Справа № 1.380.2019.002386
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002386
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулкевич І.З.,

секретар судового засідання Іванес Х.О.,

за участю : представника позивача Бойчук Ю.Р., представника відповідача Туркоцьо Н.І., третя особа ОСОБА_1 , представника третьої особи Любашевського В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові адміністративну справу за позовом Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», Львівська міська рада, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про зобов`язання до вчинення дій,-

Встановив:

Галицька районна адміністрація Львівської міської ради звернулась до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Львівське комунальне підприємство «Старий Львів», Львівська міська рада, Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , в якому просила:

- зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований тамбур біля квартири АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що будинок на АДРЕСА_2 перебуває у віданні Львівської міської ради, на обслуговуванні у ЛКП «Старий Львів». Вказаний будинок є пам`яткою архітектури національного значення (охоронний №325) відповідно до Списку пам`яток архітектури Української РСР, що перебувають під охороною держави, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 24.08.1963 №970. До повноважень позивача згідно з Законом України «Про охорону культурної спадщини» належить забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження.

Відповідачем - ОСОБА_2 проведено ремонтні роботи по переплануванню (розширення тамбуру) на пам`ятці культурної спадщини по АДРЕСА_3 без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини, що є порушенням вимог законодавства про охорону культурної спадщини. Позивач просить ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований тамбур біля квартири № АДРЕСА_1 .

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові докази, просила суд позов задовольнити повністю.

Представником відповідача ОСОБА_2. подано відзив на адміністративний позов. В обґрунтування якого зазначено, що дані самостійно зазначені Позивачем в технічному паспорті не відповідають дійсності, а долучені до матеріалів справи фотографії жодним чином не підтверджують обставини, на які вказує позивач. Площа тамбуру квартири АДРЕСА_1 Львові не збільшувалась та за своїм плануванням і розміром повністю відповідає Технічному паспорті від 12.06.2013. Відповідачами з метою приведення приміщення тамбуру до належного житлового вигляду було здійснено заміну облицювання тамбуру, без здійснення його перепланування, переобладнання чи реконструкції.

Позивачем не надано належних доказів здійснення перепланування та розширення тамбору відповідачами, ні факту істотного порушення будівельних норм, порушення прав інших співвласників, погіршення технічного стану будинку.

Також зазначила, що приміщення тамбору є частиною квартири АДРЕСА_1 Львові та є приватною власністю відповідачів. Заявлені позовні вимоги посягають на право приватної власності Відповідачів, а задоволення вимог про демонтаж даного тамбору призведе до протиправного позбавлення відповідачів права власності на належне їм майно. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечила повністю з підстав наведених у відзиві на позовну заяву та додаткових поясненнях, просила в задоволенні таких відмовити.

Співвідповідачами ОСОБА_4 , ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд справи без їх участі, в задоволенні позовних вимог просять відмовити в повному обсягу.

Співвідповідачами ОСОБА_3 подано клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю.

Третя особа Управління охорони історичного середовища надала пояснення на позовну заяву, в яких зазначила, що будинок АДРЕСА_1 є пам`яткою культурної спадщини. ОСОБА_2 проведено ремонтні роботи по переплануванню (розширенню тамбору) на пам`ятці культурної спадщини по АДРЕСА_1 без відповідних дозвільних документів, що суперечить ЗУ «Про охорону культурної спадщини». Позовні вимоги Галицької районної адміністрації підтримує повністю. Просив розгляд справи проводити без участі уповноваженого представника за наявними в матеріалах справи документами.

Третя особа ЛКП «Старий Львів» надала пояснення на позовну заяву, в яких вказала, що підтверджує викладені у позовній заяві обставини щодо вчинення ним певних дій, відносно відповідачів у справі щодо самовільного влаштування ними тамбуру біля квартири №1 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 . Позовні вимоги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради підтримує в повному обсягу.

Представник третьої особи ЛКП «Старий Львів» в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив задовольнити.

Третя особа на стороні позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні просила в позові відмовити.

Треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно з інформаційної довідки № 155540553 від 08.02.2019, сформованої на основі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, квартира АДРЕСА_1 належить ј на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_2 та ѕ на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відповідно до свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 05.07.2013.

Будинок АДРЕСА_2 є пам`яткою архітектури національного значення (охоронний №325) відповідно до Списку пам`яток архітектури Українського РСР, що перебувають під охороною держави, затвердженого постановою Ради Міністрів Української РСР від 24.08.1963 №970.

26.09.2018 ЛКП «Старий Львів» складено акт-попередження №82, відповідно до якого встановлено, що ОСОБА_2 на АДРЕСА_2 в коридорі загального користування 1 поверху збільшив тамбур при вході у квартиру АДРЕСА_4 .

28.09.2018 ЛКП «Старий Львів» скерувало листа в Управління охорони історичного середовища Львівської міської ради для розгляду та вжиття заходів самовільного збільшення тамбура ОСОБА_2

Постановою № 01959 у справі про адміністративне правопорушення від 13.10.2018 на ОСОБА_2 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, а саме проведення ремонтних робіт по переплануванню (розширення тамбуру) на пам`ятці культурної спадщини на АДРЕСА_1 без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

30.01.2019 комісією ЛКП «Старий Львів» проведено обстеження технічного стану квартири АДРЕСА_1 та складено акт, в якому зазначено , що ОСОБА_2 здійснено перепланування із розширенням тамбуру на сходовій клітці 1 поверху.

01.02.2019 ЛКП «Старий Львів» скерувало попередження ОСОБА_2 , в якому зазначено, привести загальний коридор (із розширенням тамбуру) в будинку АДРЕСА_2 до попереднього стану.

21.02.2019 позивач прийняв розпорядження № 67 « Про демонтаж самовільно влаштованого тамбуру біля квартири №1 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 , яким затверджено висновок міжвідомчої комісії Галицького району (протокол № 5 від 12.02.2019), відповідачам за власні кошти демонтувати самовільно влаштований тамбур біля квартири №1 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 .

10.04.2019 комісією ЛКП «Старий Львів» проведено обстеження та виявлено, що вимоги розпорядження Галицької районної адміністрації №67 від 21.02.2019 не виконано, про що складено відповідний акт.

У зв`язку із невиконанням відповідачем вищезазначеного розпорядження та попередження, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Вирішуючи справу, суд керується таким.

В силу ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно з пп. 3 п. «б» ч. 1 ст. 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів належить здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Згідно із п. 4.50 «Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради та її структури», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради від 01.11.2016 р. № 977, до повноважень районної адміністрації належить розгляд та вжиття заходів у встановленому виконавчим комітетом, департаментом містобудування порядку щодо фактів самочинного будівництва.

Відповідно до п.п.«б» п.5 ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до повноважень виконавчих органів міських рад належать здійснення контролю за використанням житлового фонду. Вказані повноваження делеговані у м. Львові районним адміністраціям, що випливає із Положення про Галицьку районну адміністрацію Львівської міської ради №977 від 01.11.2016, із змінами, згідно з яким до компетенції районної адміністрації належать повноваження у сфері житлово-комунального господарства, зокрема здійснення контролю за використанням житлового фонду.

Отже, у відповідності до вказаного Положення Галицька районна адміністрація має право звертатися у встановленому порядку до судових органів із вимогами щодо фактів самочинного будівництва і інших вимог, що виникають у процесі здійснення наданих районній адміністрації повноважень.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.ч. 1-2, 5 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.

При цьому, у відповідності до ч.2 ст.13 ЦК України при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Згідно з ч.2 ст.139 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

В силу п.1.4.1 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року №76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства.

Пунктом 1.4.3 Правил вказано, що до елементів перепланування жилих приміщень належать: перенесення і розбирання перегородок, перенесення і влаштування дверних прорізів, улаштування і переустаткування тамбурів, прибудова балконів на рівні перших поверхів багатоповерхових будинків.

Згідно з ч.2 п.1.4.4 вказаних Правил перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень, що погіршує умови експлуатації і проживання всіх або окремих громадян у будинку або квартирі, не допускається.

Постановою Пленуму Верховного суду України від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» (з наступними змінами) у п.12 передбачено одержання дозволу виконкому місцевої ради та згоди решти учасників спільної власності при проведенні прибудови, надбудови або перебудови жилих і підсобних приміщень будинку.

Згідно з ч.ч. 6,7 ст. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.1992 року №572 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.01.06. №45), власник квартири зобов`язаний не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, порушують умови проживання громадян.

Відповідно до п.4 вказаних Правил власники наймачі (орендарі) приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення у гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку.

У листі Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 11.09.2006 №5/6-2198 вказано, що роботи з перепланування повинні проводитися відповідно до проекту, розробленого з дотриманням вимог чинних будівельних норм і правил.

Відповідно до ч.1-3 ст. 24 Закону України «Про охорону культурної спадщини» власник або уповноважений ним орган, користувач зобов`язані утримувати пам`ятку в належному стані, своєчасно провадити ремонт, захищати від пошкодження, руйнування або знищення відповідно до цього Закону та охоронного договору. Використання пам`ятки повинно здійснюватися відповідно до режимів використання, встановлених органами охорони культурної спадщини, у спосіб, що потребує як найменших змін і доповнень пам`ятки та забезпечує збереження її матеріальної автентичності, просторової композиції, а також елементів обладнання, упорядження, оздоби тощо. Забороняється змінювати призначення пам`ятки, її частин та елементів, робити написи, позначки по ній, на її території та в її охоронній зоні без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Суд встановив, що ОСОБА_2 проведено ремонтні роботи по переплануванню (розширення тамбуру) на пам`ятці культурної спадщини на АДРЕСА_1 без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини та без погодження з власниками квартир у будинку.

Суд зауважує, що ОСОБА_2 не оскаржував постанову № 0199 від 13.10.2018 про накладення штрафу за порушення ст.92 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із проведенням ремонтних робіт по переплануванню (розширення тамбуру) на пам`ятці культурної спадщини ( АДРЕСА_5 ) без дозволу відповідного органу охорони культурної спадщини.

Частина 1 ст. 376 ЦК України встановлює, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Згідно з ч. 7 ст. 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво.

В ході розгляду справи суд встановив факт невиконання та недотримання відповідачем вимог законодавства у сфері охорони культурної спадщини, що підтверджується актом ЛКП «Старий Львів» від 10.04.2019.

Крім того, суд зазначає, що індивідуальний інтерес відповідачів протиставляється публічному інтересу, який виявляється у збереженні та охороні історико-культурної спадщини. Забезпечення справедливого балансу приватного та публічного інтересів у цій справі полягає у необхідності дотримання вимог законодавства про охорону культурної спадщини, визначених, зокрема, Законом України «Про охорону культурної спадщини».

При цьому, судом встановлено, що відповідачами не подано до суду доказів оскарження чи скасування розпорядження Галицької районної адміністрації ЛМР №67 від 21.02.2019 «Про демонтаж самовільно влаштованого тамбуру біля квартири №1 в під`їзді будинку АДРЕСА_2 .

Згідно ч.1 ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований тамбур біля квартири № АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення таких витрат позивачем не представлено, судові витрати з відповідача стягувати не слід.

Керуючись ст.ст. 19, 22, 25,72-77, 90, 139, 241-246, 250, пп. пп. 15.5 п. 15 розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України, суд -

Вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Зобов`язати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 співвласників квартири АДРЕСА_1 за власні кошти демонтувати самовільно влаштований тамбур біля квартири № АДРЕСА_1 .

Судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 20 січня 2020 року.

Суддя Гулкевич І.З.