Справа № 260/1141/19
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2020 року м. Ужгород№ 260/1141/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Луцович М.М.

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

позивач - не з`явився;

представника відповідача - Крупа-Газуда М.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління ДФС у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем на підставі Акта невиїзної документальної перевірки №Н0008/9/07-16-13-05/НОМЕР_2 від 26.06.2019 року були винесені податкові повідомлення-рішення від 17.07.2019 року за № та за №. Так, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення-рішення, відповідач виходив з того, що позивач надав Волинській митниці документи, які містять неправдиві дані щодо вартості транспортного засобу, що призвело до заниження митної вартості товару на 87209, 65 грн., що в свою чергу спричинило недобір митних платежів на суму 27907,08 грн., з яких ввізне мито - 8720, 96 грн., ПДВ - 19186, 12 грн. Однак позивач не погоджується з даним висновком відповідача та наголошує, що правовідносини щодо придбаного ним автомобіля марки «RENAULT MEGANE» кузов № НОМЕР_1 виникли на підставі підписаного договору - KAUFVERTRAG без номера від 09.05.2018 року та вартість автомобіля становить 1150 Євро, які він фактично сплатив продавцю. При ввезенні даного автомобіля в Україну з Польщі позивач подав митну декларацію №UA205090/2018/036354 від 16.05.2018 року, вказавши вартість автомобіля 1150 євро та Волинською митницею ДФС вказана декларація була перевірена і прийнята. Окрім того, рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 18.10.2019 року, яке набуло законної сили було встановлено відсутність в діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі, шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Таким чином, позивач наголошує, що відповідачем було протиправно збільшено зобов`язання з митних платежів, а тому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак згідно надісланого 10.01.2020 року до суду клопотання просив розглядати дану справу за його відсутності.

Представник відповідача заперечила щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб визначений законодавством України.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 21.06.2019 р. по 25.06.2019 р. відповідачем було проведено невиїзну документальну перевірку щодо стану дотримання позивачем законодавства України з питань державної митної справи - своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів під час митного оформлення «легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 » за ВМД ІМ 40ДЕ № UА205090/2018/036354 від 16.05.2018 року, результати якої відображені в Акті від 26.06.2019 року №Н0008/9/07-16-13-05/НОМЕР_2 (а.с. 9-15).

Так, в ході проведеної документальної невиїзної перевірки було встановлено порушення позивачем статті 49, пункту 2 частини 2 статті 52 та частини 21 статті 58 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита в період, що перевірявся на загальну суму 8720,96 грн., а також пункту 185.1 (в) статті 185 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість в період, що перевірявся на загальну суму 19186,12 грн.

За результатом проведеної перевірки відповідачем були винесені податкові повідомлення-рішення від 17.07.2019 року, а саме: за №, згідно якого збільшено податкове зобов`язання ОСОБА_1 на 19186,12 грн. та накладено штрафні санкції 4796,53 грн. (а.с. 16) та за №, згідно якого збільшено податкове зобов`язання ОСОБА_1 на 8720,96 грн. та накладено штрафні санкції 2180,24 грн. (а.с. 18).

Зокрема, в ході проведеної перевірки відповідачем було встановлено, що 16.05.2018 року, транспортний засіб легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 », був ввезений на митну територію України та оформлений Волинською митницею ДФС, що підтверджується митною декларацією ІМ 40 ДЕ № UА205090/2018/036354 від 16.05.2018 року, де декларантом являвся громадянин ОСОБА_2 , а отримувачем (власником) та особою відповідальною за фінансове врегулювання при митному оформленні товару - ОСОБА_1 .

Вище вказаний транспортний засіб, а саме: легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 » був оформлений Волинською митницею ДФС за МД № UА205090/2018/036354 від 16.05.2018 року відповідно до фактури KAUFVERTRAG без номера від 09.05.2018 року, який слідував від продавця «Antanas Smolskis», Kantstr, 27, 21224, Penue в адресу фізичної особи - ОСОБА_1 за ціною 1150 євро.

Митна вартість транспортного засобу визначалась з використанням основного методу - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції).

Так, з врахуванням офіційного курсу Національного банку України на дату митного оформлення (31,14630200 грн. на 1євро) враховуючи задекларовану фактурну вартість - 1150 євро (35818,24 грн.), та страхування до кордону у розмірі 50 євро (1557,32 грн.), митна вартість була задекларовану у розмірі 37375,56 грн.

Однак, в подальшому Волинською митницею ДФС було отримано звернення митних органів Литовської Республіки про надання адміністративної допомоги у підтвердженні факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортного засобу «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

Відповідно до експортної декларації Литви 18LTKR1000EK01F949 від 27.01.2018 та рахунку-фактури (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN Nr.2399 від 27.01.2018 року, відправником транспортного засобу «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 виступила фірма UАВ «Т&S MOBILE», Каuno g.151, 68228 MARIJAMPOLE LT, а отримувачем - громадянин України ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1), при цьому вартість вищезазначеного транспортного засобу становила 4000 євро.

Відповідач зазначає в Акті перевірки, що за наслідками аналізу отриманих документів було встановлено, що відомості щодо відправника та одержувача вказаного транспортного засобу, а також щодо його вартості у отриманих документах відрізняються від аналогічних даних, наявних у базах даних Волинської митниці ДФС.

З огляду на викладене відповідач дійшов висновку, що під час митного оформлення транспортного засобу «легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 позивач надав Волинській митниці документи, які містять неправдиві дані щодо його вартості, а саме фактуру KAUFVERTRAG без номера від 09.05.2018 року, що призвело до заниження митної вартості товару на 87209,65 грн., що в свою чергу спричинило недобір митних платежів на суму 27907,08 грн., з яких ввізне мито - 8720, 96 грн., ПДВ- 19186,12 грн.

