вище звернення від 05.02.2019 р..

05.03.2019 року складено Акт №125/19-пз за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, у зв`язку із перевіркою суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті: «Будівництво господарської будівлі на АДРЕСА_1 » замовником гр.. ОСОБА_1 ..

За результатами даної перевірки було встановлено, що гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка належить їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 11.07.1996 р. серії ЛВ №923, у 1998 році враховуючи технічний паспорт від 26.12.2018 №21361, виданий КП ЛОР «Червоноградський МБТІ», самовільно без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснила будівництво господарської будівлі в складі сараю та гаража (без літньої кухні) відповідно до проекту забудови земельної ділянки розробленого архітектурно-планувальною групою при головному архітекторі м. Червонограда та погодженому головним архітектором міста 18.03.1998, на підставі рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 16.10.1997 №347, з порушенням ДБН, а саме: з недотриманням протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд, чим порушено п. 1.6,3.13,4.1 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (діючого на момент вчинення правопорушення), ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» (діючого на момент вчинення правопорушення). Згідно опису негативних наслідків, що настали в результаті порушення вимог законодавства, такими зазначено: «Порушені протипожежних відстані».

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №125/19-пз від 05.03.2019 року складеного головним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області Якимець Г.В. встановлено, що гр. ОСОБА_1 у 1998 р. самовільно без дозволу на виконання будівельних робіт здійснила будівництво господарської будівлі в складі сараю та гаража (без літньої кухні) відповідно до проекту забудови земельної ділянки розробленого архітектурно-планувальною групою при головному архітекторі м. Червонограда та погодженому головним архітектором міста 18.03.1998 на підставі рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 16.10.1997 №347, з порушенням ДБН, а саме: з недотриманням протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд, що є порушенням п. 1.6,3.13,4.1 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (діючого на момент вчинення правопорушення), ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» (діючого на момент вчинення правопорушення). Відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч.1 ст.96 КУпАП, та призначено розгляд справи на 20.03.2019 року о 12:00 год.

Згідно з приписом №125/19-пз про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.03.2019 р., складеного головним інспектором будівельного нагляду Департаменту ДАБІ у Львівській області Якимець Г.В. встановлено, що гр. ОСОБА_1 у 1998 р. самовільно без дозволу на виконання будівельних робіт здійснила будівництво господарської будівлі в складі сараю та гаража (без літньої кухні) відповідно до проекту забудови земельної ділянки розробленого архітектурно-планувальною групою при головному архітекторі м. Червонограда та погодженому головним архітектором міста 18.03.1998 на підставі рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 16.10.1997 №347, з порушенням ДБН, а саме: з недотриманням протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд, що є порушенням п. 1.6,3.13,4.1 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (діючого на момент вчинення правопорушення), ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» (діючого на момент вчинення правопорушення). Зобов`язано гр. ОСОБА_1 усунути, на протязі 2-ох місяців з дня отримання даного припису, виявлені порушення.

Відповідно до постанови №22/9/19-ф/пз від 20.03.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, винесеної головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Х.Р. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності (акт перевірки №125/19-пз від 05.03.2019 р. та протокол про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 р. №125/19-пз), у ході здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що гр. ОСОБА_1 на АДРЕСА_1 на земельній ділянці, яка належить їй відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 11.07.1996 р. серії ЛВ №923, у 1998 році, враховуючи технічний паспорт від 26.12.2018 №21361, виданий КП ЛОР «Червоноградський МБТІ», самовільно без дозволу на виконання будівельних робіт, здійснила будівництво господарської будівлі в складі сараю та гаража (без літньої кухні) відповідно до проекту забудови земельної ділянки розробленого архітектурно-планувальною групою при головному архітекторі м. Червонограда та погодженому головним архітектором міста 18.03.1998, на підставі рішення виконавчого комітету Червоноградської міської ради від 16.10.1997 №347, з порушенням ДБН, а саме: з недотриманням протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд, чим порушено п. 1.6,3.13,4.1 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (діючого на момент вчинення правопорушення), ст.25 ЗУ «Про основи містобудування», п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» (діючого на момент вчинення правопорушення). Гр. ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 850 грн.

Судом встановлено, що в провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа №1.380.2019.001227 за позовом ОСОБА_1 до ДАБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області про визнання протиправним та скасування вищевказаного припису №125/19-пз про усунення порушення вимог у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 05.03.2019 р.

Зі змісту позовної заяви випливає, що між сторонами виник публічно-правовий спір щодо правомірності накладення адміністративного стягнення за порушення у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю, визначені ст.6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Державний архітектурно-будівельний нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, через головних інспекторів будівельного нагляду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві і Севастополі.

Згідно з п.5 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 визначено, що державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Відповідно до п.7 Порядку №553 позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Підставами для проведення позапланової перевірки, зокрема, є звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до п.15-22 Порядку №553 за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт.

Протокол разом з усіма матеріалами перевірки протягом трьох днів після його складення подається посадовій особі органу державного архітектурно-будівельного контролю, до повноважень якої належить розгляд справ про правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Постанова про накладення штрафу складається у трьох примірниках. Перший примірник постанови у триденний строк після її прийняття вручається під розписку суб`єкту містобудування (керівнику або уповноваженому представнику суб`єкта містобудування) або надсилається рекомендованим листом з повідомленням, про що робиться запис у справі. Два примірники залишаються в органі державного архітектурно-будівельного контролю, який наклав.

Статтею 251 КУпАП, передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КАС України встановлено, що суд при вирішення справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Положеннями КУпАП визначено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Частиною 1 ст.96 КУпАП передбачено, що за порушення вимог законодавства, будівельних норм, стандартів і правил та затверджених проектних рішень під час нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд, передбачена відповідальність у вигляді накладення штрафу на громадян від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

Згідно п.3 ч.3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» посадові особи органів державного архітектурно-будівельного контролю під час перевірки мають право: у разі виявлення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, містобудівних умов та обмежень, затвердженого проекту або будівельного паспорта забудови земельної ділянки видавати обов`язкові для виконання приписи щодо: усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил; зупинення підготовчих та будівельних робіт.

Так, відповідно до п.1.2 ДБН А.3.1-2-93 «Порядок надання дозволу на виконання будівельних робіт» (діючого на момент вчинення правопорушення), дозволи забудовникам (замовникам) на виконання робіт з будівництва видаються органами державного архітектурно-будівельного контролю України.

Пунктом 1.6. ДБН А.3.1-2-93 передбачено, що виконання зазначених в п.1.2. робіт без дозволу органу держархбудконтролю забороняється.

Відповідно до п. 3.13 ДБН А.3.1-2-93, індивідуальним забудовникам житлових будинків, господарських та побутових споруд дозволи на виконання будівельних робіт надаються на підставі заяви забудовника документа, що посвідчує право на землекористування, погодження спорудження будівель відповідною Радою народних депутатів або виконавчим органом, проектної документації, погодженої місцевими органами у справах містобудування і архітектури, а також підписи виконавця робіт і наказу про його призначення, якщо будівництво здійснюється підрядним способом.

Згідно п. 4.1 ДБН А.3.1-2-93, виконання будівельних робіт на об`єктах без одержання дозволу або його перереєстрації в обумовлені строки а також виконання не вказаних у дозволі будівельних робіт вважається самовільним і тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством.

Статтею 25 ЗУ «Про основи містобудування» (діючого на момент вчинення правопорушення) передбачено, що особи, винні у: недотриманні державних стандартів, норм і правил при проектуванні і будівництві; проектуванні об`єктів з порушенням затвердженої у встановленому порядку містобудівної документації; виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього; самовільній зміні архітектурного вигляду споруди в процесі експлуатації; недотриманні екологічних і санітарно-гігієнічних вимог, встановлених законодавством при проектуванні, розміщенні та будівництві об`єктів; прийнятті в експлуатацію об`єктів, зведених з порушенням законодавства, державних стандартів, норм і правил; наданні інформації, що не відповідає дійсності, про умови проектування і будівництва чи у необгрунтованій відмові надати таку інформацію, - несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством.

Суд звертає увагу на те, що однією із підстав, на думку позивачки, неправомірного накладення на неї адміністративного стягнення за порушення у сфері містобудівної діяльності, є наявність у неї всіх необхідних документів на будівництво спірної господарської будівлі, проте безпідставність таких вимог підтверджуються нею самою, так як в своїх поясненнях вона не заперечила факту виконання робіт з будівництва спірної господарської будівлі без дозвільних документів передбачених наведеними вище нормами законодавства.У свою чергу, в процесі розгляду справи також не здобуто жодних доказів, які ставлять під сумнів виявлені та зафіксовані у відповідності до вимог законодавства в ході проведення перевірки у гр. ОСОБА_1 порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Що стосується виявленого порушення ДБН, в частині недотримання протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд, слід зазначити наступне.

Так, відповідно до п.2.10 табл.1 ДБН 79-92 «Житлові будинки для індивідуальних забудовників України» (діючого на момент вчинення правопорушення) позивачка допустила порушення ДБН, що стосується будівництва спірної господарської будівлі з недотриманням протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м. до існуючих сусідніх будівель та споруд.

Суд вважає, що доводи позивачки щодо дотримання нею при будівництві спріної господарської будівлі протипожежних відстаней на віддалі у 6 м. до будівель і споруд гр. ОСОБА_2 не заслуговують на увагу, так як в акті перевірки від 05.03.2019 року №125/19-пз так і в оскаржуваній постанові №22/9/19-ф/пз від 20.03.2019 р. зазначено про наявність допущених порушень протипожежних відстаней на віддалі 6,00 м до існуючих сусідніх будівель та споруд.

Також суд звертає увагу на те, що при дослідженні наявних при матеріалах справи графічних матеріалів, проекту забудови земельної ділянки погодженому головним архітектором міста 18.03.1998 р. та технічного паспорту від 26.12.2018 №21361 було встановлено, що стіна спірної господарської будівлі розташована на межі земельної ділянки позивачки на АДРЕСА_1 та сусідньої земельної ділянки АДРЕСА_3 Геометричне розміщення спірної господарської будівлі у відповідності до проекту забудови суттєво відрізняється від його фактичного розміщення у відповідності до технічного паспорта, що стверджується відповідними відмітками відстаней до існуючих сусідніх будівель та споруд, як по відношенню до будівель і споруд на АДРЕСА_3 так і до будівлі на АДРЕСА_2. Більше того, хоч і позивачка ствердила, що будівництво спірної господарської будівлі здійснено строго із дотриманням проекту забудови, проте таке твердження не відповідає дійсності, оскільки відповідно до акту перевірки від 05.03.2019 року №125/19-пз встановлено факт будівництва господарської будівлі без літньої кухні.

Окрім цього, суд не приймає до уваги подану позивачкою декларацію про готовність об`єкта до експлуатації зареєстровану 16.05.2019 р. Департаментом ДАБІ у Львівській області, так як така була поданою позивачкою 03.05.2019 р., тобто після виявлення у неї 05.03.2019 р. наведених вище порушень, та до їх усунення. Також дана декларація жодним чином не спростовує виявлені порушення. Більше того, згідно пояснень представника відповідача та третьої особи на час реєстрації відповідальним суб`єктом даної декларації, останньому не було відомо про проведення перевірки та фіксування допущених порушень відповідно до акту перевірки від 05.03.2019 року №125/19-пз. Дані пояснення знаходить своє підтвердження у самій же декларації, у відповідності до якої 03.05.2019 р. позивачка підтвердила, що їй відомо про передбачену законом відповідальність, за подання даних не в повному обсязі та недостовірних даних у декларації про готовність об`єкта до експлуатації, проте в такій остання не зазначила про проведення відповідної перевірки від 05.03.2019 р., притягненя її до адміністративної відповідальності постановою від 20.03.2019 р., та подальшого оскарження нею прийнятих рішень до Червоноградського міського суду Львівської області (дана справа) та до Львівського окружного адміністративного суду (адміністративна справа №1.380.2019.001227).

Щодо доводів позивачки в частині притягнення до відповідальності з порушенням строків накладення адміністративного стягнення, суд вважає зазначити наступне.

Статтею 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - два місяці з дня його виявлення.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1988 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» постановлено, що при перевірці додержання органом (посадовою особою) встановленого ст.38 КУпАП України двомісячного строку застосування адміністративного стягнення судам слід мати на увазі, що при правопорушеннях, які тривають, зазначений строк обчислюється з дня виявлення правопорушення.

Так, продовжуваним адміністративним проступком називають ряд ідентичних проступків, які вчиняються неодноразово з однаковою метою, формою вини, тими ж суб`єктами, засобами дії і які складають у сукупності єдине правопорушення (наприклад, дрібне розкрадання державного або колективного майна).

Проте триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Отже, враховуючи ту обставину, що факт вчинення правопорушення зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення від 05.03.2019 р., тобто із дня його виявлення, суд вважає, що позивач притягнений до адміністративної відповідальності 20.03.2019 р. у встановленому законом порядку, а саме протягом двомісячного строку з дня виявлення правопорушення.

Інші доводи, які викладені в позові не спростовують виявлених порушень.

Судом також враховано позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

В ст.242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог, а тому позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 90, 139, 243-246, 250, 255, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ДАБІ України в особі Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, з участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: ОСОБА_2 , головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту ДАБІ у Львівській області Онищак Христини Романівни, про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Червоноградський міський суд Львівської області протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 09.01.2020.

Суддя: М. Д. Новосад