Справа № 460/3574/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

15 січня 2020 року м. Рівне №460/3574/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКвартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
До Рівненського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Оперативного командування " ІНФОРМАЦІЯ_1 " Сухопутних військ Збройних Сил України, у якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання (несвоєчасного надання) позивачу відповіді на запит від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI;

зобов`язати відповідача надати позивачу відповідь на поставлені питання у запиті від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем не виконано поданий позивачем запит на отримання публічної інформації від 25.10.2019, чим створено перешкоди у забезпеченні позивача та членів його сім`ї жилим приміщенням для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом виключеного з числа службового, як перебуваючого на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби. Позивач стверджує, що вказаний запит отримано відповідачем 29.10.2019, проте станом на 24.11.2019 відповіді не отримано, що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 16.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позову не визнав, подав відзив на позовну заяву (а.с.48-49) зазначаючи, що запит позивача отримано відповідачем 29.10.2019, на який надано відповідь 31.10.2019 за вих. № 2351, відтак доводи позивача про ненадання на поданий запит жодної інформації є безпідставними, тому просив суд відмовити в позові повністю.

10.01.2020 позивач подав через канцелярію суду заяву про зміну предмета позову у даній справі.

Ухвалою суду від 11.01.2020 подану заяву повернуто позивачу.

Дослідивши подані письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив таке.

Наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) від 21.09.2017 № 215, з 28.09.2017 підполковника ОСОБА_1 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського об`єднаного міського військового комісаріату (а.с.14).

26.10.2019 позивач звернувся до відповідача з запитом на отримання публічної інформації від 25.10.2019, у якому, покликаючись до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" та Закону України "Про інформацію", просив надати належним чином засвідчені копії наказів та наступну інформацію:

1. копію відповіді на заяву від 09.11.2017 вх. № 1923 (якщо така була) щодо погодження або не погодження даної заяви, для надання позивачу постійного житлового приміщення шляхом виключення з числа службового, квартири в якій він та члени його сім`ї проживають, один раз протягом усієї військової служби зі зняттям з військового обліку, або повідомити що відповідь на вказану заяву не надавалась;

2. повторно надати інформацію, а саме: оскільки рішенням житлової комісії Рівненського гарнізону від 23.11.2017 № 64 розглянуто та погоджено заяви (рапорти) щодо надання дозволу для зняття статусу службових квартир іншим військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби), окрім позивача, щодо пункту (статті) нормативно-правових актів України, які надають можливість чергу рахувати у інший спосіб ніж згідно за чергою, яка визначається часом зарахування на квартирний облік;

3. повторно надати інформацію яким чином КЕВ м. Рівне враховувало, та/або чому не враховувало заяву позивача від 09.11.2017 вх. № 1923 та рішення житлової комісії Рівненського гарнізону оформленого протоколом від 23.11.2017 № 64 щодо погодження заяв (рапортів) для надання дозволу щодо зняття статусу службових квартир вказаним у запиті військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби), які не відповідають порядку черговості, та порушили права позивача з більш ранніми датами зарахування на квартирний облік, при поданні до ГКЕУ ЗС України списку квартир, що пропонувались до виключення з числа службового житла МОУ та надання військовослужбовцям (особам звільненим з військової служби), Рівненського гарнізону для постійного проживання зі зняттям з квартирного обліку станом на 20.12.2017№;

4. інформацію, яка кількість службових квартир в Рівненському гарнізоні у віддані КЕВ м. Рівне станом на 01.01.2018 та станом на початок кожного наступного звітного періоду. (а.с.15).

Стверджуючи про неотримання відповіді на поданий запит у встановлений Законом України "Про доступ до публічної інформації" п`ятиденний строк позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями преамбули Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI цей Закон визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.

Частиною першою статті 2 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI визначено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI доступ до інформації забезпечується шляхом: 1) систематичного та оперативного оприлюднення інформації: в офіційних друкованих виданнях; на офіційних веб-сайтах в мережі Інтернет; на єдиному державному веб-порталі відкритих даних; на інформаційних стендах; будь-яким іншим способом; 2) надання інформації за запитами на інформацію.

Статтею 12 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.

Згідно з частиною першою статті 13 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; 2) юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; 3) особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; 4) суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.

Частиною четвертою цієї ж статті Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI передбачено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

У пункті 6 частини першої статті 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Відповідно до частин першої, другої та четвертої статті 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Письмовий запит подається в довільній формі.

Положеннями статті 23 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду.

Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; 7) інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності розпорядників інформації до суду здійснюється відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд зазначає, що кожній особі гарантується право на доступ до публічної інформації, яка має суспільний інтерес та яка зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях і знаходиться у володінні розпорядників публічної інформації.

Законом України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено механізм реалізації права на доступ до публічної інформації, який забезпечується, зокрема шляхом надання розпорядником публічної інформації у межах встановленого законодавством строку достовірної, точної та повної інформації на відповідний інформаційний запит безвідносно до того, чи запитувана інформація безпосередньо стосується запитувача.

Суд з`ясував, що запитувана позивачем інформація належить до публічної, стосується питань, що перебувають у площині повноважень відповідача, та при цьому судом не встановлено під час розгляду справи обставин, які б свідчили, що запитувана позивачем інформація не підлягає оприлюдненню чи має обмежений доступ або інші підстави для ненадання її запитувачу.

Ухвалою від 16.12.2019, якою суд прийняв позовну заяву до розгляду та вирішив питання відкриття провадження у справі, у відповідача витребовувалися докази у справі: копія запиту на отримання публічної інформації від 25.10.2019 ОСОБА_1 , що є предметом позову; копія відповіді на запит на отримання публічної інформації від 25.10.2019 ОСОБА_1 з копіями доданих документів; письмова інформація щодо дати отримання запиту на отримання публічної інформації від 25.10.2019 ОСОБА_1 та докази у підтвердження; докази на підтвердження дати надання (відправлення) відповіді на запит на отримання публічної інформації від 25.10.2019 ОСОБА_1 .

До відзиву на позовну заяву відповідач додав копію запиту позивача на отримання публічної інформації від 25.10.2019 (а.с.50), копію з журналу обліку вхідних не таємних документів (а.с.51-52), копію відповіді від 31.10.2019 № 2351 (а.с.53-54) та 2 копії з журналів обліку вихідних не таємних документів (а.с.55-58).

За результатом аналізу змісту запиту на отримання публічної інформації від 25.10.2019 та відповіді на вказаний запит від 31.10.2019 за вих. № 2351 суд з`ясував:

на поставлене перше запитання у запиті від 25.10.2019 у відповіді від 31.10.2019 за вих. № 2351 відповідач зазначив, що заява від 09.11.2017 надавалася позивачем на ім`я голови житлової комісії Рівненського гарнізону та була розглянута і погоджена на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону 07.05.2018 (копія протоколу № 65 надавалася на запит адвоката від 31.05.2018);

на друге запитання у запиті від 25.10.2019 відповідач повідомив, що рапорт позивача щодо зміни статусу квартири розглядався на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону 07.05 2018 на рівні з рапортами інших військовослужбовців та був погоджений. Питання надання постійного житла позивачу, як і вказаним ним військовослужбовцям на житловій комісії не розглядалося, так як перший черговик, якому може бути розглянуто питання надання постійного житла перебуває на квартирному обліку з 19.03.1994. Зазначено, що позивачу повідомлялося (вux. КЕВ м.Рівне від 18.10.19 № 2257; 19.06.19 № 1371; 29.10.18 № 2251; 06.09.18 № 1853, що його документи двічі подавалися в ГоловКЕУ на розгляд та були повернуті у зв`язку з тим, що ".. в обліковій справі відсутні відомості щодо реєстрації зазначеного військовослужбовця до 2010 року та 2007 року - по його дружині. " (копія листа за підписом заступника начальника ГоловКЕУ полковника В. Гринь від 28.09.2018 позивачу надавалася). Вказано, що позивачу не було відмовлено в наданні квартири, в якій проживає він зі своєю сім`єю для постійного проживання (знятті статусу), а документи повернуті з ГоловКЕУ на доопрацювання. Також зазначено, що у випадку надання позивачем необхідних документів, справа буде повторно направлена в ГоловКЕУ та розглянута на Комісії МОУ. Роз`яснено, що облікові справи військовослужбців, які перераховані у запиті позивача, рапорти яких були погоджені житловою комісією Рівненського гарнізону, визначеним порядком (як і справа позивача) були направлені на розгляд в ГоловКЕУ. Облікові справи, які відповідають встановленим вимогам надавалися на розгляд Комісії з контролю за розподілом житла в гарнізонах ЗСУ; інші - поверталися на доопрацювання. Підкреслено, що справа ОСОБА_2 на Комісію не виносилась і зміна статусу квартири не проводилась;

по третьому запитанню у запиті від 25.10.2019 відповідач повідомив, що заява позивача на ім`я голови житлової комісії Рівненського гарнізону від 09.11.17 розглядалася на засіданні житлової комісії Рівненського гарнізону 07.05.2018 (протокол № 65) та рекомендовано звернутися по суті прийнятих рішень до органу, який приймав це рішення або в житлову комісію військової частини НОМЕР_1 . Зазначено, що всі питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішується за місцем проходження служби та перебування їх на обліку (Інструкція п. 7 розділу 1);

на четверте поставлене у запиті від 25.10.2019 запитання відповідач вказав кількість службових квартир по Рівненському гарнізону: станом на 01.01.2018 - 190 квартир; станом на 01.01.2019 - 176 квартир.

При цьому суд враховує, що у поданій 10.01.2020 заяві про зміну предмета позову позивач не заперечував про отримання вказаної відповіді від 31.10.2019 № 2351 08.01.2020.

