Справа № 522/9338/16-а
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

15 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 522/9338/16-а Головуючий в 1 інстанції: Ільченко Н.А. Дата і місце ухвалення: 29.06.2016р., м.Одеса
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого - судді : Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г.,

Шевчук О.А.,

за участю секретаря: Шепель О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України у Приморському районі м.Одеси, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 у розмірі 80% від суми місячного заробітку;

- зобов`язати орган Пенсійного фонду здійснити ОСОБА_1 перерахунок раніше призначеної пенсії у 2012 році на підставі довідки №462 від 14.03.2016 року, виданої прокуратурою Одеської області, у розмірі 80% від суми місячного заробітку та визначити розмір цієї пенсії 7842,60 грн. починаючи з 08.04.2016 року, тобто з моменту звернення до УПФУ у Приморському районі м.Одеси.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року позов задоволено.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, 13.07.2016 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало апеляційну скаргу, в якій посилається на не правильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору судом першої інстанції не надано належної правової оцінки доводам відповідача про відсутність підстав для перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», оскільки пунктом 5 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення» від 02.03.2015 року №213-8, передбачено, що у разі неприйняття до 01.06.2015 року закону щодо призначення всіх пенсій, у тому числі спеціальних, на загальних підставах з 01.06.2015 року скасовуються норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії/щомісячне довічне грошове утримання призначаються, серед іншого, відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

У зв`язку з цим, в апеляційній скарзі ставиться питання про скасування постанови Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року та прийняття нової постанови - про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2017 року відкрито апеляційне провадження у справі, а ухвалами від 12.09.2017 року та від 15.05.2018 року провадження у справі зупинено.

На підставі Указів Президента України №455/2017 від 29 грудня 2017 року «Про ліквідацію апеляційних адміністративних судів та утворення апеляційних адміністративних судів в апеляційних округах» та №296/2018 від 28 вересня 2018 року «Про переведення суддів», частини 6 статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» проведено заходи з передачі справ та матеріалів, що перебували в провадженні Одеського апеляційного адміністративного суду до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.10.2018 року справу прийнято до свого провадження, а ухвалою від 20.12.2019 року - поновлено провадження у справі та призначено її до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні.

10.01.2020 року до суду апеляційної інстанції від ОСОБА_1 надійшло клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України з підстав, визначених частиною 4 статті 123 КАС України.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що апеляційна скарга УПФУ подана поза межами строку на апеляційне оскарження, недоліки скарги, зазначені в ухвалі про залишення скарги без руху від 30.03.2017 року, апелянтом не усунено. При цьому, при відкритті апеляційного провадження по справі судом не вирішено питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Розглянувши подане клопотання, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Статтею 186 КАС України (в редакції Закону від 18.06.2016 року) передбачалося, що апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Як вбачається з матеріалів справи постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року відповідачем отримано 05.07.2016 року та вперше апеляційну скаргу на вказане судове рішення ним було подано 13.07.2016 року, тобто в межах строку, передбаченого частиною 2 статті 186 КАС України.

При цьому, при поданні апеляційної скарги апелянтом не було сплачено судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», та заявлено клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2016 року відмовлено в задоволенні клопотання УПФУ у Приморському районі м.Одеси про звільнення від сплати судового збору, апеляційну скаргу залишено без руху та надано апелянту строк до 12.08.2016 року для усунення недоліків, а саме: для надання доказів сплати судового збору.

УПФУ у Приморському районі м.Одеси не виконало вимоги ухвали від 22.07.2016 року, у зв`язку з чим ухвалою від 05.09.2016 року апеляційну скаргу повернено апелянту на підставі ч.3 ст.108, ч.3 ст.189 КАС України.

Вказану ухвалу УПФУ у Приморському районі м.Одеси отримало 14.09.2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22.03.2017 року УПФУ у Приморському районі м.Одеси повторно подало апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року.

Разом із апеляційною скаргою апелянт подав клопотання, в якому просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції. В обґрунтування поданого клопотання орган Пенсійного фонду України зазначив, що первинну скаргу подано ним у строк, встановлений процесуальним Законом. На момент подання апеляційної скарги у 2016 році Управління не було звільнено від сплати судового збору, тоді як бюджетом Пенсійного фонду України коштів на відповідні видатки виділено не було, що унеможливило виконання апелянтом вимог ухвали Одеського апеляційного адміністративного суду від 22.07.2016 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Однак, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII, частину 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» доповнено пунктом 18, відповідно до якого починаючи з 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору. Враховуючи викладені обставини, а також те, що повернення апеляційної скарги не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом, апелянт просив поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 29.06.2016 року як такий, що пропущений з поважних причин.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 30.03.2017 року апеляційну скаргу УПФУ у Приморському районі м.Одеси залишено без руху на підставі частини 4 статті 189 КАС України (в редакції Закону від 05.01.2017 року) як таку, що подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і обставини, зазначені в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження, є не поважними.

При прийнятті вказаної ухвали суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення суду першої інстанції визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення, та пов`язанні з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Суд дійшов висновку, що посилання апелянта на звільнення його з 01.01.2017 року від сплати судового збору, як на підставу для поновлення строку апеляційного оскарження, не можна вважати поважною.

