Справа № 640/6209/19
Суддя: Кузьмишина Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/6209/19
УХВАЛА

про відмову у винесенні додаткового судового рішення

15 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Кузьмишиної О.М.,

суддів: Вівдиченко Т.Р., Костюк Л.О.

за участю секретаря судового засідання Білоус А.С.

представника позивача: Бисько М.Г.;

представника відповідача: Данелюка Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС у м.Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» (далі по тексту - позивач, ТОВ «І ЕС ТІ МЕДІА») звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі по тексту - відповідач 1, ДФС України), Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі по тексту - відповідач 2, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить :

- скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2019 №1081921/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 05.09.2018 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» за датою подання;

- скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.02.2019 №1080586/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 06.09.2018 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І EC ТІ МЕДІА» за датою подання;

- скасувати рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.02.2019 №1069516/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 09.11.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 09.11.2018 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І EC ТІ МЕДІА» за датою подання.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.09.2019 р., залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.12.2019 р., позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 20.02.2019 р. №1081921/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 05.09.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 19.02.2019 р. №1080586/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 06.09.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Визнано протиправним та скасовано рішення комісії Головного управління Державної фіскальної служби в м. Києві, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 06.02.2019 р. №1069516/36602919 про відмову в реєстрації податкової накладної №2 від 09.11.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №1 від 05.09.2018 р. подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» датою подання. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 06.09.2018 подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І EC ТІ МЕДІА» датою подання. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну №2 від 09.11.2018 р. подану Товариством з обмеженою відповідальністю «І EC ТІ МЕДІА» датою подання.

04.12.2019 р. за вх. № 44154 представником позивача подано клопотання про приєднання письмових доказів до матеріалів справи про понесення витрат на правовому допомогу, а саме: оригінал банківської виписки від 04.12.2019 р., копію рахунку-фактури від 04.12.2019 р., докази направлення копій клопотання учасникам справи.

09.12.2019 р. за вх. № 44677 представником позивача подано заяву про відшкодування витрат на правничу допомогу, в якому просить вирішити питання про стягнення з Головного управління ДФС у м.Києві (, адреса місцезнаходження: вул. Шолуденка, буд. 33/19, м.Київ, 04655, м.Київ) та Державної фіскальної служби України (, адреса місцезнаходження: Львівська площа, буд. 8, м.Київ, 04053) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» (, адреса місцезнаходження: 02192, м.Київ, вул. Миропільська, буд. 19) понесені ним витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 18 900,00 грн.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 р. призначено розгляд заяви про винесення додаткового судового рішення в судовому засіданні.

18.12.2019 р. за вх. № 46130 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника відповідача 2 надійшли заперечення, в яких він просить залишити заяву позивача про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу без задоволення, оскільки сума витрат на правничу допомогу, що зазначена в заяві є надмірно завищеною.

02.01.2020 р. за вх. № 104 до Шостого апеляційного адміністративного суду від представника позивача надійшла заява із додатковими поясненнями, які вона просить врахувати під час прийняття рішення про відшкодування правових витрат.

В судовому засіданні представника позивача підтримала подану заяву та просила її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заяви про відшкодування правничих витрат заперечував з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заяви, колегія суддів вважає, що подана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З матеріалів справи вбачається, що між ТОВ «І ЕС ТІ МЕДІА» (надалі - Клієнт) та Адвокатським бюро «Олександр Перемежко та Партнери» (надалі - Юридична фірма) укладено договір про надання правової допомоги № 04-10/2019-01 від 04.10.2019 р., відповідно до якого Клієнт доручає Юридичній фірмі надавати юридичні послуги, а Юридична фірма погоджується надавати Клієнту послуги згідно з умовами цього договору, а Клієнт погоджується сплачувати надані послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим договором.

22.10.2019 р. між Сторонами укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової допомоги № 04-10/2019-01 від 04.10.2019 р., згідно якої Замовник доручає Юридичній фірмі додатково до послуг, визначених в п. 1.2 Договору про надання правової допомоги № 04-10/2019-01 від 04.10.2019 р. надати юридичні послуги, які включають аналіз наданої Клієнтом апеляційної скарги, підготовку, підписання та подання відзиву на апеляційну скаргу та інших документів в адміністративній справі про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 20.02.2019 р. № 1081921/36602919 та реєстрацію податкової накладної від 06.09.2018 р. № 2; про визнання протиправним та скасування рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному державному реєстрі податкових накладних від 06.02.2019 р. № 1069516/36602919 та реєстрації податкової накладної від 09.11.2018 р. № 2.

На підтвердження надання правничих послуг представником позивача надано виписку по рахунку від 29.11.2019 р. на суму 18 900,00 грн із призначенням платежу «оплата за юридичні послуги згідно із договором № 04-10/2019-1 від 04.10.2019 р. та рах. № 5501 від 28.11.2019 р.»; рахунок-фактуру № 5501 від 28.11.2019 р.; акт про надання юридичних послуг № 5501 від 05.12.2019 р.; погодинний звіт.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України», пунктах 34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України», пункт 80 рішення у справі «Двойних проти України», пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Суд, у цій справі, враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, оформлених у встановленому порядку, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Отже, враховуючи викладене, допустимими і належними є лише ті документи на підтвердження оплати витрат на правову допомогу, які відповідають встановленим вимогам.

В той же час, колегія суддів зауважує, що в наданій представником позивача виписці по рахунку не зазначено номер справи, в якій адвокатом надавалися послуги, а також номеру додаткової угоди до договору про надання правничих послуг № 04-10/2019-1 від 04.10.2019 р., в якій зазначено перелік юридичних послуг, зокрема, реквізити оскаржуваних рішень, які були предметом розгляду у даній справі.

Колегія суддів враховує, що додаткова угода до Договору є його невід`ємною частиною. Разом з тим, позивач не позбавлений можливості укладати інші додаткові угоди, в яких предметом надання правничих послуг можуть бути інші послуги.

З наведеного вбачається, що представником позивача не надано належних доказів, які б свідчили, що правничі витрати понесені саме у справі № 640/6209/19.

При цьому, при визначенні суми відшкодування суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

На думку колегії суддів розмір відшкодування витрат на правову допомогу не відповідає їх дійсності та необхідності, оскільки не відповідає змісту процесуальних дій вчинених представниками відповідача та складності справи, а також не підтверджується належними доказами в розумінні закону.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для відшкодування витрат на правову допомогу.

Керуючись ст. ст. 139, 252, 325, 328 КАС України, Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні заяви представника Товариства з обмеженою відповідальністю «І ЕС ТІ МЕДІА» про відшкодування витрат на правову допомогу відмовити.

Ухвала про відмову у винесенні додаткового судового рішення набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя: О.М. Кузьмишина

Судді: Т.Р. Вівдиченко

Л.О.Костюк

Повний текст ухвали виготовлено 15.01.2020 р.