Таким чином, відповідач в ході проведеної перевірки, на підставі отриманих від митних органів Литовської Республіки документів, дійшов висновку, що фактурна вартість ввезеного позивачем легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 складає 4000 євро (рахунок-фактура (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN Nr.2399 від 27.01.2018 року), а тому позивачем під час митного оформлення вказаного транспортного засобу було заявлено недостовірні відомості щодо митної вартості, що призвело до заниження митної вартості товару на 87209,65 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно із п.1 ч.1 ст.50 Митного кодексу України (далі - МК України) відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Згідно із ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.55 МК України встановлено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Відповідно до ч. 21 ст. 58 МК України Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Згідно пп. "в" п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України (далі - ПК України) об`єктом оподаткування є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Відповідно до п. 190.1 ст. 190 ПК України базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

При визначенні бази оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, перерахунок іноземної валюти у валюту України здійснюється за курсом валюти, визначеним відповідно до статті 39-1 цього Кодексу.

Як підтверджується наявними матеріалами справи, відповідач дійшов висновку щодо заниження позивачем митної вартості транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 на 87209,65 грн. на підставі отриманих від митних органів Литовської Республіки документів (рахунок-фактура (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN Nr.2399 від 27.01.2018 року), згідно яких фактурна вартість ввезеного позивачем легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 складає 4000 євро.

Таким чином, головним доказом для висновку відповідача щодо заниження позивачем митної вартості транспортного засобу та підставою винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень слугували документи одержані від литовських митних органів.

Так, судом в ході розгляду справи по суті встановлено, що Державною фіскальною службою України було отримано запит литовських митних органів від 05.11.2018 року про підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких був також легковий автомобіль марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 . Вказані документи литовських митних органів були надіслані Державною фіскальною службою України до Волинській митниці ДФС для проведення відповідної перевірки.

Так, за результатами проведеної перевірки, 30.01.2019 року Волинською митницею ДФС було складено щодо позивача протокол про порушення митних правил №0406/20500/19, в якому зазначено, що позивач під час митного оформлення легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 27907,08 гривень, тобто заявив в митній декларації неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

13.03.2019 року заступником начальника Волинської митниці ДФС Герман В. М. було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0406/20500/19, згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України.

Судом встановлено, що позивач оскаржив постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича у справі про порушення митних правил №0406/20500/19 від 13.03.2019 року до Любомльського районного суду Волинської області (справа № 163/777/19).

Згідно рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19), яке 03.12.2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом було залишено без змін, постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 13.03.2019 року в справі про порушення митних правил № 0406/20500/19 про притягнення позивача до відповідальності за ст.485 МК України з накладенням стягнення у вигляді штрафу було визнано протиправною та скасовано, а провадження в справі за протоколом про порушення митних правил № 0406/20500/19 - закрито.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, відповідно до рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19), яке 03.12.2019 року Восьмим апеляційним адміністративним судом було залишено без змін, зазначено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація №18LTKR1000EK01F949, довідка-рахунок серії TSN № 2399, касовий ордер серії TSM № 01043.

Як зазначено Любомльським районним судом Волинської області, в рішенні від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19, яке набрало законної сили 03.12.2019 року): сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Експортна декларація № 18LTKR1000EK01F949 для митного оформлення надавалась експортером, тобто компанією UAB "T&S MOBILE", яка виступала і декларантом; покупцем товару в декларації зазначений ОСОБА_3 . Як вбачається із інформації з мережі Інтернет-сайту щодо стану експортних MRN (для міжнародних перевезень), інформація щодо митної декларації № 18LTKR1000EK01F949 відсутня.

Так, Любомльським районним судом Волинської області, в рішенні від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19, яке набрало законної сили 03.12.2019 року) встановлено, що подані позивачем документи для митного оформлення транспортного засобу ніким не скасовані і не визнані недійсними. Отримана від литовських митних органів копія реєстраційної картки транспортного засобу на території України не доводить протиправних дій саме позивача і, в той же час, не спростовує факту придбання автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Зокрема, в рішенні Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19, яке набрало законної сили 03.12.2019 року) зазначено, що матеріали справи не містять жодної інформації про повноваження ОСОБА_2 щодо здійснення декларування транспортного засобу в інтересах ОСОБА_1 , а самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності у його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару. Такі документи лише свідчать, що Литовська компанія UAB "T&S MOBILE" 27.01.2018 року задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з ЄС.

Таким чином, рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що в діях позивача, під час митного оформлення транспортного засобу, відсутній факт подання неправдивих відомостей щодо вартості транспортного засобу марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 .

З огляду на вище викладене та з урахуванням рішення Любомльського районного суду Волинської області від 18 жовтня 2019 року (справа № 163/777/19, яке набрало законної сили 03.12.2019 року) суд приходить висновку, що позивачем при оформленні легкового автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2010 року випуску, кузов № НОМЕР_1 не було занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита, а також не занижено податкове зобов`язання по сплаті податку на додану вартість. Доказів протилежного відповідач до суду не надав.

Відтак, відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень від 17.07.2019 року за № та за №.

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1536,70 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у Закарпатській області (вул. Волошина, буд. 52, м. Ужгород, Закарпатська область, 88000) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 17.07.2019 року №, згідно якого збільшено податкове зобов`язання ОСОБА_1 на 19186,12 грн. та накладено штрафні санкції 4796,53 грн.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Закарпатській області від 17.07.2019 року №, згідно якого збільшено податкове зобов`язання ОСОБА_1 на 8720,96 грн. та накладено штрафні санкції 2180,24 грн.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1536,70 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 70 копійок) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

СуддяМ.М. Луцович

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 20.01.2020 року.