Справа № 1.380.2019.005271
Суддя: Сподарик Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.005271
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого-судді Сподарик Н.І.,

за участю секретаря судового засідання Карпи А.В.,

представника позивача Юхман Я.В.,

представника відповідача Гавриляк Р.А. ,

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" (далі - ТОВ «ПАНОРАМА БУД», позивач) до Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України, відповідач 1), Головного управління Державної фіскальної служби у Львівській області (далі - ГУ ДФС у Львівській області, відповідач 2) з вимогами (з урахуванням уточнення від 04.11.2019 вх. №40406):

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (правонаступник Головне управління Державної податкової служби у Львівській області ) №1257529/39230848 від 20.08.2019 щодо відмови в реєстрації податкової накладної № 97 від 31.07.2019, про відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України (правонаступник Державна податкова служба України) зареєструвати товариству з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" податкову накладну № 97 від 31.07.2019 вказавши строк її реєстрації 31.07.2019;

- здійснити розподіл судових витрат: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (правонаступник Державна податкова служба України) та Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (правонаступник Головне управління Державної податкової служби у Львівській області ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" судові витрати в сумі 33 842 грн., в тому числі 3842 грн. судового збору та 30000 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 18.10.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків. На виконання вимог зазначеної ухвали суду позивач усунув недоліки позовної заяви.

07.11.2019 за вх. № 40406 позивачем подана заява в порядку ст. 47 КАС України про уточнення позовних вимог, а саме просить суд :

визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (правонаступник Головне управління Державної податкової служби у Львівській області ) №1257529/39230848 від 20.08.2019 щодо відмови в реєстрації податкової накладної№ 97 від 31.07.2019, про відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

зобов`язати Державну фіскальну службу України (правонаступник Державна податкова служба України) зареєструвати товариству з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" податкову накладну №97 від 31.07.2019 вказавши строк її реєстрації 31.07.2019;

здійснити розподіл судових витрат: стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (правонаступник Державна податкова служба України) 04053, (м. Київ, Львівська площа, буд. 8; 7 ) та Головного управління Державної фіскальної служби України у Львівській області (правонаступник Головне управління Державної податкової служби у Львівській області ) (м. Львів, вул. Стрийська,35, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" судові витрати в сумі 33 842 грн., в тому числі 3842 грн. судового збору та 30 000 грн. витрати на професійну правову допомогу.

Ухвалою суду від 07.11.2019 відкрито загальне позовне провадження у справі.

04.12.2019 за вх. № 45969 від позивача надійшов відзив на позовну заяву, позовні вимоги заперечив, просив суд у задоволені позову відмовити повністю.

04.12.2019 за вх. № 46051 представником позивача подано відповідь на відзив.

Представник позивача у підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача 04.12.2019 за вх.№ 45975 подав клопотання про заміну сторони відповідачів, а саме просить суд: замінити відповідача 1 - Головне управління ДФС у Львівській області на Головне управління ДПС у Львіській області ( вул. Стрийська 35, м. Львів, 79003), та відповідача 2 - ДФС України на ДПС України ( пл. Львівська, 8, м.Київ, 04655). Зазначив, що оскільки 02.08.2019 було внесено запис у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про те, що Головне управління ДФС у Львівській області знаходиться в стані припинення, а 17.05.2019 було внесено запис у ЄДР юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань про те, що ДФС України знаходиться в стані припинення і просить замінити відповідачів.

Позовні вимоги мотивовані наступним. Відповідно до приписів п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України (далі - ПКУ) позивачем було сформовано та направлено на реєстрацію в Єдиний реєстр податкову накладну №97 від 31.07.2019. До податкової накладної позивачем отримано Квитанцію згідно з якою документ прийнято, реєстрація зупинена. З метою завершення реєстрації вищезазначеної податкової накладної у відповідності до вимог п.12, п.14 Постанови КМУ №117 від 21.02.2018 платником податків було подано додаткові письмові пояснення та направлено копії документів про підтвердження реальності господарських операцій по відмовленій податковій накладній.

Однак, Рішенням Комісії ДФС, протиправно на думку позивача, у реєстрації податкової накладної відмовлено. Як на підстави відмови відповідач покликався на ненадання платником податку копій усіх необхідних документів. Враховуючи вищевикладене, ТОВ «ПАНОРАМА БУД» вважає таке рішення незаконним та необґрунтованим.

Ухвалою від 28.11.2019 суд відмовив у задоволення клопотання представника відповідачів про об`єднання справ в одне провадження.