Беручи до уваги зміст наданої відповіді та обсяг запитуваної інформації у запиті від 25.10.2019 суд дійшов висновку, що відповідачем, як розпорядником публічної інформації, дотримано вимоги Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI в частині надання повної відповіді на поданий запит на отримання публічної інформації від 25.10.2019.

Аналіз доводів позовної заяви свідчить про незгоду позивача зі змістом наданої відповіді та незгодою щодо ненадання ОСОБА_1 на підставі поданої ним попередньо заяви та документів житлового приміщення для постійного проживання шляхом виключення із числа службових.

Суд зазначає, що порядок та підстави забезпечення військовослужбовців житловими приміщеннями не досліджується судом у межах судового розгляду цієї справи та не охоплюється предметом спору у даній справі.

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо ненадання відповіді на поставлені запитання у запиті від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI не знайшли підтвердження матеріалами справи та не відповідають встановленим фактичним обставинам, відтак у позові у цій частині слід відмовити.

Разом з тим, у позові позивач позивається щодо несвоєчасного надання відповіді на запит на отримання публічної інформації від 25.10.2019, з приводу чого суд зазначає таке.

Частинами першою та четвертою статті 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження. Про продовження строку розпорядник інформації повідомляє запитувача в письмовій формі не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

У ході судового розгляду суд з`ясував, що запит ОСОБА_1 на отримання публічної інформації від 25.10.2019 був направлений засобами поштового зв`язку 26.10.2019 та був отриманий адресатом 29.10.2019, що відповідачем не заперечується.

Враховуючи вимоги статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI строк для надання відповіді на означений запит сплинув 04.11.2019.

При цьому відповідач наголошував про надіслання відповіді на запит від 31.10.2019 за вих. № 2351 саме 31.10.2019 стверджуючи про підтвердження даного факту реєстрацією відповідного відправлення у журналі обліку вихідних не таємних документів (а.с.55-56).

Суд відхиляє такі доводи відповідача про дотримання строку надання відповіді на поданий запит позивача від 25.10.2019 позаяк нормами статті 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 № 2939-VI встановлено, що строк для надання відповіді на запит на інформацію починає відлік з дня отримання запиту, може бути продовженим до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження, та спливає у день надання такої відповіді, тобто фактичного вручення (надіслання), а не її реєстрації у документах внутрішнього обліку відповідача.

Суд зазначає, що право на доступ до публічної інформації включає в себе не тільки право на отримання відповідної інформації, а і право на своєчасність її отримання. Порушення суб`єктом владних повноважень права на своєчасність доступу до публічної інформації є невідновлювальним, тобто суд може лише констатувати порушення, а сам суб`єкт владних повноважень пропуск строку виправити не може, оскільки перебіг часу не залежить від волі будь-яких осіб.

За таких обставин, зважаючи на неможливість відновити своєчасність надання відповіді на запит на отримання публічної інформації ОСОБА_1 від 25.10.2019, належним та ефективним захистом порушеного права позивача є визнання такої бездіяльності відповідача протиправною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.06.2018 у справі № 800/369/17 (провадження № 11-259заі18) та у цій же справі в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.03.2019 (провадження № 11-1471заі18), а також Верховним Судом у постанові від 11.03.2019 у справі № 9901/989/18 (адміністративне провадження № П/9901/989/18).

Статтею 6 Конвенції та статтею 55 Конституції України кожній особі гарантується право на доступ до правосуддя, яке включає в себе право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Обов`язковою умовою надання захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод та інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати), зазвичай, індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Тобто, гарантоване статтею 55 Конституції України і конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджуване порушення було обґрунтованим.

У позовній заяві позивач зазначає про порушення відповідачем права позивача на отримання публічної інформації та стверджує, що ненадання відповідачем запитуваної інформації чинить позивачу перешкоди у реалізації захисту його прав та законних інтересів щодо забезпечення житлом як особи, яка перебуває на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.

Таким чином, звернення позивача з цим позовом спрямоване на забезпечення справедливої сатисфакції та належного відновлення порушеного права.

При цьому суд також враховує, що на момент вирішення справи у суді запитувана інформація, з приводу надання якої виник даний спір, надана відповідачем у листі від 31.10.2019 за вих. № 2351, який отримано позивачем 08.01.2020, що ним не заперечується.

До того ж суд вважає за необхідне звернути увагу позивача, що у разі не згоди з діями відповідача та порядком їх здійснення, позивач вправі оскаржити саме відповідні дії відповідача у встановленому порядку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням наведеного вище, за результатами судового розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Підстави для вирішення питання розподілу судових витрат у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне (33000, м. Рівне, вул. Чернишова, буд. 8, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне щодо несвоєчасного надання ОСОБА_1 відповіді на запит від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI.

В позові в частині визнання протиправною бездіяльності Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне щодо ненадання ОСОБА_1 відповіді на запит від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI та зобов`язання Квартирно-експлуатаційного відділу м.Рівне надати ОСОБА_1 відповідь на поставлені питання у запиті від 25.10.2019 у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 № 2939-VI, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 15 січня 2020 року.

Суддя Нор У.М.