Справа № 200/7719/19-а
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року справа №200/7719/19-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., секретар судового засідання Антонюк А.С., за участі представника відповідача Голуба П.А., представника третьої особи Сакуна В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року (повне судове рішення складено 22 жовтня 2019 року у м. Слов`янську) у справі № 200/7719/19-а (суддя в І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» до Головного управління Держпраці у Донецькій області, Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області, Покровська центральна районна лікарня, Державне підприємство «Селидіввугілля», ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Шахтобудівельна компанія» (далі - Товариство) звернулося до суду з позовною заявою до Головного управління Держпраці у Донецькій області (далі - ГУ Держпраці, відповідач-1), Державної установи «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» (далі - Інститут, відповідач-2), в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді Інформаційної довідки ГУ Держпраці від 18 грудня 2018 року № 345;

- зобов`язати ГУ Держпраці провести обстеження умов праці генерального директора на Державному підприємстві «Селидіввугілля» (далі - ДП «Селидіввугілля»), а саме при спуску, знаходженню та пересуванню в шахті, за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду, для складання Інформаційної довідки відповідно до Порядку складання та вимог до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці, затвердженого Наказом МОЗ України від 13 грудня 2004 року № 614;

- визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді Повідомлення Форма П-3 реєстраційний № 17 від 22 січня 2019 року, вих.№ 93/3 від 22 січня 2019 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , прийняте Інститутом відповідно до Інформаційної довідки від 18 грудня 2018 року № 345;

- визнати протиправним та скасувати рішення у вигляді Повідомлення Форма П-3 ДУБЛІКАТ реєстраційний № 17 від 22 січня 2019 року, вих.№ 93/3 від 22 січня 2019 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , прийняте відповідачем-2 відповідно до Інформаційної довідки від 18 грудня 2018 року № 345.

Позов обґрунтований тим, що ТОВ «Шахтобудівельна компанія» не є останнім місцем роботи ОСОБА_1 , а саме останнє місце роботи, згідно законодавства, підлягає перевірці у випадку виявлення у працівника професійного захворювання. У зв`язку з цим позивач вважав, що оскаржувані інформаційна довідка та повідомлення мали бути складені відносно ДП «Селидіввугілля», яке є останнім місцем роботи ОСОБА_1 .

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення у вигляді повідомлення форми П-3 реєстраційний № 17 від 22 січня 2019 року, вих. № 93/3 від 22 січня 2019 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , прийняте відповідачем-2 відповідно до Інформаційної довідки від 18 грудня 2018 року № 345.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , який є третьою особою в цій справі, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд змінити рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Апелянт наголошує на невідповідності висновків, викладених в рішенні суду, фактичним обставинам справи в частині задоволених позовних вимог. З посиланням на практику Верховного суду України щодо обов`язкової умови надання правового захисту судом, як наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів на момент звернення до суду, наголосив, що позивач не зазначив та не довів конкретно в чому порушені його права, позаяк абстрактно розміркував про можливі позови та претензії у майбутньому. Також ОСОБА_1 зазначив, що на момент звернення позивача до суду із позовом повідомлення П-3 та оскаржувана інформаційна довідка, як нібито акти індивідуальної дії, вичерпали свою дію. Такі обставини та факти залишені поза увагою суду першої інстанції.

У відзивах на апеляційну скаргу Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області та позивачем висловлено згоду з висновками місцевого суду.

В судовому засіданні представник третьої особи ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, в чому був підтриманий представником відповідача - Головного управління Держпраці у Донецькій області. Інші особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі третьої особи задовольнити, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 1983 року працював на роботах, пов`язаних з видобуванням корисних копалин, з 12 жовтня по 21 листопада 2016 року - працював головним інженером, а з 22 грудня 2016 року по 26 червня 2018 року на посаді заступника генерального директора ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

З 27 червня 2018 року по 29 жовтня 2018 року ОСОБА_1 працював на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля».

