Справа № 200/14031/19-а
Суддя: Буряк І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Справа№200/14031/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Буряк І.В. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

До Донецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, відповідно до тексту якого позивач просить:

- визнати протиправними та незаконними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як дружини ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, який з 26.02.1987 року по 05.05.1987 р. приймав участь в якості рядового запасу, призваного воєнкоматом на спеціальні військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у складі військової частини НОМЕР_1 , померлого після звільнення зі служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, яка не взяла повторний шлюб, та яка мала станом на 17 липня 2019 року страховий стаж більше 35 років;

- скасувати Рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №4031 від 31.07.2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 17.07.2019 року.

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2019 року дострокової пенсії за віком на підставі п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як дружини ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, який з 26.02.1987 року по 05.05.1987 р. приймав участь в якості рядового запасу, призваного воєнкоматом на спеціальні військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. у складі військової частини НОМЕР_1 , померлого після звільнення зі служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, яка не взяла повторний шлюб, та яка мала станом на 17 липня 2019 року страховий стаж більше 35 років.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є вдовою особи, яка брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, про що свідчить посвідчення дружини померлого громадянина із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою за №003496, виданого Донецькою обласною державною адміністрацією 02.11.2004.

ОСОБА_2 (чоловік позивачки) помер ІНФОРМАЦІЯ_1 після звільнення зі служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС

17.09.2019 позивачка звернулася з письмовою заявою встановленого зразка до відповідача - Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області про призначення дострокової пенсії за віком, як дружині військовослужбовця ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, який приймав участь у її ліквідації в військовій частині НОМЕР_1 в період з 26 лютого 1987 року по 5 травня 1987 року, оскільки їй виповнилось 58 років, вона не взяла повторний шлюб і її страховий стаж складає значно більше ніж 35 років на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Маріупольського об`єднаного Управління Пенсійного Фонду України Донецької області № 4031 від 31.07.2019 року відмовлено в призначенні пенсії. Вважаючи відмову відповідача протиправною позивачка звернулася до суду із даним позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 09 грудня 2019 року відкрито провадження у справі розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами статті 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Відповідач не погодившись із вимогами позову надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого, просив суд відмовити у задоволенні позову. Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що згідно ст.29 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №3597, військовозобов`язані можуть бути призвані на збори, але в цей час вони не набувають статусу військовослужбовців, а залишаються військовозобов`язаними. Оскільки ОСОБА_2 не був військовослужбовцем, то позивачці правомірно відмовлено в призначенні дострокової пенсії за віком. За зазначених обставин просить відмовити у задоволені позову.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, судом встановлено наступне.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України про що свідчить паспорт серія НОМЕР_2 виданий Орджонікідзевським РО Маріупольського ГУ УМВС України в Донецькій області 21.05.1997.

Відповідач - Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області є юридичною особою та суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, позивач перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 24 листопада 1988 року, актовий запис №4368.

Згідно з довідкою центрального архіву Міністерства оборони України №51/2747 від 01.04.1993 року ОСОБА_2 у складі в/ч 34003 приймав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 26.02.1987 року по 05.05.1987 року.

Згідно з посвідченнями серії НОМЕР_3 виданого 16.04.2002 року ОСОБА_2 є особою яка постраждала внаслідок Чернобильської катастрофи категорія 1.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , ОСОБА_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до експертного висновку №176 від 02.11.2004 року виданого Донецькою регіональною міжвідомчою експертною комісією, захворювання що призвело до смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Згідно посвідчення від 02.11.2004 №003496, видане Донецькою обласною державною адміністрацією, ОСОБА_1 має статус дружини померлого учасника ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.

17 липня 2019 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про призначення дострокової пенсії за віком, як дружині військовослужбовця, учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС на підставі пункту 4 частини першої статті 115 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням №4031 від 31.07.2019 року відповідач відмовив позивачці у призначенні дострокової пенсії.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та аргументам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідачем не заперечуються факти: укладення шлюбу між позивачкою та ОСОБА_2 ; смерті ОСОБА_2 ; наявності страхового стажу у позивачки понад 35 років; досягнення нею 58 років на момент звернення за призначенням пенсії.

Спірним питанням в даному випадку є та обставина чи був померлий чоловік позивачки на момент участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС військовослужбовцем або військовозобов`язаним.

Положеннями статті 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

При цьому, згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 3597.

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 цього Закону щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України "Про Збройні Сили України", держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників Збройних Сил України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Закон України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, поширюється також на військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, і членів їх сімей (підпункт 3 пункту 1 статті 3 цього Закону).

Аналізуючи вищенаведені правові норми, суд дійшов висновку, що громадяни із числа військовозобов`язаних, які проходять збори (навчальні, перевірочні, спеціальні), у цей період вважаються такими, що проходять військову службу та користуються гарантіями держави на рівні із іншими військовослужбовцями.

Зазначене вище кореспондується зі статтею 10 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", згідно з якою до військовослужбовців належать, зокрема, військовозобов`язані, призвані на військові збори.

Верховний Суд у рішенні від 17 квітня 2018 року у справі №257/1063/17 та Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 03 серпня 2017 року у справі №344/12006/16-а, зазначив можливість отримання пільги, передбаченої абзацом 6 пункту 3 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зокрема, для дружини, якщо вона не взяла повторний шлюб, військовослужбовця, який помер після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, законодавець не пов`язує з видом військової служби, тривалістю її проходження, військовим званням та посадою, а також часом, що сплинув після звільнення особи з військової служби.

Положення наведених норм та правовий висновок Верховного Суду дають підстави стверджувати, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають у тому числі і дружини померлих військовозобов`язаних осіб, які належать до категорії військовослужбовців.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачка має право на призначення дострокової пенсії за віком згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як дружина померлого учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, що помер внаслідок захворювання пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку відповідачем не доведено правомірність рішення, яким відмовлено позивачці у призначені дострокової пенсії згідно підпункту 4 пункту 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення відповідача прийняте з порушенням норм законодавства та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги позивача - зобов`язати Маріупольське об`єднане Управління Пенсійного Фонду України Донецької області призначити достроково пенсію за віком, як вдові померлого інваліда І групи, учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд зазначає наступне.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Частиною першою статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії /частина п`ята статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Судом встановлено та не оспорюється відповідачем, що позивач з дотриманням процедури звернення з належно оформленою заявою про призначення пенсії та надання пенсійному органу всіх документів на підтвердження такого права, звернулася до відповідача про призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Суд встановив, що відповідач безпідставно відмовив у призначенні пенсії позивачці.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 має право на призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, як дружина військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, отже право позивачки на призначення пенсії підлягає відновленню з дати звернення до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії, тобто з 17.07.2019 року.

Відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат не вирішується відповідно до ст.139 КАС України, оскільки ухвалою суду від 27 серпня 2019 року позивачка була звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 262. 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Зелинського, 27-А, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити.

Визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком на підставі п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як дружині ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, який з 26.02.1987 року по 05.05.1987 р. приймав участь в якості рядового запасу, призваного воєнкоматом на спеціальні військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, у складі військової частини НОМЕР_1 , померлого після звільнення зі служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, яка не взяла повторний шлюб, та яка мала станом на 17 липня 2019 року страховий стаж більше 35 років.

Скасувати Рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №4031 від 31.07.2019 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 з 17.07.2019 року.

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 17.07.2019 року дострокову пенсію за віком на підставі п.4 ч.1 ст. 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, як дружині ОСОБА_2 , учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, який з 26.02.1987 року по 05.05.1987 р. приймав участь в якості рядового запасу, призваного воєнкоматом на спеціальні військові збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС. у складі військової частини НОМЕР_1 , померлого після звільнення зі служби, внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС, яка не взяла повторний шлюб, та яка мала станом на 17 липня 2019 року страховий стаж більше 35 років з дати звернення до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії, тобто з 17.07.2019 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2020 року.

Суддя І.В. Буряк