Справа № 160/6470/19
Суддя: Кальник Віталій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 листопада 2019 року Справа № 160/6470/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Кальника В.В.
секретаря судового засідання Туренко К.М.
представника позивача Денисенко Т.М.
представника відповідача Панковської Е.П.
10 липня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дніпропетровський машинобудівний завод" звернулося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, у якій просить:
Позивач не погоджується із такими висновками, вважає їх протиправними, оскільки вищенаведена інформація із інформаційних баз контролюючого органу не може бути підставою для висновків про заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на додану вартість внаслідок включення до податкового кредиту сум податку на додану вартість, що були сплачені на користь підприємств-постачальників у складі вартості товарів. Позивач вказує і на безпідставність посилань у акті перевірки про те, що фінансово-господарські операції не були здійснені фактично та мають тільки їх документальне оформлення, оскільки зауваження у акті перевірки до форми та змісту наданих до перевірки первинних бухгалтерських документів відсутні, вказані надані позивачем документи відповідають вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та такі документи, у тому числі і податкові накладні, які були відповідачем зареєстровані у ЄРПН згідно до вимог п.201.11 ст.201 ПК України, є підставами для відображення їх позивачем у бухгалтерському та податковому обліку у відповідності до вимог ст.198 ПК України. Також позивач зазначає, що посилання фіскального органу на відсутність у контрагентів позивача необхідної кількості працівників, технічних, виробничих ресурсів, відсутність за юридичною адресою на момент звірки контрагентів позивача не свідчить про безтоварність угод поставки з позивачем, що узгоджується із постановою Верховного Суду від 16.01.2018р. у справі №К/9901/873/18. Позивач вказує і на те, що відповідачем жодного доказу не наведено щодо наявності умислу у позивача на укладення спірних угод без наміру створення наслідків, або позивач діяв без належної обачності та був обізнаний про допущення його контрагентами певних порушень при створенні підприємства чи веденні господарської діяльності. Окрім того, позивач вказує, що у акті перевірки відсутні і відомості про проведення перевірок або звірок контрагентів-постачальників позивача. Що стосується посилань відповідача на наявність відкритих кримінальних проваджень, фігурантами яких є контрагенти-постачальники позивача, позивач вказує, що існування таких проваджень саме по собі не є доказом відсутності реального здійснення спірних фінансово-господарських операцій, про що свідчить і позиція Верховного Суду, викладена у його постанові від 19.03.2019р. у справі №826/9534/17. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що висновки, викладені у акті перевірки від 07.03.2019 року є необґрунтованими, а винесене на його підставі оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.
Представник позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив позов задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував, надавши до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що контролюючим органом проведено документальну перевірку позивача, в ході якої встановлені порушення вимог діючого законодавства. За наслідками встановлених порушень відповідачем складено акт перевірки та винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення. Відповідач вважає податкове повідомлення-рішення правомірним, та такими, що винесене відповідно до вимог діючого законодавства, у зв`язку з чим, підстави для його скасування відсутні. Доводи наведені у позовній заяві позивача не ґрунтуються на вимогах податкового законодавства. Так, під час проведення позапланової виїзної перевірки позивача було встановлено порушення позивачем вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст 201 ПК України, п.п. 1 п. 4 розділу V, п.п. 1, п.п. 2, п.п. 5 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 13) в результаті чого завищено податковий кредит на 1 616 500,00 грн ПДВ внаслідок того, що відповідно до аналізу ЄРПН по ланцюгу постачання було встановлено, що проданий позивачеві товар контрагентами-постачальниками не придбавався у січні-серпні 2018 р., окрім того, контрагенти-постачальники позивача є фігурантами кримінальних проваджень щодо придбання ряду фіктивних підприємств з метою прикриття незаконної діяльності, а тому у ході перевірки встановлено відсутність реального здійснення операцій по ланцюгах постачання від ТОВ Дніпро Ойл Груп, ТОВ Продуктова Інноваційна компанія, ТОВ Протек Агро Груп, ТОВ Інформ-Агенетво Край (попередня назва - ТОВ ТД Бест Кантрі), ТОВ Дінекс Компані, ТОВ Охоронна компанія Полкан, ТОВ Автотрансіндустріал, ТОВ СД-Прогрес, ТОВ Візард Проект, ТОВ Фор-Постач до позивача у перевіряємому періоді. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Враховуючи неведене, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що у період з 18.02.2019 року по 28.02.2019 року Головним управліенням ДФС у Дніпропетровській області відповідно до п.п. 2.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78, п. 82.2 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у Дніпропетровській області від 11.02.2019 року №815-П було проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський машинобудівний завод» з питань дотримання вимог податкового законодавства України з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ Дніпро Ойл Груп за період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р., ТОВ Продуктова Інноваційна компанія за період з 01.11.2017 р. по 30. 11.2017 р., ТОВ Протек Агро Груп за період з 01.11.2017 р. по 30.11.2017 р., ТОВ Інформ-Агенетво Край (попередня назва - ТОВ ТД Бест Кантрі) за період з 01.03.2018 р. по 31.03.2018 р., ТОВ Дінекс Компані за період з 01.03.2018 р. по 31.03.2018 р., ТОВ Охоронна компанія Полкан за період з 01.05.2018 р. по 31.05.2018 р., ТОВ Автотрансіндустріал за період з 01.05.2018 р. по 31.05.2018 р., ТОВ СД-Прогрес за період з 01.06.2018 р. по 31.07.2018 р., ТОВ Візард Проект за період з 01.07.2018 р. по 31.07.2018 р., ТОВ Фор-Постач за період з 01.07.2018 р. по 31.07.2018 р.
- п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст 201 ПК України, п.п. 1 п. 4 розділу V, п.п. 1, п.п. 2, п.п. 5 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 13), що призвело до заниження податку на додану вартість, що підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету всього на суму 1 616 500,00 грн, в тому числі: за січень 2018 року - на 124 048,00 грн, за квітень 2018 року - 432 698,00 грн, за травень 2018 року - 462 404,00 грн, за червень 2018 року - 113 685,00 грн, за липень 2018 року - 454 225,00 грн, за серпень 2018 року - на 29 440,00 грн.
Правомірність вищенаведеного податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби є предметом даної адміністративної справи.
Висновки акта перевірки обґрунтовані тим, що перевіркою не підтверджено реальність вчинення господарських операцій по взаємовідносинам ТОВ «Дніпропетровський машинобудівний завод» з ТОВ Дніпро Ойл Груп, ТОВ Продуктова Інноваційна компанія, ТОВ Протек Агро Груп, ТОВ Інформ-Агенетво Край (попередня назва - ТОВ ТД Бест Кантрі), ТОВ Дінекс Компані, ТОВ Охоронна компанія Полкан, ТОВ Автотрансіндустріал, ТОВ СД-Прогрес, ТОВ Візард Проект, ТОВ Фор-Постач.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі по тексту - Податковий кодекс України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Пунктом 44.1 ст.44 ПК України визначено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
У відповідності до п.2 ст. 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Правила податкового обліку визначаються відповідними нормативними документами, що регламентують порядок оподаткування в Україні.
Згідно ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкуванням оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Тобто, для бухгалтерського обліку мають значення лише ті документи, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій.
Слід зазначити, що договір не є первинним обліковим документом для цілей бухгалтерського обліку. Відповідно до частини першої статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Отже, договір свідчить лише про намір виконати дії (операції) в майбутньому, а не про їх фактичне виконання.
Відповідно до вищенаведеного визначення, господарська операція пов`язана не з фактом підписання договору, а з фактом руху активів платника податків та руху його капіталу.
Вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків як обов`язкова ознака господарської операції кореспондує з нормами Податкового кодексу України.
За умови реального здійснення господарської операції, яка призвела до фактичного руху активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків, придбання товарів та послуг з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, правильності обчислення податкового кредиту, наявності первинних документів, в тому числі податкових накладних, виданих особою, зареєстрованою платником податку на додану вартість, платник податку на додану вартість має право на податковий кредит.
Податковий кредит сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом У цього Кодексу п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України.
Статтею 198 Податкового кодексу України передбачено право платників податку на віднесення сум податку до податкового кредиту, яким є сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду (п.п.14.1.181 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України ).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Пунктом 198.2 ст. 198 вказаного вище Кодексу визначено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.
За приписами пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;
- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до пункту 198.6 статті 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
Відповідно до пункту 201.4, 201.6 статті 201 ПКУ податкова накладна виписується у двох примірниках у день виникнення податкових зобов`язань продавця. Оригінал податкової накладної видається покупцю, копія залишається у продавця товарів/послуг. Податкова накладна є податковим документом і одночасно відображається у податкових зобов`язаннях і реєстрі виданих податкових накладних продавця та реєстрі отриманих податкових накладних покупця.
Також і за приписами п.201.10 ст.201 наведеного вище Кодексу встановлено, що податкова накладна видається платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, на вимогу покупця та є підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний надати покупцю податкову накладну та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Таким чином, з аналізу наведених норм видно, що датою виникнення у платника податку права на формування податкового кредиту з податку на додану вартість є, зокрема, дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною, при цьому, передбачено, що право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Також, за вищезгаданими нормами передбачено, що підставами для формування податкового кредиту та податкових зобов`язань, витрат і доходів є наявність у платника податків належним чином оформлених первинних бухгалтерських документів, що підтверджують реальність здійснення господарський операцій, зокрема і реєстрація податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних продавцем товарів та послуг, що дає право покупцю на віднесення вказаних сум до податкового кредиту.
Разом з тим, ані актом перевірки, ані із наданих учасниками справи документів судом не встановлено, а відповідачем не доведено відсутності у позивача податкових накладних по взаємовідносинах позивача з його контрагентами ТОВ Дніпро Ойл Груп, ТОВ Продуктова Інноваційна компанія, ТОВ Протек Агро Груп, ТОВ Інформ-Агенетво Край (попередня назва - ТОВ ТД Бест Кантрі), ТОВ Дінекс Компані, ТОВ Охоронна компанія Полкан, ТОВ Автотрансіндустріал, ТОВ СД-Прогрес, ТОВ Візард Проект, ТОВ Фор-Постач у спірний період за наведеними у акті перевірки господарськими операціями.
Таким чином, отримання позивачем від своїх контрагентів (продавців товару та послуг) податкових накладних, які були зареєстровані контролюючим органом у Єдиному реєстрі податкових накладних, є обов`язковими підставами для включення їх до податкового кредиту з податку на додану вартість позивачем протягом звітного періоду, а відповідно, і наявності права у позивача на бюджетне відшкодування, згідно до вимог ст.ст.198, 200, 201 ПК України.
Судом встановлено, що 16.08.2017 року між ТОВ Дніпро Оіл Груп (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0816/ДМЗ 17, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ Шахтоуправління Покровське згідно видаткової накладної № 412 від 0.11.2017 на суму 405000,00 грн; за довіренністю № 1691, експедитору ОСОБА_1 транспортуванння товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 385 від 03.11.2017р. з міста Дніпро до селища Удачное; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 09.11.2017р; 15.11.2017р; 17.11.2017р; 20.11.2017р.
Також, 17.11.2017 року між ТОВ Продуктова Інноваційна компанія (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 1117/ДМ317, згідно пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ТОВ Проммашредуктор згідно видаткової накладної № 431 від 17.11.2017 р. на суму 127524,00 грн за довіренністю № 98 заступнику директора Трубнікову С.О.; транспортуванння товару було здійснене власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ АЕ8831 ЕА згідно ТТН № 404 від 17.11.2017 р. по місту Дніпро з вул. Байкальська 9А на вул. Богомаза. Оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 11.12.2017р.
Крім того, 16.11.2017 року між ТОВ Протек Агро Груп (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 1116/ДМЗ 17, згідно пункту1.1 якого продавець зобовязується передати, а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
Також, 07.02.2018 року між ТОВ ТД БЕСТ КАНТРІ (продавець) ТА ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0207/ДМ318, згідно пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в строки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом березня 2018р. ТОВ ТД БЕСТ КАНТРІ було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № 4 від 01.03.2018 р., №15 від 02.03.2018р., №16 від 05.03.2018р., № 20 від 06.03.2018р., № 129 від 26.03.2018р., № 130 від 27.03.2018р., № 133 від 28.03.2018р. на суму 1323927,00 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена згідно платіжних доручень № 47 від 01.03.2018р., № 59 від 05.03.2018р., № 6673 від 14.03.2018р., №6674 від 14.03.2018р., № 6675 від 14.03.2018р., №6705, 6706, 6707, 6708 від 23.03.2018р., № 58 від 26.03.2018 р. на суму 621976,30 грн; частина боргу була закрита згідно договору переведення боргу №0524/ДМ318 від 24.05.2018р. Транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН № Р120 від 01.03.2018р. № Р139 від 02.03.2018р., № Р140 від 05.03.2018р., № Р141 від 06.03.2018 р., Р170 від 26.03.2018р., Р171 від 27.03.2018р., Р172 від 28.03.2018 р. зі складу ТОВ Бест Кантрі, що розташовний за адресою: м. Київ, вул. Ексковаторна, 30, до міста Дніпро, вул. Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №48 від 07.03.2018 р. на суму 236154,00 грн за довіреністю № 14-654 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 49 від 07.03.201р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 12.04.2018р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №52 від 07.03.2018 р. на суму 1472,00 грн за довіреністю № 14-654 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 53 від 07.03.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 12.04.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ТОВ Проммашредуктор згідно видаткової накладної № 61 від 27.03.2018 р. на суму 127524,00 грн за довіренністю № 132 від 27.03.2018 р. заступнику директора Трубнікову С.О.; транспортуванння товару було здійснене власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ АЕ8831 ЕА згідно ТТН № 60 від 27.03.2018 р. по місту Дніпро з вул. Байкальська 9А на вул. Журналістів. Оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 11.12.2017 р.
Крім того, 06.03.2018 року між ТОВ ДІНЕКС КОМПАНІ (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0306/ДМЗ 18, згідно пункт 1.1 якого продавець зобов`язується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом березня 2018 року ТОВДІНЕКС КОМПАНІ було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № 25 від 12.03.2018 р. і № 26 від 13.03.2018 р. на суму 1272258,00 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена згідно платіжного доручення № 6685 від 16.03.2018 р. та №6699 від 21.03.2018 р. на суму 114503,22 грн. Транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме; автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН № 2 від 12.03.2018 р. та ТТН № 3 від 13.03.2018 р зі складу ТОВ ДІНЕКС КОМПАНІ, що розташований за адресою: м. Києв, вул. Ексковаторна, 3, до м. Дніпро, вул. Байкальська № 9А.
Також, 16.05.2018 року між ТОВ Охоронна Компанія Полкан (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0516/18, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом травня 2018 року ТОВ Охоронна Компанія Полкан було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № РН-0522/04 від 22.05.2018 р., № РН0524/02 від 24.05.2018 р. на суму 1129932,00 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена на розрахунковий рахунок продавця на протязі червня 2018р. в повному обсязі. Транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН №116 від 22.05.2018 р. та ТТН № 117 від 24.05.2018 р. зі складу ТОВ Охоронна Компанія Полкан, що розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Заозерна, 50, до м. Дніпро, вул.Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДМК згідно видаткової накладної №154 від 25.05.2018 р. на суму 912000,00 грн. за довіреністю № 343/04 ч/з ОСОБА_13 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 148 від 25.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Києва.; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 26.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПрАТ Словянський Машинобудівний завод згідно видаткової накладної № 159 від 30.05.2018 р. на суму 7194,00 грн. за довіреністю № 1774 ОСОБА_4 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 151 від 30.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Словянськ; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 06.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДІКЕРГОФФ ЦЕМЕНТ Україна згідно видаткової накладної № 160 від 01.06.2018 р. на суму 201000,00 грн. за довіреністю № 29 ОСОБА_14 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 152 від 01.06.2018р. з міста Дніпро до міста Києва; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 19.06.2018 р.
Крім того, 07.05.2018 року між ТОВ АВТОТРАНСІНДУСТРАЛ (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0507/18, згідно пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом травня 2018 року ТОВ АВТОТРАНСІНДУСТРАЛ було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № 251 від 07.05.2018 р., № 288 від 08.05.2018 р., №373 від 10.05.2018 р., № 688 від 17.05.2018 р., № 3 від 10.05.2018 р. на суму 1644494,40 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена на розрахунковий рахунок продавця протягом червня 2018 р. частково та договором про переведення боргу № 0618/18 від 18.06.2018р. Транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН №251 від 07.05.2018 р. та ТТН № 288 від 08.05.2018 р. № 373 від 10.05.2018 р., № 688 від 17.05.2018 р. зі складу ТОВ АВТОТРАНСІНДУСТРАЛ, що розташовано за адресою: м. Дніпро, вул. Краснозаводська, 24 до вул. Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ ЗАВОД згідно видаткової накладної № 126 від 07.05.2018 р. на суму 5040,00 грн. за довіренністю № 070508 ч/з ОСОБА_17 ; транспортуванння товару було здійснене власним транспортним засобом, а саме автомобілем Газель АЕ8831ЕА згідно ТТН № 120 від 07.05.2018 р. по місту Дніпро з вул. Байкальська 9А до вул. Маяковського. Оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 27.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ Шахтоуправління Покровське згідно видаткової накладної № 129 від 11.05.2018 р. на суму 390720,00 грн. за довіренністю № 846 експедитору ОСОБА_1 4 транспортуванння товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 123 від 11.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Красноармійськ; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 02.05.2018 Р. та 01.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №130 від 11.05.2018 Р. на суму 215970,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Газель АЕ8831ЕА згідно ТТН № 124 від 11.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 11.07.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №132 від 11.05.2018 р. на суму 129300,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Газель АЕ8831ЕА згідно ТТН № 126 від 11.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 12.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №133 від 14.05.2018 р. на суму 186000,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця автомобілем Газель АЕ8831ЕА згідно ТТН № 127 від 14.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 11.07.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №138 від 14.05.2018 р. на суму 5904,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. ОСОБА_18 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Газель АЕ8831ЕА згідно ТТН № 132 від 14.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 12.06.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДМК згідно видаткової накладної №143 від 18.05.2018 р. на суму 274626,00 грн. за довіреністю № 333/04 ч/з ОСОБА_19 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Газель Ае8831 ЕА згідно ТТН № 137 від 18.05.2018 р. з міста Дніпро до міста Камянське; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 06.06.2018 р.
Також, 25.06.2018 року між ТОВ СД-ПРОГРЕС (продавець) та ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0625/ 18 ДМЗ, згідно пункт 1.1 якого продавець зобовязується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом травня 2018 року ТОВ СД-ПРОГРЕС було поставлено продукцію згідно видаткових накладних №РН0625/01 від 25.06.2018 р., № РН0703/02 від 03.07.2018 р., №РН 0704/04 від 04.07.2018 р., № РН0705/06 від 05.07.2018 р. на суму 1683120,00, грн; оплата за вказану продукцію була здійснена на розрахунковий рахунок продавця на протязі липня 2018 р. частково та договором про переведення боргу № 0626/18/ДМЗ/18 від 26.06.2018 р., № 0814/18ДМ318 від 14.08.2018 р.; транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН №266 від 25.06.2018 р. та ТТН № 2 від 03.07.2018 р., № 3 від 4.07.2018 р., № 4 від 05.07.2018 р. зі складу ТОВ СД-ПРОГРЕС, що розташований за адресою: м. Маріуполь, вул. Заозерна, 50, до м.Дніпро, вул. Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ Шахтоуправління Покровське згідно видаткової накладної № 194 від 27.06.2018 р. на суму 185808,00 грн. за довіренністю № 1191 експедитору ОСОБА_1 ; транспортуванння товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 181 від 27.06.2018 р. з міста Дніпро до міста Красноармійськ; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 15.08.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ Шахтоуправління Покровське згідно видаткової накладної № 193 від 27.06.2018 р. на суму 390720,00 грн. за довіренністю № 1191 експедитору ОСОБА_1 транспортуванння товару було здійснене транспортним засобом покупця згідно ТТН № 182 від 27.06.2018 р. з міста Дніпро до міста Красноармійськ; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 15.08.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДМК згідно видаткової накладної №202 від 06.07.2018 р. на суму 387084,00 грн. за довіреністю № 475/04 ч/з Судак; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 193 від 06.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Камянське; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 26.07.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ТОВ Проммашредуктор згідно видаткової накладної № 203 від 04.07.2018 р. на суму 245000,00 грн. за довіренністю № 150 заступнику директора Трубникову С.О.; транспортуванння товару було здійснене власним транспортним засобом, а саме автомобілем Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 194 від 04.07.2018 р. по місту Дніпро з вул. Байкальська 9А на вул. Журналістів. Оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 07.03.2018 р. та за 12.09.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №212 від 09.07.2018 р. на суму 236154,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. ОСОБА_18 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 195 від 09.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 07.08.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №214 від 09.07.2018 р. на суму 107754,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_6 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 197 від 09.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 07.08.2018 р.
Крім того, 09.07.2018 року між ТОВ ВІЗАРД ПРОЕКТ (продавець) ТА ТОВ ДМЗ (покупець) було укладено договір поставки № 0709/10/18 ДМЗ, згідно пункту 1.1 якого продавець зобов`язується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в троки згідно умовам даного договору.
На виконання вказаного договору протягом травня 2018 року ТОВ ВІЗАРД ПРОЕКТ було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № РН-0709/10 від 09.07.2018 р., № РН0717/04 від 17.07.2018 р., №РН 0718/07 від 18.07.2018 р., № РН 0719/07 від 19.07.2018р. на суму 1277961,00 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена на розрахунковий рахунок продавця на протязі липня-вересня 2018 р. частково та договором про переведення боргу № 0808/18/ДМЗ/18 від 08.08.2018р., № 0817/18ДМ318 від 17.08.2018 р.; транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН №1 від 09.07.2018 р. та ТТН № 1 від 17.07.2018р; № 2 від 18.07.2018р; № 3 від 19.07.2018р зі складу ТОВ Візард Проект, що розташований за адресою: м. Дніпро, вул. Ударників, 27, до м.Дніпро, вул. Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №209 від 13.07.2018 р. на суму 256680,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. Ражда ОСОБА_21 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 199 від 13.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 07.08.2018 р.
Також, 16.05.2018 року між ТОВ ФОР-ПОСТАЧ (продавець) ТА ТОВ «ДМЗ» (покупець) укладено договір поставки № 0516/ДМЗ 18 ДМЗ, згідно пункту 1.1 якого продавець зобовязується передати а покупець прийняти та сплатити продукцію в асортименті в строки згідно з умовами даного договору.
На виконання вказаного договору протягом 2018 року ТОВ ФОР-ПОСТАЧ було поставлено продукцію згідно видаткових накладних № РН-0710/03 від 10.07.2018 р., № РН0711/04 від 11.07.2018 р., №РН 0712/04 від 12.07.2018 р. на суму 623013,00 грн; оплата за вказану продукцію була здійснена на розрахунковий рахунок продавця на протязі липня 2018 р. частково та договором про переведення боргу № 0709/18/ДМЗ/18 від 09.07.2018 р. Транспортування вищевказаного товару було здійснено власним транспортним засобом, а саме автомобілем ГАЗЕЛЬ НОМЕР_1 ЕА згідно ТТН №266 від 10.07.2018 р. та ТТН № 267 від 11.07.2018 р., № 268 від 12.07.2018 р. з міста Кропивницький до м. Дніпро, вул. Байкальська № 9А.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ АРСЕЛОРМІТТАЛ Кривий Ріг згідно видаткової накладної №212 від 13.07.2018 р. на суму 2574,00 грн. за довіреністю № 14-854 юр від 28.12.2017 р. ОСОБА_18 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 202 від 13.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Кривий Ріг; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 07.08.2018 р.
Придбана продукція у подальшому була реалізована ПАТ ДМК згідно видаткової накладної №217 від 18.07.2018 р. на суму 263736,00 грн. за довіреністю № 526/04 ч/з ОСОБА_26 ; транспортування товару було здійснене транспортним засобом продавця Меrsedes-benz-sprinter АЕ6651ІР згідно ТТН № 207 від 18.07.2018 р. з міста Дніпро до міста Камянське; оплата за товар підтверджується банківськими виписками за 02.08.2018 р.
Фактичне реальне здійснення господарських операцій за вищенаведеними договорами поставок підтверджується також і копіями наданих позивачем як до перевірки, так і до суду первинних бухгалтерських документів, а саме: рахунками на оплату за придбаний товар, видатковими накладними, товарно-транспортними накладними щодо переведення товару, копіями платіжних доручень про сплату позивачем за отриманий товар, а також копіями виписок банку зі змісту яких видно, що позивачем було здійснено оплату за придбаний товар на користь його вищенаведених контрагентів-постачальників сум вартості товару, де у складі вартості товару позивачем як покупцем були сплачені і 20% сум ПДВ до бюджету.
Аналіз зазначених вище досліджених судом документів, спростовують висновки посадової особи контролюючого органу, викладені у акті перевірки від 07.03.2019 р, щодо неможливості підтвердити реальність господарської операції із вищевказаними контрагентами, у тому числі і щодо руху активів позивача (сплати позивачем суми ПДВ в складі оплати вартості придбаного товару), які підтверджені відповідними копіями платіжних доручень з відмітками банку про перерахунок коштів (рух активів) та виписок банку, зміст яких свідчить про перерахування позивачем коштів в рахунок оплати за придбаний товар.
За таких обставин, висновки посадової особи контролюючого органу є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зроблені на припущеннях, що не передбачено нормами податкового законодавства, спростовуються вище дослідженими первинними бухгалтерськими документами, у тому числі фактом наявності у позивача як покупця товару податкових накладних виписаних продавцями товару (його контрагентами), які були контролюючим органом зареєстровані у ЄРПН, що свідчить про дотримання вимог податкового законодавства позивачем, виходячи з того, що саме контролюючий орган був наділений повноваженнями зупинити реєстрацію таких податкових накладних та перевірити реальність вчинення господарської операції за такими податковими накладними у порядку, визначеному п.201.16 ст.201 ПК України.
Таким чином, аналіз вищенаведених документів та алгоритм дій позивача свідчить про те, що позивач діяв у повній відповідності до вимог чинного податкового законодавства, а саме: після отримання товару отримав від контрагентів-постачальників позивача (продавців товару) податкові накладні, які були зареєстровані у ЄРПН у встановленому законодавством порядку (факт реєстрації податкових накладних у ЄРПН продавцями товару підтверджений у акті перевірки), що давало позивачеві як покупцю право на віднесення вказаних сум податку на додану вартість до податкового кредиту у своїй податковій звітності, з урахуванням того, що порушення вимог законодавства при їх складанні під час проведення перевірки посадовою особою контролюючого органу не встановлено, про що в акті не зазначено, а тому за викладених обставин та досліджених судом первинних бухгалтерських документів, які фіксують реальність здійснення господарської операції, суд приходить до висновку про відсутність порушення саме позивачем як покупцем товару вимог п.198.1, п.198.3, п.198.6 ст.198, п. 201.10 ст 201 ПК України, п.п. 1 п. 4 розділу V, п.п. 1, п.п. 2, п.п. 5 п. 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 р. № 21 (в редакції наказу Міністерства фінансів України від 23.01.2015 р. № 13), виходячи із того, що відбувся у відповідний спірний період рух активів позивача по сплаті за придбаний позивачем товар на користь контрагентів-постачальників позивача, де у складі вартості придбаних товарів позивачем були і сплачені відповідні суми ПДВ, що підтверджено копіями платіжних доручень, а також і копіями виписок банку та не спростовано відповідачем жодними належними та допустимими доказами у відповідності до вимог ст.72-77 Кодексу адміністративного судочинства України.
А виходячи з того, що рух активів платника податків (позивача) фактично відбувся, що не спростовано відповідачем жодними доказами, позивач придбав товари та прийняв їх, що підтверджено первинними бухгалтерськими документами, висновки посадової особи контролюючого органу, викладені в акті перевірки від 07.03.2019 року, є лише припущеннями такої посадової особи та спростовуються оформленими у встановленому законодавством порядку первинними бухгалтерськими документами, які відповідають вимогам ст.ст.1,2,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Є безпідставними і доводи відповідача про те, що висновки акту перевірки контролюючого органу ґрунтуються на підставі аналізу баз електронних баз даних контролюючих органів, оскільки податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах контролюючого органу відносно контрагентів позивача (суб`єктів господарювання) по ланцюгах постачання послуг, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами носить виключно інформаційний характер та може бути лише підставою для ініціювання перевірок або зустрічних звірок суб`єктів господарювання та не є безумовними доказами нереальності господарських операцій без дослідження первинних бухгалтерських документів суб`єкта господарювання, що також передбачено і нормами податкового законодавства.
Посилання відповідача на відсутність у контрагентів позивача достатньої кількості працівників та основних фондів для ведення господарської діяльності, у тому числі і по взаємовідносинах за вищенаведеними договорами поставки не може вважатися достатньою підставою для визнання господарських операцій між позивачем та його вищенаведеними контрагентами нереальними, оскільки при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні досліджуватися відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку, що передбачено нормами податкового законодавства України і жодними нормами не передбачено відповідальності платника податків, який не був учасником такої господарської операції за наведеними вище договорами.
Вищенаведеної правової позиції дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 16.01.2018р. у справі №820/4648/13-а, від 29.03.2019р. у справі №808/3412/16.
Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Щодо посилання відповідача на наявність кримінальних проваджень, фігурантом яких є контрагенти позивача, суд зазначає наступне.
У п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 25.04.2003р. №3 роз`яснюється, що як незаконну діяльність, про яку йдеться у ст.205 КК України, слід розуміти такі види діяльності, які особа або не має права здійснювати взагалі, або ж, маючи право на це за певних умов чи з дотриманням певного порядку, здійснює з їх порушенням.
Так, у силу ч.1 ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Аналогічну норму містить ч.2 ст.2 Кримінального кодексу України.
За положеннями ч.6 ст.78 Кодексу адміністративного судочинства України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Отже, сам факт порушення кримінальної справи та отримання свідчень (пояснень) посадових осіб господарюючих суб`єктів в межах такої кримінальної справи, не є беззаперечним фактом, що підтверджує відсутність реальних правових наслідків всіх господарських операцій проведених позивачем та його контрагентами.
Такої ж позиції дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 27.03.2018р. у справі №816/809/17.
Разом з тим, відповідачем не надано вироків у вказаних кримінальних провадженнях, які б підтверджували фіктивне підприємництво позивача чи його контрагентів.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що із аналізу наданих первинних бухгалтерських документів у ході проведення перевірки у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для висновків про нереальність вищевказаної господарської операції позивача із його контрагентами, з урахуванням обставин та норм чинного податкового законодавства досліджених судом.
Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.
Так, Європейський Суд з прав людини у своєму рішення від 22.01.2009р.(«Булвес «АД проти Болгарії») зазначив, що платник податку не повинен нести наслідків невиконання постачальником його зобов`язань зі сплати податку і в результаті сплачувати ПДВ другий раз. На думку Європейського Суду такі вимоги стали надмірним тягарем для платника податку, що порушило справедливий баланс, який повинен підтримуватися між вимогами суспільного інтересу та вимогами захисту права власності. Право на податковий кредит є «власністю» у розумінні статті 1 Протоколу № 1, яке повинно розглядатися як таке, що виникло у момент повного виконання нею своїх зобов`язань щодо податкової звітності з ПДВ. Визнання права на нарахування податкового кредиту було поставлено в залежність від виконання обов`язків постачальником, в той час коли це не залежало від волі одержувача поставки застосування відповідних положень Закону «Про ПДВ» стало не передбаченим і самовільним. Платник податку не має абсолютно ніяких повноважень відслідковувати, контролювати і забезпечувати виконання постачальником його обов`язків із складення та подання декларації з ПДВ, а також обов`язку зі сплати ПДВ (п.43, п.69 зазначеного вище рішення Європейського Суду).
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» практика Європейського Суду з прав людини є джерелом права та свідчить про те, що якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкту, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку (рішення Європейського Суду від 09.01.2007р. у справі «Інтерсплав проти України»).
З огляду на викладене, судом не приймаються доводи відповідача щодо покладення юридичної відповідальності на позивача за порушення, які нібито вчинені контрагентом позивача та постачальниками контрагента позивача по ланцюгу постачання товару (обрив ланцюга), які викладені в акті перевірки від 07.03.2019р., оскільки у відповідності до ст. 61 Конституції України та вищенаведених норм чинного податкового законодавства позивач не може і не повинен нести відповідальність за дії своїх контрагентів.
При цьому, судом враховується і те, що наведений акт перевірки взагалі не містить жодних посилань на порушення саме позивачем вимог податкового законодавства, які перешкоджали б або забороняли позивачеві віднести суми податку на додану вартість по вищенаведених правовідносинах з наведеними вище контрагентами до податкового кредиту, з урахуванням того, що як свідчать матеріали справи, розрахунки між позивачем із вищевказаним контрагентом по отриманню позивачем товару від вказаного контрагента були проведені позивачем у безготівковому порядку та позивачем, як покупцем такого товару, було отримано товар та сплачено суму податку на додану вартість у складі вартості товару, що не спростовано відповідачем наданими документами.
Тобто, позивач, отримавши товар, сплативши податок на додану вартість у складі вартості товару, як покупець, дотримався всіх умов, визначених податковим законодавством щодо сплати податку на додану вартість, включив вказані суми до податкового кредиту, а отже, має законні та обґрунтовані сподівання на їх відшкодування відповідно до вимог податкового законодавства.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Частиною 1 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 242-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 14.11.2019 року.

Суддя В.В. Кальник