27 серпня 2018 року Головним лікарем Покровської центральної районної лікарні направлено до ГУ Держпраці запит № 864/2029 на складення санітарно-гігієнічної характеристики умов праці ОСОБА_1 під час роботи на ДП «Селидіввугілля».

30 листопада 2018 року ГУ Держпраці направило до ДП «Селидіввугілля» припис № 04.05-09/11540-18 про надання документів, необхідних для складення відповідної характеристики.

18 грудня 2018 року ГУ Держпраці склало інформаційну довідку № 345 про умови праці ОСОБА_1 , де надано оцінку шкідливості умов його роботи на різних посадах, за виключенням роботи на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля».

Листом від 10 січня 2019 року Інститутом запитано від ГУ Держпраці уточнення до відповідної характеристики щодо умов праці на посаді генерального директора ДП «Селидіввугілля» та інформацію про кількість спусків у шахту під час роботи на посаді заступника генерального директора ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

11 січня 2019 року листом за вих. № 03/58 ДП «Селидіввугілля» надало до ГУ Держпраці довідку про кількість спусків у шахту ОСОБА_1 під час роботи на ДП «Селидіввугілля».

Крім того, 17 січня 2019 року листом № 1/65 ДП «Селидіввугілля» надало до ГУ Держпраці інформацію про умови праці ОСОБА_1 , де зазначено, що посада, яку займав останній, не відноситься до важкої категорії робіт.

22 січня 2019 року Інститутом складено повідомлення про професійне захворювання форми П-3 відносно ОСОБА_1 .

У повідомленні зазначено, що ОСОБА_1 встановлено діагноз професійного захворювання, пов`язаного з роботою на ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Наказом ГУ Держпраці від 05 квітня 2019 року № 666 створено комісію з проведення розслідування причини виникнення професійного захворювання у ОСОБА_1 під час роботи на ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

Частково задовольняючи позовні вимоги, місцевий суд виходив з того, що повідомлення форми П-3 впливає на охоронювані законом права та інтереси позивача, а саме безумовно тягне за собою створення комісії з розслідування, до якої залучаються працівники роботодавця.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає таке.

Спершу слід зазначити, що рішення місцевого суду оскаржено лише третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог, на стороні відповідача. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Отже, оскільки судове рішення іншими учасниками справи не оскаржене, апеляційному перегляду підлягає рішення місцевого суду лише в частині задоволених позовних вимог. В іншій частині судове рішення апеляційному перегляду не підлягає і має бути залишено без змін.

Спірні відносини на момент їх виникнення унормовані такими нормативними актами: Законом України від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII «Про охорону праці», постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року № 1232 «Деякі питання розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві» (далі - Постанова № 1232), наказом Міністерства охорони здоров`я України 13 грудня 2004 року № 614 «Про затвердження Порядку складання та вимоги до санітарно-гігієнічних характеристик умов праці» (далі - Порядок № 614).

Відповідно до пункту 1.9 Порядку № 614 на непрацюючих пенсіонерів або осіб, що не працюють, складається Інформаційна довідка про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) (далі - Інформаційна довідка), яка наведена в додатку 2, на підставі даних про умови праці на їх робочих місцях, при збереженні останніх на підприємстві, де вони раніше працювали, отриманих на підставі даних закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, наукових досліджень (розробок), характеристики виробничих факторів на аналогічних виробництвах. Обстеження підприємства для складання інформаційної довідки, у разі необхідності, проводиться за участю представника робочих органів виконавчої дирекції Фонду.

Згідно з пунктом 1.10 Порядку № 614 у разі, коли працівник працював на декількох підприємствах, санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за останнім підприємством, де працював працівник, з доданням при потребі інформаційних довідок від інших закладів державної санітарно-епідеміологічної служби, які здійснювали державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємствами, де він працював раніше.

За правилами пункту 1.11 Порядку № 614 якщо на час складання санітарно-гігієнічної характеристики працівник не підпадав під вплив шкідливих виробничих факторів, що могли викликати професійне захворювання (отруєння), ураховується його попередня робота, пов`язана з дією шкідливих виробничих факторів незалежно від стажу роботи на цьому підприємстві. У такому разі санітарно-гігієнічна характеристика складається закладом державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснював державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, де були умови для розвитку профзахворювання (профотруєння).

Згідно з пунктом 70 Постанови № 1232 спеціалізованими профпатологічними лікувально-профілактичними закладами стосовно кожного хворого складається повідомлення про професійне захворювання (отруєння) за формою П-3 (далі - повідомлення за формою П-3) згідно з додатком 15.

Повідомлення за формою П-3 протягом трьох днів після встановлення діагнозу надсилається керівникові підприємства, шкідливі виробничі фактори на якому призвели до виникнення професійного захворювання, закладові державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює державний санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством, робочому органові виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також профпатологу, який направив хворого до спеціалізованого лікувально-профілактичного закладу.

У разі коли хворий працював на кількох підприємствах, де були умови для розвитку професійного захворювання, або за кількома професіями, під час роботи за якими були умови для розвитку професійного захворювання, повідомлення за формою П-3 надсилається на останнє підприємство, де він працював за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку професійного захворювання.

Відповідно до пункту 74 Постанови № 1232 головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, області або міста утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання (далі - комісія з розслідування), до складу якої входять представник закладу державної санітарно-епідеміологічної служби, який здійснює санітарно-епідеміологічний нагляд за підприємством (голова комісії), представники лікувально-профілактичного закладу, роботодавця, первинної організації відповідної профспілки або уповноважена найманими працівниками особа з питань охорони праці (у разі, коли профспілка на підприємстві відсутня), вищого органу профспілки, робочого органу виконавчої дирекції Фонду за місцезнаходженням підприємства, а також у разі потреби представники інших органів.

Зазначені заклади, органи та організації протягом однієї доби з моменту одержання повідомлення за формою П-3 повинні надіслати закладові державної санітарно-епідеміологічної служби письмову інформацію про прізвище, ім`я, по батькові та посаду представника (представників), який пропонується до складу комісії з розслідування.

Таким чином, розслідування причин професійного захворювання має відбуватися на останньому підприємстві, де працювала особа за професією, під час роботи за якою були умови для розвитку професійного захворювання.

Вирішуючи питання про порушення прав позивача, колегія суддів виходить з такого.

Як вже було зазначено судом вище, місцевий суд дійшов висновку, що повідомлення форми П-3 є таким, що впливає на охоронювані законом права та інтереси позивача та тягне за собою створення комісії з розслідування, до якої залучаються працівники роботодавця, а відповідно до пункту 80 Постанови № 1232 роботодавець повинен забезпечити комісію з розслідування приміщенням, транспортними засобами і засобами зв`язку, організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування, у тому числі акта розслідування хронічного професійного захворювання.

Проте, поза увагою суду першої інстанції залишено той факт, що відповідно до п. 74 Постанови № 1232 головний державний санітарний лікар утворює протягом трьох днів після отримання повідомлення за формою П-3 комісію з проведення розслідування причин виникнення професійного захворювання, тобто у роботодавця за таких умов не виникає жодного обов`язку, натомість виникло право приймати участь у розслідування захворювання.

Таким чином, повідомлення форми П-3 за своєю правовою природою є інформаційним повідомленням про необхідність санітарному лікарю утворити комісію з розслідування.

Так, як вбачається зі змісту п. 80 наведеної Постанови, Роботодавець повинен забезпечити комісію з розслідування приміщенням, транспортними засобами і засобами зв`язку, організувати друкування, тиражування і оформлення в необхідній кількості матеріалів розслідування, у тому числі акта розслідування хронічного професійного захворювання.