Представник відповідача 2 надав відзив на позовну заяву (від 04.12.2019 вх. №45969). На спростування позовних вимог зазначено наступне. Вважає, що у ГУ ДПС у Львівській області були законні підстави для прийняття Рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, а тому такі дії є правомірними, оскільки надані платником податку копії документів не є достатніми для прийняття відповідного рішення про реєстрацію.

Щодо відшкодування судових витрат зазначив, що документів які підтверджують відображення доходів та витрат на професійну правничу допомогу не надано, а у наданому розрахунку вказана лише фіксована сума. Враховуючи наведене зазначені вимоги, на переконання представника відповідачів, задоволенню не підлягають.

Представник позивача надав відповідь на відзив (вх. №46051 від 04.12.2019), зазначає, що ТОВ «ПАНОРАМА БУД» було подано письмові пояснення та долучено первинні бухгалтерські документи, що беззаперечно на переконання позивача, свідчить про протиправність оскаржуваного Рішення Комісії ДФС України. Звертає увагу, що у поданому відзиві, відповідач 2 не ставить під сумнів господарську операцію позивача, не стверджує про фіктивність такої операції чи про проведення безтоварної операції, а посилається на відсутність подання письмових пояснень. Стосовно судових витрат, вказує , що подано лише попередній орієнтовний розрахунок.

В судовому засіданні по розгляду справи представник позивача вимоги ТОВ «ПАНОРАМА БУД» підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти позову заперечив.

Зазначив, що причиною відмови у реєстрації податкової накладної було ненадання в повному обсязі належних копій документів які є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Дослідивши доводи позову, зібрані у справі докази в їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідачів, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

ТОВ «ПАНОРАМА БУД» зареєстроване як юридична особа, , є платником податків у розумінні ПКУ.

У процесі здійснення господарської діяльності ТОВ «ПАНОРАМА БУД» в особі директора Курчик В.М. (суборендар) уклало Договір №14/06-19 суборенди обладнання від 14.06.2019 з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (суборендодавець).

01.07.2019 між ТОВ «ПАНОРАМА БУД» в особі директора Мах Н.В. (суборендодавець) та ТОВ «ОРБУДСЕРВІС» в особі директора Костик О.С. (суборендар) було укладено Договір №01/07-19 суборенди обладнання.

Відповідно до умов даних Договорів Суборендодавець зобов`язаний власними силами, засобами та матеріалами здійснити перебазування обладнання визначеного в Акті прийому-передачі, та передати Суборендарю, а Суборендар приймає в тимчасове оплатне користування майно - обладнання в робочому, технічно справному стані.

Згідно Акта приймання-передачі до Договору суборенди обладнання №14/06-19 від 14.06.2019 відповідно до умов укладеного Договору оренди, Суборендодавець передав, а Суборендар прийняв у тимчасове платне користування обладнання, відповідно до визначеного в Акті переліку.

Відповідно до Акта надання послуг №173 від 30.07.2019 на підставі Договору, фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були виконані наступні роботи (надані такі послуги): суборенда обладнання за липень 2019 року згідно Договору.

Згідно Акта приймання-передачі до Договору суборенди обладнання №01/07-19 від 01.07.2019 відповідно до умов укладеного Договору оренди, Суборендодавець передав, а Суборендар прийняв у тимчасове платне користування обладнання, відповідно до визначеного в Акті переліку.

Відповідно до Акта надання послуг №101 від 31.07.2019 на підставі Договору, представником ТОВ «ПАНОРАМА БУД» Мах Назарієм Васильовичем були виконані наступні роботи (надані такі послуги): суборенда обладнання за липень 2019 року №01/07-19 від 01.07.2019.

Документообіг між платником податків та контролюючим органом щодо реєстрації податкових накладних відбувається в електронному вигляді, як це передбачено Порядком ведення Єдиного реєстру податкових накладних.

У зв`язку з наведеним, у відповідності до п.201.10 ст.201 ПКУ, позивачем було сформовано та надіслано до контролюючого органу податкову накладну №97 від 31.07.2019, заявлено загальну суму з ПДВ 96000,00 грн.

15.08.2019 через Автоматизовану систему «Єдине вікно подання електронних документів» ДФС України платником податків було отримано Квитанцію про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. За результатами обробки: Документ доставлено до ДФС України, ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО, РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. В Квитанції зазначено, що накладна відповідає вимогам пп.1.6 п.1 «Критеріїв ризиковості платника податку», платнику податків запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Керівником ТОВ «ПАНОРАМА БУД» 19.08.2019 було скеровано до ГУ ДФС у Львівській області (Залізничного району м. Львова) Повідомлення №1 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено.

Зазначене Повідомлення №1 з доданими поясненнями та підтверджуючими документами прийнято до розгляду, що підтверджується Квитанцією №2 та відповідачами не заперечується.

Комісією ГУ ДФС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ДРПН або відмову в такій реєстрації, прийнято Рішення від 20.08.2019 №1257529/39230848 про відмову у реєстрації податкової накладної.

Не погоджуючись з вказаним Рішенням, ТОВ «ПАНОРАМА БУД» звернулося до суду з цим позовом.

Конституція України прямо вказує на законодавчу форму встановлення податку, зокрема зазначає, що тільки законами України встановлюються система оподаткування, податків і зборів.(п.1 ч.2 ст.92 Конституції України).

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України, який визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно з п.п.а, б п.185.1 ст.185 ПКУ об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, згідно з приписами норми п.187.1 ст.187 ПКУ, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню; б) дата відвантаження товарів.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п.188.1 ст.188 ПК України).

Пунктом 201.10 ст. 201 ПКУ, передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначає Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 ( далі- Порядок №1246).

Згідно із пунктом 2 цього Порядку податкова накладна - це електронний документ, який складається платником податку на додану вартість відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Після накладення електронного цифрового підпису платник податку здійснює шифрування податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі та надсилає їх ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. Примірник податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронній формі зберігається у платника податку (пункт 11 Порядку №1246).

Після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

- відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

- чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

- наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

- наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200 1.3 і 200 1.9 статті 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

- наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

- факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

- відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", «Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (пункт 12 Порядку № 1246).

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (пункт 13 Порядку №1246).

Відповідно до пункту 201.16. статті 201 ПКУ реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних». Цією постановою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок № 117)

За визначенням термінів, наведеному в пункті 1 Порядок № 117: моніторинг - сукупність заходів та методів роботи контролюючих органів, що виявляє за результатами проведення аналізу наявної інформації в інформаційних ресурсах ДФС та/або за результатами проведення обробки та аналізу податкової інформації обєктивні ознаки наявності ризиків порушення норм податкового законодавства; критерій оцінки ризиків, достатній для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, - визначений показник моніторингу, що характеризує ризик.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 117 податкові накладні/ розрахунки коригування, що подаються на реєстрацію в Реєстрі до проведення моніторингу, за результатами якого можливе зупинення їх реєстрації, перевіряються відповідно до таких ознак:

1) податкова накладна, яка не підлягає наданню отримувачу (покупцю) та/або складена за операцією, що є звільненою від оподаткування;

2) обсяг постачання, зазначений платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування, становить менше 500 тис. гривень та керівник - посадова особа такого платника податку є особою, яка займає аналогічну посаду не більше ніж у трьох (включно) платників податку;

3) одночасно значення показників D та P, розрахованих у наведеному у цьому підпункті, мають такі розміри: D >0,05, Р<РмЧ1,4, де: D - розрахункова величина, яка дорівнює S/T; S - загальна сума сплачених за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування, сум єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої під час ввезення товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами; T - загальна сума постачання товарів/послуг на митній території України, що оподатковуються за ставками 0, 20 і 7 відсотків, зазначеними платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування; P - сума податку на додану вартість, зазначена платником податку в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі у звітному (податковому) періоді, з урахуванням поданої на реєстрацію в Реєстрі податкової накладної / розрахунку коригування; Рм - найбільша місячна сума податку на додану вартість, зазначена у податкових накладних/ розрахунках коригування, зареєстрованих платником податку в Реєстрі за останні 12 календарних місяців, що передують місяцю, в якому складено податкову накладну / розрахунок коригування. Значення показника D за останні 12 календарних місяців обраховується ДФС станом на перше число календарного місяця та кожного 10 числа стає доступним платнику податку в електронному кабінеті.

Податкова накладна/розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку (пункт 5 Порядку № 117).

У разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 6 Порядку № 117).

Порядком № 117, передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації. (пункт 12 Порядку № 117).

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складання податкової накладної/розрахунку коригування;

2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;

3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі. (пункт 13 Порядку № 117).

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством (пункт 14 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування (пункт 15 Порядку № 117).

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних/розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні/розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку. (пункт 16 Порядку № 117).

Письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (пункт 18 та пункт 19 Порядку № 117).

Відповідно до п. 20 Порядку № 117 зазначені комісії приймають рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Згідно п.21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за формою згідно з додатком 2 підлягає реєстрації в окремому Реєстрі податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена. Відповідне рішення набирає чинності після реєстрації його в такому Реєстрі. (пункт 22 Порядку № 117).

Пунктом 10 Порядку № 117 визначено, що критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку, визначає ДФС та надсилає на погодження Мінфіну в електронній формі через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади.

ДФС оприлюднює на своєму офіційному веб-сайті погоджені критерії ризиковості платника податку, критерії ризиковості здійснення операцій, перелік показників, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку.

Державна фіскальна служба України листом від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18 визначила критерії ризиковості платника податку. Згідно з підпунктом 1.6 пункту 1 комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

- платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

- дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

- платник податку - юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

- платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

- платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

- платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2статті 46 Податкового кодексу України (далі - Кодекс);

- наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Головні управління ДФС в областях, м. Києві та Офіс великих платників податків ДФС постійно обраховують та проводять моніторинг показників, визначених у пунктах 1.1 - 1.6 цих Критеріїв.

Ризиковість платника податку може бути встановлено у разі виконання хоча б одного з критеріїв, визначених у пунктах 1.1 - 1.5 цих Критеріїв.

Якщо виявлено, що платник податків має ознаки ризиковості згідно з пунктом 1.6 цих Критеріїв, то такий платник податків виноситься на розгляд Комісії в той самий день і вноситься до переліку ризикових платників у день проведення засідання Комісії, на якому прийнято відповідне рішення.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постановах від 23.10.2018 у справі № 822/1817/18, від 04.12.2018 у справі №821/1173/17 висловив таку правову позицію: «… можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд. Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності».

При цьому, суд приймає до уваги те, що листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 КАС України.

Контролюючий орган ДФС України зупинив реєстрацію податкової накладної №97 від 31.07.2019, скерованої ТОВ «ПАНОРАМА БУД» для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних з мотивів її відповідності пп. 1.6 пункту 1 Критеріїв ризикованості платника податку, а позивачеві запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Як вбачається з матеріалів справи, в Квитанції не вказано, в чому саме полягає відповідність податкової накладної Критеріям ризиковості та не вказано навіть примірного переліку документів, які слід подати для реєстрації такої, в квитанції не міститься посилання на відповідне рішення, відповідно до якого позивача віднесено до ризикових платників податків.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Наведена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 02 квітня 2019 року у справі № 822/1878/18.

Крім того, суд звертає увагу на те, що підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку не визначає самостійні критерії ризиковості платника податків, а лише дає підстави комісіям головних управлінь ДФС обласного рівня винести відповідного платника податків на розгляд Комісії, і лише за результатами проведення засідання Комісії - прийняти рішення про віднесення його до переліку ризикових суб`єктів господарювання. В матеріалах справи відсутні докази того, що контролюючий орган приймав рішення про віднесення товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНОРАМА БУД» до переліку ризикових платників податку.

Крім того, Верховний Суд у Постанові від 02.04.2019 у справі №822/1878/18 зазначив, що окремими положеннями Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21 лютого 2018 року не визначено конкретних критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, натомість на підставі пункту 10 цього Порядку зобов`язано Державну фіскальну службу України визначити такі критерії та погодити їх з Міністерством фінансів України.

Перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, передбачений пунктом 14 Порядку № 117. Суд зазначає, що чіткого переліку документів, які платник податку повинен подати до контролюючого органу, немає. Тому платник податків змушений самостійно на власний розсуд визначати необхідні документи у кожному конкретному випадку, відштовхуючись від повідомлених йому підстав зупинення реєстрації податкової накладеної (висновку податкового органу про відповідність платника податку певним критеріям ризикованості платника податку) .

По податковій накладній № 97 від 31.07.2019 було надано копії документів на підтвердження реальності господарських операцій, а саме: Договору №14/06-19 суборенди обладнання від 14.06.2019, Договору №01/07-19 суборенди обладнання від 01.07.2019, Акта приймання-передачі до Договору суборенди обладнання №14/06-19 від 14.06.2019, Акта надання послуг №173 від 30.07.2019, Акта приймання-передачі до Договору суборенди обладнання №01/07-19 від 01.07.2019, Акта надання послуг №101 від 31.07.2019.

Суд встановив, що позивач надав контролюючому органу пояснення та копії ряду документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З оскаржуваного Рішення вбачається, що воно було прийнято у зв`язку із ненаданням платником податку копій документів, а саме не надано: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складській документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання передачі товарів (робіт, послуг з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківській виписки з особових рахунків.

У рішенні не конкретизовано та не підкреслено, які саме документи не надано, навіть, за наявності в самому рішенні законодавчо затвердженої форми відповідної відмітки: «документи, які не надано підкреслити».

Всупереч визначених у Рішенні підставах його прийняття, податковим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПКУ господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Водночас, в статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» встановлено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до ч.2 ст.3 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Вони повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо -безпосередньо після її закінчення. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції;

посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Тобто, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів на підтвердження здійснення господарської операції.

Таким чином, суд дійшов висновку, що, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарської операції позивачем, та на те, що такі документи були надані контролюючому органу, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації податкових накладних.

Відповідно до вимог частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності прийняття Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №97 від 31.07.2019.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на все викладене суд вважає, що оскаржуване Рішення є таким, що не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Відповідно до приписів пунктів 19, 20 Порядку № 1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

- прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

- набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

- неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Аналіз цих положень дозволяє зробити висновок, що ДФС України реєструє податкову накладну в тому числі на підставі рішення суду датою набрання ним законної сили або іншою датою, вказаною у рішенні.

З огляду на фактичні обставини справи суд вважає, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язати відповідача 2 - ДПС України зареєструвати податкову накладну №97 від 31.07.2019 у Єдиному реєстрі податкових накладних днем набрання законної сили цим рішенням суду.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що за подання даного позову позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3842,00 грн., отже зазначена сума судового збору підлягає стягненню на користь ТОВ «ПАНОРАМА БУД» солідарно з ДПС України та ГУ ДПС у Львівській області.

Щодо вимог позивача про стягнення з бюджетних асигнувань відповідачів 30 000 грн. витрати на професійну правову допомогу, суд зазначає наступне.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до положень ст. 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 3 ст. 134 КАС України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 4 ст. 134 КАС України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Як вбачається з матеріалів справи між позивачем та адвокатом Чапляком Іваном Романовичем (Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю - Серія ЛВ №001237 від 26.10.2018) укладено Договір №12/11-18-ПБ про надання юридичних послуг від 12.11.2018.

Адвокатом долучено до матеріалів справи орієнтований (попередній) розрахунок судових витрат від 10.10.2019. Згідно з вказаним розрахунком, формально підтверджено виконання робіт (надання послуг) лише за період до 15.09.2019. Щодо заявленої вартості зазначених у розрахунку послуг, то жодних доказів на їх підтвердження суду не надано.

Крім того, суд вважає за доцільно зазначити, що п. 3 Договору №12/11-18-ПБ чітко передбачено порядок оплати винагороди адвокату та порядок розрахунків.

Проте, у Договорі відсутній порядок обчислення, форма та ціна послуг, а зазначено лише порядок оплати на підставі актів прийому-передачі наданих послуг. Тоді як самі акти, розрахунки, чеки чи квитанції про оплату юридичних послуг ні позивачем ні його представником не надані.

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Попередній (орієнтовний ) розрахунок судових витрат, які позивач поніс чи очікував понести у зв`язку із розглядом справи визначений у позовній заяві, на переконання суду, не може братися до уваги, як такий що здійснений передчасно та не підкріплений в подальшому жодними доказами. Крім того, суд звертає увагу, що попередній розрахунок судових витрат був підписаний та розроблений адвокатом Чапляком І.Р., а в судових засіданнях був присутній інший представник позивача - Юхман Я.В.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Сторонами, суду не наведено інших доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" до Державної податкової служби України, Головного управління Державної податкової служби у Львівській області про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії Головного управління Державної податкової служби України у Львівській області №1257529/39230848 від 20.08.2019 № 97 від 31.07.2019, про відмову в реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати товариству з обмеженою відповідальністю "ПАНОРАМА БУД" податкову накладну №97 від 31.07.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНОРАМА БУД» (79021, м. Львів, вул. Караджича, 14/42; Код ) з бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення №146 від 03.10.2019.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ПАНОРАМА БУД» (79021, м. Львів, вул. Караджича, 14/42; Код ) з бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35; ) судовий збір у сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп. сплачений відповідно до платіжного доручення №146 від 03.10.2019.

У задоволенні частини позовних вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Сподарик Н.І.

Повний текст рішення складено та підписано 15 січня 2020 року