На виконання вимог вказаної ухвали 05.05.2017 року УПФУ у Приморському районі м.Одеси подало заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, в якій просило визнати причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року поважними та поновити його. В обґрунтування поданої заяви апелянт посилається на обставини, вже зазначені ним в поданому 22.03.2017 року клопотанні, правову оцінку яким було надано судом апеляційної інстанції в ухвалі від 30.03.2017 року.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 13.05.2017 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою УПФУ у Приморському районі м.Одеси на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року.

При цьому, у вказаній ухвалі суд дійшов висновку, що УПФУ у Приморському районі м.Одеси не пропущено строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 29.06.2016 року, оскільки первинну скаргу подано органом Пенсійного фонду України у встановлений КАС України строк, Управління не було звільнено від сплати судового збору, однак коштів на відповідні видатки йому виділено не було. Суд зазначив, що оскільки на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII починаючи з 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, тому відпали обставини, які були підставою для повернення апеляційної скарги.

В поданому до суду апеляційної інстанції клопотанні про залишення апеляційної скарги без розгляду ОСОБА_1 посилається на те, що викладений в ухвалі від 13.05.2017 року про відкриття провадження у справі висновок суду апеляційної інстанції щодо дотримання відповідачем строку на апеляційне оскарження є передчасним, а тому наявні підстави для залишення апеляційної скарги без розгляду на підставі частини 4 статті 123 КАС України.

Колегія суддів вважає обґрунтованими такі доводи позивача з огляду на наступне.

Так, частиною 4 статті 189 КАС України в редакції, чинній на дату постановлення судом апеляційної інстанції ухвали про залишення апеляційної скарги без руху від 30.03.2017 року, передбачалося, що апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 186 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті апеляційного провадження.

Тобто, для залишення апеляційної скарги без руху на підставі вказаної норми, необхідним є встановлення, що апеляційну скаргу подано після закінчення строків, установлених статтею 186 КАС України, а також наявності однієї з обставин: особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

У даному випадку судом в ухвалі від 30.03.2017 року визнано не поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначені УПФУ у Приморському районі м.Одеси в клопотанні від 22.03.2017 року.

При цьому, апелянт, на виконання вимог ухвали від 30.03.2017 року, подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якій фактично продублював зміст такого ж клопотання від 22.03.2017 року, яке вже розглянуто судом та визнано необґрунтованим.

За вказаних обставин, на думку колегії суддів, УПФУ у Приморському районі м.Одеси фактично не виконало вимоги ухвали від 30.03.2017 року, у зв`язку з чим виникли підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження у справі відповідно до частини 4 статті 189 КАС України (у редакції Закону від 05.01.2017 року).

Стаття 123 чинного КАС України встановлює наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду, в тому числі і ті, які виявлено після відкриття провадження у адміністративній справі.

Частиною 4 статті 123 Кодексу передбачено, що якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Колегія суддів погоджується з доводами ОСОБА_1 про передчасність висновку суду апеляційної інстанції, викладеного в ухвалі від 13.05.2017 року, про дотримання УПФУ у Приморському районі м.Одеси строку на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м.Одеси від 29.06.2016 року, оскільки, з урахуванням положень статті 186 КАС України (в редакції Закону від 18.06.2016 року), такий строк закінчився 16.07.2016 року, тоді як з апеляційною скаргою відповідач звернувся 22.03.2017 року.

Посилання апелянта на те, що строк на апеляційне оскарження пропущено ним за наявності поважних причин пов`язаних з неможливістю органу Пенсійного фонду України виконати покладений на нього процесуальним законодавством обов`язок щодо сплати судового збору колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року №1774-VIII починаючи з 01.01.2017 року Пенсійний фонд України та його органи звільнені від сплати судового збору, тоді як апеляційну скаргу, обґрунтовану вказаними обставинами, подано 22.03.2017 року, тобто із значним зволіканням.

Колегія суддів зазначає, що апелянт, як суб`єкт владних повноважень, повинен бути обізнаний з порядком та строками апеляційного оскарження, встановленими процесуальним законодавством, а також вчиняти всі залежні від нього дії з метою дотримання відповідних вимог КАС України.

Прийняття рішення про поновлення строку на апеляційне оскарження можливе виключно при наявності однієї підстави - існування поважних, документально підтверджених причин пропуску строку на апеляційне оскарження, тоді як у даному випадку відповідачем наявності такої підстави не доведено.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними. Тобто, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

На підставі викладеного у сукупності та враховуючи, що на даному етапі суд апеляційної інстанції позбавлений можливості для застосування положень п.4 ч.1 ст.299 КАС України, тому, по аналогії з наслідками встановлення пропуску строку звернення до суду після відкриття провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе застосувати до спірних правовідносин положення частини 4 статті 123 КАС України та залишити без розгляду подану апеляційну скаргу.

Керуючись ст.ст. 123, 310, 325, 328, 329 КАС України, суд апеляційної інстанції

УХВАЛИВ :

Клопотання ОСОБА_1 про залишення без розгляду апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року задовольнити.

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 29 червня 2016 року по справі №522/9338/16-а залишити без розгляду на підставі частини 4 статті 123 КАС України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст судового рішення виготовлено та підписано 16.01.2020 року.

Головуючий суддя Бойко А.В.
Судді Федусик А.Г. Шевчук О.А.