Справа № 461/6464/19
Суддя: Фролова Л. Д.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №461/6464/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Галицький районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Збожної О.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтував тим, що 25 липня 2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради відносно нього було складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП. У постанові інспектором зазначено, що позивачем було здійснено зупинку (стоянку) на вул. Герцена у м. Львові. Позивач зазначає, що постанова про адміністративне правопорушення є протиправною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Його автомобіль на даній ділянці дороги стоїть вже більше року, куди він був перевезений евакуатором у зв`язку із облаштуванням платної автостоянки на цій же вулиці. Автомобіль припаркований на відстані 11 метрів від перехрестя з вул. Стецька. Відтак, автомобіль суттєво не перешкоджав руху транспорту та пішоходів. Просить скасувати як незаконну постанову інспектора від 25 липня 2019 року.

Ухвалою суду від 21 листопада 2019 року відкрите провадження у справі.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 12 грудня 2019 року задоволене клопотання позивача про допит свідків; залишено без задоволення клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав та просив задовольнити. Пояснив, що автомобілем він не користується, такий перебуває на вул. Герцена більше року, куди його було переміщено евакуатором у зв`язку з облаштуванням стоянки. Крім того, за цей час автомобіль обікрали, вибили бокове скло. Саме так автомобіль був поставлений працівниками поліції, а інформація у постанові та листі щодо відстані 9 метрів від перехрестя не відповідає дійсності.

Аналогічні поясненням позивача надали покази свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника відповідача.

04 грудня 2019 року на адресу суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволення позову, мотивуючи тим, що наявна подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки позивачем було здійснено зупинку (стоянку) у невстановленому місці, чим створено перешкоду для руху транспортних засобів.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Відповідно до постанови по справі про адміністративне правопорушення ЛВ92213 від 25 липня 2019 року, складеної інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Дяковичем Ю.В., позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн.

В оскаржуваній постанові вказується, що 25 липня 2019 року, об 11 год. 52 хв., у м. Львові на вул. Герцена, 7, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу «ГАЗ-20», номерний знак НОМЕР_1 , ближче ніж 10 м до повороту, що створює суттєву перешкоду для руху автомобілів, чим порушив п. 15.10- ґ) Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) настає у виді штрафу за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 15.10-ґ) Правил дорожнього руху України стоянка забороняється поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 постанови ПВС України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП.

У постанові серії ЛВ92213 по справі про адміністративне правопорушення від 25 липня 2019 р., зазначено, що позивачем здійснено зупинку (стоянку) на відстані менше 10 метрів від повороту, що створює суттєву перешкоду для руху транспортних засобів.

Відповідно до 1.10 Правил дорожнього руху зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Стоянка - припинення руху транспортного засобу на час, більший ніж 5 хвилин, з причин, не пов`язаних з необхідністю виконання вимог цих Правил, посадкою (висадкою) пасажирів, завантаженням (розвантаженням) вантажу.

Тобто законодавець розмежовує поняття стоянки та зупинки і встановлює відмінність (різницю) між ними.

Разом з тим, відповідач у постанові не конкретизував, які дії вчинено ОСОБА_1 , зупинку чи стоянку. Таким чином, інспектором з паркування не встановлено одну із ознак складу адміністративного правопорушення, а саме об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Крім того, у постанові зазначено, що позивачем порушено п. 15.10-ґ) ПДР, який забороняє стоянку поза населеними пунктами в зоні небезпечних поворотів і випуклих переломів поздовжнього профілю дороги з видимістю або оглядовістю менше 100 м хоча б в одному напрямку руху.

Натомість порушення, яке зафіксоване інспектором фактично стосується невиконання вимог п. 15.9-ґ), який забороняє зупинку на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Склад адміністративного правопорушення обов`язково має містити наступні ознаки: об`єкт правопорушення, суб`єкт правопорушення, об`єктивна та суб`єктивна сторони правопорушення.

Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення.

Суд зазначає, що судовим розглядом встановлена відсутність складу адміністративного правопорушення не у зв`язку з відсутністю у діях позивача порушення вимог Правил дорожнього руху, а через таке, що не відповідає вимогам законодавства, формулювання постанови про адміністративне правопорушення.

У свою чергу, відсутність складу адміністративного правопорушення, в силу п. 1 ст. 247 КУпАП, є підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення; в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову

У п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України вказано, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення та закрити справу, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 139 КАС України витрати по сплаті судового збору необхідно компенсувати за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 2, 8-10, 241-246, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову інспектора з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради серії ЛВ № 92213 від 25 липня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Рішення ухвалене в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 13 січня 2020 року проголошено його вступну та резолютивну частини.

Повний текст рішення складений 16 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення або з дня отримання копії рішення.

Суддя Л.Д. Фролова