Однак, в матеріалах справи міститься акт розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 27 червня 2019 року за формою П-4, затверджений Першим заступником начальника ГУ Держпраці Дрозд С.В. (далі - Акт за формою П-4), яким встановлені обставини, причини, за яких виникло професійне захворювання тощо (а.с.116-117).

Отже, фактично розслідування причин нещасного випадку закінчено та складено відповідний акт за результатами розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (п. 86 Постанови № 1232), в якому зазначено основні умови, обставини і причини виникнення професійного захворювання, заходи щодо запобігання розвитку професійного захворювання та забезпечення нормалізації умов праці, а також встановлюються особи, які не виконали відповідні вимоги законодавства про охорону праці і про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення.

В пункті 16 Акту за формою П-4 зазначено, що виникнення хронічного професійного захворювання відбулось з причин недосконалості технічних процесів видобування вугілля на підприємствах вугільної промисловості, де працював ОСОБА_1 , в тому числі і ДП «Селидвугілля», ТОВ «Шахтобудівельна компанія».

В пункті 19 цього Акту зазначено, що встановити де саме ОСОБА_1 отримав професійне захворювання неможливо.

Також в матеріалах справи містяться окремі думки членів відповідної комісії, зокрема директора з охорони праці, промислової безпеки та екології, голови первинної профспілкової організації ТОВ «Шахтобудівельна компанія» (а.с.119-120,122).

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

На переконання колегії суддів, за фактичних обставин, що виникли в спірній ситуації, в тому числі, реалізація повідомлення за формою П-3 шляхом утворення відповідної комісії, ухвалення за результатами її роботи відповідного документу, що створює нові правовідносини, саме Акт за формою П-4 тягне правові наслідки та, у разі незгоди з висновками якого, оскарження саме такого рішення є ефективним та належним способом захисту в розумінні КАС України.

Зважаючи на зміст рішення Конституційного Суду від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі про охоронюваний законом інтерес, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Також як вбачається з практики ЄСПЛ (рішення «Аксу проти Туреччини» [Aksu v. Turkey] пункт 50; «Берден» [Burden v. the United Kingdom] пункт 33; «Тенасе проти Молдови» [Tгnase v. Moldova]), щоби мати можливість звернутися за захистом до суду особа має довести, що вона є жертвою порушення прав. Щоби претендувати на статус жертви такого порушення, оспорюваний захід має безпосередньо зашкодити особі. То ж скаржитися щодо певних обставин абстрактно, без реального порушення прав, свобод чи інтересів, тільки тому, що начебто певні обставини впливають на правове становище, не можна.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи викладене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та вважає, що суд першої інстанції допустив порушення норм матеріального права в частині задоволених позовних вимог.

Відповідно до положень ч.1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

З врахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції на виконання положень ст. 317 КАС України в частині задоволених позовних вимог та прийняти в цій частині нове про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 250, 308, 315, 317, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 22 жовтня 2019 року у справі № 200/7719/19-а - скасувати в частині задоволених позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення у вигляді повідомлення форми П-3 реєстраційний № 17 від 22 січня 2019 року, вих. № 93/3 від 22 січня 2019 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , прийняте Державною установою «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» відповідно до Інформаційної довідки від 18 грудня 2018 року № 345.

В цій частині прийняти нову постанову.

У задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення у вигляді повідомлення форми П-3 реєстраційний № 17 від 22 січня 2019 року, вих. № 93/3 від 22 січня 2019 року про професійне захворювання (отруєння) ОСОБА_1 , прийняте Державною установою «Інститут медицини праці ім. Ю.І. Кундієва Національної академії медичних наук України» відповідно до Інформаційної довідки від 18 грудня 2018 року № 345 - відмовити.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду 22 жовтня 2019 року у справі № 200/7719/19-а - залишити без змін.

Повне судове рішення - 14 січня 2020 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Сіваченко

Судді А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук