Справа № 400/3413/19
Суддя: Федусик А.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/3413/19
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача - Федусика А.Г.,

суддів: Бойка А.В. та Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року по справі за позовом Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною, стягнення витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі,-

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Міністерство внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ (далі МВС) звернулось до суду з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача витрат з його утримання у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 27 279,11 грн.; визнання протиправною бездіяльності відповідача з відшкодування витрат за навчання після звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року суд визнав неповажними причини пропуску строку для звернення до суду та повернув позовну заяву позивачу.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду МВС подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що ухвала судом першої інстанції прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим апелянт просив її скасувати та направити справу для продовження розгляду.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість спірної ухвали в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для її задоволення в частині з огляду на таке.

Приймаючи спірну ухвалу та повертаючи позов суд першої інстанції виходив з того, що у позивача не було обв`язку вирішити спір з відповідачем в досудовому порядку, як він зазначив у заяві.

Колегія суддів вважає вказані висновки необґрунтованими та зазначає таке.

Відповідно до ч.4 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію" особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.1 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою КМУ від 12 квітня 2017 року № 261 (далі Порядок), цей Порядок визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі:

дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів;

звільнення із служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу з будь-яких підстав, крім звільнення із служби в поліції через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Згідно до п.5 Порядку після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів.

Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

З аналізу наведенного вбачається, що діючим законодавством передбачений імперативний обов`язок керівника вищого навчального закладу (або за його дорученням іншої посадової особи) видати відповідній особі повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту його отримання відшкодувати МВС витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі.

Вказане свідчить про встановлення законодавцем 30-ти денного строку на добровільну оплату особою витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі, що, в свою чергу, свідчить про наявність законодавчо-визначеної обов`язковості досудового порядку вирішення спору.

Наведені висновки (в частині можливості добровільної оплати особою витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі) також узгоджуються з ч.5 ст.74 Закону України "Про Національну поліцію", за якою у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку.

Стосовно строків звернення до суду колегія суддів зазначає таке.

Положеннями статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Водночас, суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України (ч.4 ст.5 КАС України).

З наведеного вбачається, що законодавець чітко розмежовує учасників адміністративних правовідносин в контексті правових можливостей та порядку ініціювання судового розгляду і окремо регламентує процесуальні повноваження вказаних суб`єктів.

Наведені висновки узгоджуються з положеннями ст.122 КАС України, за якими для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (п.1 ч.2). Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (ч.5).

Водночас, п.2 ч.2 вказаної статті передбачає, що для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог.

З матеріалів справи вбачається, що предметом даних спірних правовідносин, ініційованих суб`єктом владних повноважень (МВС), є відшкодування фізичною особою витрат за навчання після звільнення його з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України.

Характер наведених спірних правовідносин, в контексті повноважень та строку звернення до суду, узгоджується з загальним правовим механізмом подання позову, передбаченим ч.4 ст.5 КАС України та п.2 ч.2 ст.122 КАС України, що свідчить про належність до застосування тримісячного строку для звернення до суду МВС з дня виникнення підстав, що дають йому право на пред`явлення визначених законом вимог, а не місячного, як помилково зазначив суд першої інстанції з огляду на характер спірних правовідносин.

Як зазначено позивачем та не спростовано в ході розгляду справи, про звільнення відповідача зі служби йому стало відомо лише 18 квітня 2019 року після надходження відповідного листа ГУНП в Миколаївській області (від 07 березня 2019 року №1394/14.2018).

На виконання обов`язку щодо видачі відповідачу повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту його отримання відшкодувати МВС витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі та з метою реалізації досудового порядку вирішення спору, позивачем було надіслано відповідачу лист від 29 травня 2019 року №Ю-441 (фактично надісланий 11 червня 2019 року (а.с.32)) про необхідність сплати витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі з зазначенням реквізитів та розміру оплати.

В матеріалах справи відсутні жодні відомості щодо дати отримання відповідачем листа від 29 травня 2019 року №Ю-441 про необхідність сплати витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі з зазначенням реквізитів та розміру оплати.

Водночас, з урахуванням дати відправлення вказаного листа 11 червня 2019 року, 30-ти денного строку на добровільне відшкодування відповідачем позивачу витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі та тримісячного строку, передбаченого п.2 ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень, колегія суддів приходить до висновку, що подання МВС 11 жовтня 2019 року позову до суду першої інстанції свідчить про відсутність факту пропуску МВС строку звернення до суду.

Таким чином, враховуючи зазначене колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваної ухвали з прийняттям нового рішення з направленням справи до суду першої інстанції саме для вирішення питання про відкриття провадження, а не для продовження розгляду справи, оскільки суд першої інстанції не відкривав провадження.

Керуючись статтями: 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ - задовольнити частково, ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти постанову з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя Федусик А.Г.
Судді Бойко А.В. Шевчук О.А.