Справа № 440/3941/19
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р. Справа № 440/3941/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Любчич Л.В.

суддів: Жигилія С.П. , Спаскіна О.А.

за участю секретаря судового засідання Медяник А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, суддя Н.Ю. Алєксєєва, Пушкарівська вулиця, 9/26, Полтава, 36000, повний текст складено 25.11.19 по справі № 440/3941/19

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Національної поліції в Полтавській області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

17 жовтня 2019 року ОСОБА_1 ( далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області ( далі - відповідач, ГУ НП в Полтавській обл.) в якому просив:

зобов`язати ГУ НП в Полтавській обл. скасувати висновок службового розслідування від 08.06.2018, акт №2 за формою Н-Т та акт розслідування нещасного випадку за формою Н-5 від 08.06.2018;

зобов`язати ГУ НП в Полтавській обл. провести повторне службове розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 18.11.2015 під час перебування ОСОБА_1 на службі в робочий день та при виконанні службових обов`язків.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду.

Не погодившись з даною ухвалою суду позивач подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2019 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції безпідставно розширено тлумачення ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України). Судом формально розглянуті причини пропуску строку звернення до суду.

Апелянт вважає, що поза увагою суду першої інстанції залишилося те, що він з 2002 року проходив службу в Збройних силах України та має статус учасника бойових дій. Після судомного нападу його здоров`я сильно похитнулося. На даний час психіатром призначено лікування згідно до діагнозу органічний тривожний розлад. Йому важко цілеспрямовано діяти, особливо коли дія потребує тривалих зусиль, має порушення сну, підвищену тривожність та страх смерті. Тривалий час приймає ноотропні та седативні ліки, які налагоджують його тривожний стан, але побічним ефектом є сонливість та сповільнення та порушення розумового процесу.

Також апелянт до суду апеляційної інстанції подав клопотання в якому просив визнати поважними причини пропущення строку для звернення до суду за захистом його права та здійснення повторного службового розслідування за фактом нещасного випадку, який стався 18.11.2015 під час перебування на службі в робочий день при виконанні службових обов`язків та поновити пропущений з поважних причин строк для звернення до суду.

Зазначив, що ним оскаржується проведене службове розслідування на виконання постанови Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2017, яке було проведене лише 08.06.2018 без його присутності. В зв`язку з чим у нього не було можливості вчасно отримати акти розслідування нещасного випадку за формою Н-Т, Н-5 для звернення за одноразовою грошовою допомогою.

Зазначені акти отримав самостійно після неодноразових звернень до ГУ НП в Полтавській обл. Відповідач не відповідав на заяви та телефонні звернення щодо отримання інформації чи була проведена службова перевірка. Лише у липні 2019 року йому стало відомо про можливість отримання даних актів.

Після ознайомлення зі змістом даних актів, прийшов до висновку, що вони складені без додержання вимог чинного законодавства.

Саме відсутність повної та об`єктивної інформації і є тими обставинами, які унеможливлювали або ускладнювали фактичну можливість звернення до суду з позовом.

Залишаючи без розгляду адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не наведено доводів ні в апеляційній скарзі, ні в запереченні на клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та не надано доказів, які б підтверджували поважність пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Колегія суду з даними висновками суду першої інстанції не погоджується та вважає їх передчасними виходячи з наступного.

Як слідує із змісту позовної заяви, позивач звернувся з позовом до ГУ НП в Полтавській обл. в якій зазначив, що постановою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.05.2017, залишеною без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 27.09.2017 та постановою Верховного Суду від 17.04.2019 його позовні вимоги до ГУ НП в Полтавській обл., Батальйону патрульної поліції особливого призначення «Полтава» ГУ НП в Полтавській обл. задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Батальйону патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" ГУ НП в Полтавській обл. щодо не проведення службового розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що мало місце 18.11. 2015, у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346.

Зобов`язано Батальйон патрульної служби поліції особливого призначення "Полтава" ГУ НП в Полтавській обл. провести службове розслідування з приводу раптового погіршення стану здоров`я лейтенанта поліції ОСОБА_1 , що мало місце 18.11.2015 та оформити його результати у відповідності до вимог Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року №1346.

На виконання даного судового рішення службове розслідування було проведено 08.06.2018. Про проведення службового розслідування йому стало відомо лише у лютому 2019 року. Акти розслідування нещасного випадку за формою Н-Т , Н-5 позивач отримав 30.07.2019, ознайомившись з якими прийняв рішення про їх оскарження до суду.

Відповідач, в клопотанні про залишення без розгляду позову зазначив, що на адресу ОСОБА_1 , відразу після проведення розслідування були надіслані акти форми Н-5* та Н-Т*. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 по справі №552/2520/18 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП в Полтавській обл. про відшкодування моральної шкоди в задоволенні позову відмовлено. В даному рішенні встановлено наявність оскаржуваних актів. Тому відповідач вважає, що позивач достеменно повинен був дізнатися про те, що розслідування нещасного випадку завершено та за його результатами 08.06.2018 складені акти за формою Н-5* та Н-Т*.

Відповідно до частини 2 статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 зазначеної статті обумовлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна булла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутисядо суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду абовказатиіншіпідстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Пунктом 7 частини 1 статті 240 КАС України передбачено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.

Відповідно до ч.6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновленняцього строку та докази поважності причин його пропуску.

Згіднозі статтею 17 Закону України «Про виконаннярішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Так, ЄСПЛ у пунктах 37 та 38 рішеннявід 18 листопада 2010 року у справі «Мушта протии України» нагадав, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету, і має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип resjudicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні в часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41).

Як вбачається з ухвали суду від 22.10.2019 про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі судом не вирішувалось питання дотримання позивачем строку звернення до суду.

Підготовче судове засідання призначено на 11.11.2019.

11.11.2019 відповідачем до суду надано заяву про продовження процесуального строку для надання відзиву на позовну заяву та витребуваних доказів та клопотання про залишення без розгляду адміністративного позову ОСОБА_1 в зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

11.11.2019 задоволено клопотання відповідача та відкладено підготовче судове засідання до 25.11.2019.

21.11.2019 позивачем надано заперечення на заяву відповідача щодо продовження строку для надання відзиву, в якому ОСОБА_1 також просив відмовити відповідачу в задоволенні клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Як вбачається з вище викладених обставин справи, судом першої інстанції питання щодо наявності підстав для залишення позову без розгляду, в зв`язку з пропуском строку звернення до суду, вирішувалось після відкриття провадження по справі.

В порушення вимог п.7 ч.1 ст. 240 КАС України судом не було надано строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви та надання заяви про поновлення строку для звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску. Дане право позивача слідує із приписів ст. 123 КАС України.

Враховуючи допущені порушення судом першої інстанції норми процесуального права, колегія суддів прийшла до висновку про наявність підстав для скасування ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 25.11.2019, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Клопотання позивача про поновлення строку на звернення до суду з позовом в апеляційній інстанції не розглядається, оскільки вирішення даного питання віднесено до компетенції суду першої інстанції.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року по справі № 440/3941/19 скасувати.

Справу № 440/3941/19 направити на продовження розгляду до Полтавського окружного адміністративного суду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Любчич
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій О.А. Спаскін
Постанова складена в повному обсязі 17.01.2020