Справа № 340/1648/19
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

16 січня 2020 року м. Дніпросправа № 340/1648/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року (суддя Притула К.М.) у справі №340/1648/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо проведення в квітні 2018 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року відповідно до Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", статей 51, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та постанови КМУ від 11 листопада 2015 року №988 "Про грошове забезпечення поліцейських Раціональної поліції" із заниженням її розмірів з 76 до 70 відсотків грошового забезпечення та не виплатою йому різниці між фактично отриманою та належною до сплати сумою після перерахунку нарахованої пенси за період з 01.01.2016 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області негайно усунути порушення конституційного права ОСОБА_1 на отримання з 01.01.2016 року належної пенсії, виходячи з 76% відповідних сум його грошового забезпечення, на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 21.03.2018року №9911, шляхом повторного її перерахунку та виплати заборгованості, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком, у плановий виплатний період "однією сумою" без відстрочення її виплати за постановою №103 та з подальшою щомісячною виплатою пенсії позивачу у розмірі, який був установлений при її призначенні 31.12.2010 року із розрахунку 76% його грошового забезпечення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що він перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Кіровоградській області та отримує пенсію за вислугу років у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Розмір призначеної пенсії становив 76 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» УПФ з 01.01.2016 року проведено перерахунок його пенсії. Однак, при проведенні перерахунку відповідачем було зменшено основний розмір пенсії позивача з 76% грошового забезпечення на 70%, що на думку позивача, є звуженням його соціальних гарантій.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.

Вирішуючи спірні відносини між сторонами та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям осіб має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. У зв`язку з чим, застосування відповідачем при перерахунку пенсії положень ст.13 Закону № 2262-XII в редакції, яка була чинна на час перерахунку пенсії позивачу, суперечить нормам чинного законодавства.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оскільки перерахунок позивачу здійснювався у 2018 році, застосуванню підлягає та редакція Закону №2262-ХІІ, яка чинна на момент перерахунку та якою обмежено відсотковий розмір грошового забезпечення 70%. Крім цього, відповідач не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахована позивачу пенсія повинна бути виплачена одноразово, без урахування положень постанови КМУ №103, якою визначено поетапність виплати перераховано пенсії. З цих же підстав відповідач вказує на необхідність зупинення провадження у справі, оскільки Верховним Судом розглядається зразкова справа щодо можливості виплати перерахованої пенсії без урахуванням поетапності, яка була визначена Урядом у постанові КМУ №103. Крім цього, за позицією відповідача, позивач звернувся до суду з порушенням строків, які визначені ст..122 КАС України, у зв`язку з чим суд першої інстанції був зобов`язаний позов залишити без розгляду.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін з огляду на його законність і обгрунтованість.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що позивач перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області як отримувач пенсії за вислугу років, призначеної відповідно Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Основний розмір пенсії становив 76% грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» УПФ з 01.01.2016 року проведено перерахунок його пенсії.

При перерахунку пенсії органом УПФ було зменшено відсоток основного розміру пенсії з 76 % до 70 % грошового забезпечення.

Позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області з заявою про перерахунок і виплату йому пенсії з 01.01.2016 року, в розмірі 76% його грошового забезпечення (а.с.17).

Листом від 03 липня 2019 року Головне управління Пенсійного Фонду України в Кіровоградській області відмовило позивачу у перерахунку, вказавши, що йому проведено перерахунок пенсії, відповідно до постанови КМУ №103 від 21.02.2018р. із відповідним встановленням 70% сум грошового забезпечення (а.с.18).

Не погодившись з такими діями відповідача позивач звернувся з позовом до суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, матеріалами справи підтверджено та відповідачем не заперечується, пенсію за вислугу років позивачу було призначено 31.10.2010 року відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі 76% грошового забезпечення.

Відповідно до ст.13 Закону №2262-ХІІ, в редакції, діючій на час призначення позивачу пенсії, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В подальшому, Законом України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" N3668-VI від 8 липня 2011 року який набрав чинності 1 жовтня 2011 року, до ст.13 Закону №2262-XII було внесено зміни, відповідно до яких максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" №1166-VII від 27 березня 2014 року, який набрав чинності 1 квітня 2014 року, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті 13 Закону №2262-XII, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Саме в такій, зміненій редакції положення Закону №2262-XII були застосовані відповідачем при визначенні розміру пенсії позивача при проведенні перерахунку.

Суд першої інстанції правильно виходив з того, що внесені Законом №1166-VII зміни до частини другої статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

Тобто, при перерахунку пенсії застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 8 липня 2015 року у справі №732/48/15 та Верховним Судом у постановах від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі №642/3284/17.

Таким чином, суд першої інстанцій дійшов правильного висновку про протиправність дій відповідача щодо зменшення при перерахунку пенсії, її розміру з 76% грошового забезпечення до 70%.

Аргументи відповідача про те, що під час перерахунку пенсії підлягають застосування саме положення Закону, які є чинними на час такого перерахунку, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки встановлення відповідачем граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аргументи відповідача про те, що суд першої інстанції безпідставно зобов`язав виплатити перераховану позивачу пенсію «однією сумою», без урахування положень постанови КМУ №103, якою визначено поетапність виплати перераховано пенсії, суд апеляційної інстанції також визнає безпідставними, оскільки у спірному випадку йдеться про виплату позивачу не самостійно перерахованої органом Пенсійного Фонду пенсії, а заборгованості, яка виникла внаслідок неправомірним дій відповідача щодо зменшення при перерахунку пенсії, її розміру з 76% грошового забезпечення до 70%.

З цих же підстав суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для зупинення провадження у справі до розгляду зразкової справи Верховним Судом.

Безпідставними суд апеляційної інстанції вважає і аргументи відповідача щодо порушення позивачем строків звернення із позовом до суду, оскільки пенсія, у розумінні Першого Протоколу до статті першої Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є майновим правом на захист якого не розповсюджуються строки давності.

Крім цього відповідно до ч.3 ст. 51 ЗУ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Отже проаналізувавши аргументи, з якими відповідач пов`язує незаконність рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області залишити без задоволення, а рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року по справі №340/1648/19 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст постанови складено 17.01.2020р.

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк