Справа № 440/4371/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

17 січня 2020 року м. ПолтаваСправа №440/4371/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , у якому просив: визнати протиправними дії щодо видачі наказу від 24.10.19 №270, яким призупинено виплату старшому сержанту ОСОБА_1 грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення; визнати незаконним та скасувати наказ від 24.10.19 №270; зобов`язати відповідача здійснити (-ювати) нарахування та виплату з 1.10.19 грошову компенсацію за піднайом (найм) житлового приміщення.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем безпідставно видано наказ про припинення виплати йому з 1.10.19 грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення, адже у власності ОСОБА_1 відсутнє нерухоме майно.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позов просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 26-28/. Свою позицію мотивував посиланням на те, що спірний наказ видано з урахуванням висновків, викладених у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.19 у справі №440/104/19 з огляду на наявну у розпорядженні військової частини інформацію про наявність у дружини позивача права власності на квартиру на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.12.97.

3. Інші заяви учасників справи.

Представником позивача надано відповідь на відзив, у якій зазначено, що ОСОБА_1 не був учасником справи №440/104/19, а тому встановлені у судовому рішенні в цій справі фактичні обставини та їх правові наслідки не можуть бути застосовані до позивача.

4. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.11.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників.

Розгляд справи по суті 17.12.19 відкладено з огляду на неявку в судове засідання представника відповідача.

У судове засідання 9.01.19 учасники справи не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач причин неявки свого представника до суду не повідомив, заяв чи клопотань не надав.

Згідно з частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

А відповідно до частини дев`ятої зазначеної статті, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З урахуванням наведеного, суд завершив розгляд справи у порядку письмового провадження.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

ОСОБА_1 є військовослужбовцем Збройних Сил України та проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , що сторони не заперечують.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.12.18 №329 позивача та членів його сім`ї (дружина, двоє дітей) зараховано на облік військовослужбовців та членів їх сімей, що потребують поліпшення житлових умов /а.с. 21/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 8.04.19 №89 вирішено виплачувати позивачу з 8.04.19 грошову компенсацію за піднайом (найм) житлового приміщення у розмірі 3825,00 грн /а.с. 22/.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.19 №270 вирішено призупинити виплату позивачу з 1.10.19 грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення /а.с. 13/. Підставою для видачі цього наказу зазначено постанову Другого апеляційного адміністративного суду у справі №440/104/19 від 27.08.19 та рапорт секретаря житлової комісії від 22.10.19.

Не погодившись з цим наказом, позивач звернувся до суду з даним позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Згідно з частиною п`ятою статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.91 №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ).

Відповідно до абзаців четвертого, п`ятого частини першої статті 12 Закону №2011-ХІІ військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

У разі відсутності службового жилого приміщення військовослужбовці рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і не перебувають у шлюбі, розміщуються безплатно в спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини, а сімейні - у сімейних гуртожитках. Житлово-побутові умови в таких казармах повинні відповідати вимогам, які пред`являються до гуртожитків, що призначені для проживання одиноких громадян. У разі відсутності можливості розміщення зазначених військовослужбовців у спеціально пристосованих казармах у розташуванні військової частини та сімейних гуртожитках військова частина зобов`язана орендувати для військовослужбовців та членів їх сімей жиле приміщення або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.06.13 №450 затверджений Порядок виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, Управління державної охорони та військовослужбовцям, відрядженим до Міністерства освіти і науки, Державного космічного агентства, за піднайом (найом) ними житлових приміщень (далі - Порядок № 450), яким визначено розмір та механізм виплати грошової компенсації за піднайом (найом) житлових приміщень (далі - грошова компенсація) військовослужбовцям Збройних Сил.

За змістом пункту 4 Порядку №450 грошова компенсація виплачується починаючи з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту військовослужбовця: особам офіцерського (у тому числі особам, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом, - за місцем проходження військової служби згідно з наказом командира (начальника) військової частини.

Пунктом 7 Порядку №450 визначено, що виплата грошової компенсації припиняється з дня, наступного за днем: отримання (придбання) військовослужбовцем жилого приміщення; виключення із списків особового складу військової частини, Держспецзв`язку (за винятком військовослужбовців, направлених у складі підрозділів для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки); вибуття військовослужбовця в закордонне відрядження разом із сім`єю; встановлення факту подання військовослужбовцем недостовірної інформації, яка стала підставою для виплати грошової компенсації.

Згідно з пунктом 9 розділу V Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.18 №380, виплата компенсації за піднайом військовослужбовцям та припинення такої виплати здійснюється на підставі наказу командира військової частини. Компенсація за піднайом виплачується з дня реєстрації поданого в установленому порядку рапорту. Виплата компенсації за піднайом припиняється у випадках, встановлених Порядком виплати грошової компенсації.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Згідно з частиною другою статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У цій справі предметом спору є правомірність наказу відповідача від 24.10.19 в частині призупинення виплати позивачу грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення.

А відтак, виходячи з приписів частини другої статті 2 КАС України, суд перевіряє відповідність такого рішення критеріям правомірності рішення суб`єкта владних повноважень.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом, що їх видав, конкретних підстав їх прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів їх прийняття.

Належний публічний та, зокрема, судовий контроль за адміністративними актами суб`єкта владних повноважень є можливим лише у разі достатнього та належного обґрунтування таким суб`єктом підстав та умов, що передували ухваленню рішення.

Невиконання відповідним органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд враховує, що мотивуючи фактичну та юридичну підстави для видання спірного наказу відповідач послався виключно на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.19 у справі №440/104/19, у якій викладено висновок про те, що перебування військовослужбовця на квартирному обліку та наявність потреби в поліпшенні житлових умов не є підставою для виплати компенсації за піднайом житла.

Однак, суд визнає наведені доводи неприйнятними з таких підстав.

По перше, судове рішення є індивідуальним актом, що стосується прав та інтересів виключно осіб, які були учасниками справи, та питання про права й обов`язки яких вирішив суд за результатами її розгляду. Позивач не був стороною у справі №440/104/19, у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.19 у зазначеній справі не вирішувалось питання про його права та законні інтереси.

По друге, згідно з частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відтак, постанова суду апеляційної інстанції не містить обов`язкових для врахування відповідачем висновків щодо застосування норм права, а тому не підлягала врахуванню при вирішенні спірного питання.

По третє, ознайомившись зі змістом постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 27.08.19 у справі №440/104/19 суд встановив, що висновок про відсутність у позивача у зазначеній справі права на одержання грошової компенсацій за піднайм житла судом зроблений з огляду на встановлений та підтверджений належними доказами у ході судового розгляду справи факт наявності у позивача на праві приватної власності квартири.

Разом з цим, у цій справі відповідачем не встановлено наявності у позивача або членів його сім`ї зареєстрованих прав на нерухоме майно (житлові приміщення).

Надана відповідачем разом з відзивом на позов копія свідоцтва про право власності на житло від 19.12.97 не приймається судом у якості належного доказу наявності у позивача та членів його сім`ї житлового приміщення, адже як встановлено з її змісту, цим свідоцтвом підтверджено факт приватизації у грудні 1997 року квартири загальною площею 58,8 кв.м. сім`єю дружини позивача з чотирьох осіб. Водночас, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладений 2 серпня 2003 року.

Факт реєстрації за дружиною позивача права власності на цю квартиру відповідач не встановлював.

До того ж, залученою до матеріалів справи копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.19 №188185805 підтверджено, що за позивачем будь-які речові права на рухоме майно не зареєстровані.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність спірного наказу, оскільки не надано суду належних та допустимих доказів, що свідчили б про наявність у позивача зареєстрованих прав на нерухоме майно або повідомлення ним недостовірних відомостей під час подання рапорту про виплату грошової компенсації за найм житла.

А оскільки спірний наказ є правовим актом індивідуальної дії, що в силу положень пункту 2 частини другої статті 245 КАС України у разі його неправомірності визнається судом протиправним та скасовується, суд, керуючись приписами частини другої статті 9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.19 №270 в частині призупинення виплати позивачу з 1.10.19 грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо видання оскарженого наказу задоволенню не підлягають, оскільки права позивача у спірних відносинах порушені самим наказом, що в цій частині визнаний судом протиправним та скасований.

Також, зважаючи на встановлені у ході розгляду справи фактичні обставини, з огляду на відсутність у матеріалах справи доказів наявності підстав для припинення виплати ОСОБА_1 грошової компенсації, суд, з метою ефективного захисту прав позивача, вважає за доцільне зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найм) жилого приміщення з 1.10.19.

Водночас у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надалі виплачувати грошову компенсацію суд відмовляє, оскільки судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані або оспорювані права; відповідне порушення має мати місце на момент розгляду справи судом, адже судовими актами не можуть регулюватись відносини на майбутнє.

За таких обставин, позовні вимоги належить задовольнити частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Позивач від сплати судового збору звільнений, відповідач доказів понесення судових витрат до суду не надав, а відтак, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, визнання незаконним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24 жовтня 2019 року №270 в частині призупинення виплати позивачу з 1 жовтня 2019 року грошової компенсації за піднайом (найм) житлового приміщення.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за піднайом (найм) жилого приміщення з 1 жовтня 2019 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягувач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ).

Боржник - військова частина НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ; АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба