Справа № 200/13890/19-а
Суддя: Волгіна Н.П.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 р. Справа№200/13890/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Волгіної Н.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, яка виразилась в не виплаті позивачу заборгованості з пенсії за період з червня 2018 року по лютий 2019 року у сумі 24 600,96 грн;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу належну йому пенсію з моменту припинення цих виплат, тобто з червня 2018 року, по лютий 2019 року у сумі 24 600,96 грн.

Разом з позовними вимогами позивачем заявлено клопотання щодо допуску до негайного виконання судового рішення в частині виплати заборгованості по пенсії у межах суми за один місяць.

В обґрунтування позову позивач посилається на те, що він є пенсіонером та внутрішньо переміщеною особою, перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області з листопада 2016 року та отримує пенсію за віком.

У період з червня 2018 року по лютий 2019 року позивач не отримував пенсію, у зв`язку із чим утворилась заборгованість у сумі 24 600,96 грн.

На переконання ОСОБА_1 не виплата йому пенсії за вказаний період є порушенням гарантованого Конституцією України права громадянина на соціальний захист, яке включає, зокрема, і право на матеріальне забезпечення у разі повної, часткової або тимчасової працездатності, а також в старості та в інших випадках, передбачених законом.

Позивач вважає, що виплату йому пенсії було припинено з підстав, що не передбачені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відповідно до ст. 46 цього ж Закону пенсія повинна бути їй нарахована та виплачена за минулий час без обмежень будь-яким строком (а.с. 5-8).

У наданому до суду відзиві на позов відповідач зазначає про відсутність підстав для задоволення заявлених позивачем вимог, обґрунтовуючи це наступним.

Розпорядженням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 15 листопада 2016 року позивача взято на облік як особу-переселенця.

Як зазначено у позові, з 1 червня 2018 року позивачу припинено виплату пенсії «на центральному рівні»; рішення про припинення виплати пенсії позивачу управління вважає законним та обґрунтованим, оскільки припиняючи виплату пенсії Управління діяло на виконання постанов Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року «Про облік внутрішньо переміщених осіб» та постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365 «Про деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам». Так, відповідно до пп. 5 п. 12 «Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365, передбачено, що підставою припинення соціальних виплат є отримання інформації від Держприкордонної служби, МВС, СБУ, Мінфну, Національної поліції, ДМС, Держфінінспекції, Держаудитслужби та інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування.

Зазначає, що, згідно рішення комісії про призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО № 120 від 13 листопада 2018 року, виплату пенсії позивачу поновлено, поточні виплати позивач отримує з березня 2019 року.

Щодо вимоги позивача до відповідача сплатити виниклу заборгованість, у відзиві зазначено, що, згідно постанови Кабінету Міністрів України № 335 від 25 квітня 2018 року «Про внесення змін до постанови кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року № 365» суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковується в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів, тобто борг за минулий період, а саме з 1 червня 2018 року по 28 лютого 2019 року не виплачується. Борг позивача нараховано за додатковою відомістю, виплата буде проведена після відповідного фінансування (а.с. 24-25).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 9 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с. 1-2).

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ; позивач є пенсіонером та має право на отримання пенсії за віком; є внутрішньо переміщеною особою з тимчасово окупованої території, перебуває на обліку в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецькій області (а.с. 9, 10, 11).

Відповідач, Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, , місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3, є органом державної влади та суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України, який здійснює у спірних правовідносинах владні управлінські функції та є належним відповідачем у даній справі (а.с. 20-22).

27 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою (вх. № 63476) щодо запиту його пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду України у м. Костянтинівка Донецької області, та 28 жовтня відповідачем зроблений відповідний запит до УПФУ в м. Костянтинівці та Костянтинівському районі Донецької області (а.с. 32, зв.бік а.с. 31).

Розпорядженням Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15 листопада 2016 року № 73476 позивача взято на облік (а.с. 31).

З грудня 2016 року позивач отримує пенсію в Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області.

У червні 2018 року виплату пенсії позивачу припинено (призупинено), що підтверджено випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати пенсії (зв.бік. а.с. 34).

За поясненням відповідача, що припинення пенсії відбулось на центральному рівні, згідно інформації з Інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, щодо тривалої відсутності за місцем проживання/перебування (понад 60 діб) як внутрішньо переміщеної особи, до з`ясування місця фактичного перебування (а.с. 13).

2 липня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про виплати йому пенсії (зв.бік а.с. 33).

Розпорядженням відповідача на підставі рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат ВПО згідно протоколу № 120 від 13 листопада 2018 року вирішено поновити виплату пенсії позивачу (а.с. 33).

Судом встановлено, що поточні пенсійні виплати позивач отримує з березня 2019 року (зв.бік. а.с. 34).

18 жовтня 2019 року позивач звернувся до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою щодо виплати заборгованості з пенсії за період з червня 2018 року по грудень 2018 року (а.с. 12).

29 жовтня 2019 року листом вих. № 574(274)/С-01-01-01 позивача повідомлено, що борг, який виник за період з червня 2018 року по лютий 2019 року в сумі 24 600,96 грн, нараховано, але означені суми виплат не закладені до бюджету фонду та будуть виплачені за окремим цільовим фінансуванням (а.с. 13).

Факт нарахування та не виплати позивачу пенсії за період з червня 2018 року по лютий 2019 року в загальному розмірі 24 600,96 грн підтверджується випискою з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії (зв. бік а.с. 24).

Будучи не згодним із не виплатою йому відповідачем виниклої за спірний період заборгованості позивач звернулася до Донецького окружного адміністративного суду із даним позовом.

При прийнятті рішення по суті спору суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно ст. 5 цього Закону цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно ст. 85 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (зі змінами та доповненнями) (далі - Закон № 1788-ХІІ, Закон України «Про пенсійне забезпечення») пенсії виплачуються за місцем проживання пенсіонера, незалежно від реєстрації місця проживання.

Згідно зі ст. 1 Закону України від 20 жовтня 2014 року № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (далі - Закон № 1706-VII, Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб"), який набрав чинності 22 листопада 2014 року, внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону № 1706-VII визначено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з ч. 1 ст. 4 цього Закону факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону № 1706-VII для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 року № 509.

Згідно з п. 6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 1 жовтня 2014 року (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 352 від 8 червня 2016 року, далі - Порядок № 509), довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» та абз. 6 цього пункту.

Статтею 49 Закону № 1058-IV врегульовано питання щодо припинення та поновлення виплати пенсії.

Так, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:

1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;

2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України;

3) у разі смерті пенсіонера;

4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;

5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 136, яка набрала чинності 4 березня 2016 року, затверджено Порядок здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок коштів державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - Порядок № 136).

Згідно з п. 9 Порядку № 136 у разі виявлення під час здійснення верифікації та моніторингу невідповідності інформації, на підставі якої призначено (продовжено), нараховано або здійснено державну виплату, Мінфін надсилає розпоряднику бюджетних коштів та/або іншому органу, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, рекомендацію щодо зупинення або припинення таких виплат відповідним реципієнтам або групі реципієнтів.

Відповідно до п. 12 Порядку № 136 розпорядник бюджетних коштів та/або інший орган, який здійснює виплати за рахунок коштів Пенсійного фонду України, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, на підставі отриманої від Мінфіну рекомендації щодо зупинення або припинення державних виплат приймає рішення щодо зупинення або припинення, продовження виплат реципієнту, про що повідомляє Мінфіну протягом трьох днів з дати прийняття такого рішення.

8 червня 2016 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 365 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", яка набрала чинності 14 червня 2016 року, пунктом 1 якої затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам та Порядок здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання /перебування.

Пунктом 4 цього Порядку установлено, що соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються […] територіальними органами Пенсійного фонду України […] за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Також цією ж постаново визначено, що суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, як вже зазначено судом вище, частиною 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, яка містить в собі перелік випадків, у випадку настання яких здійснюється припинення виплати пенсії внутрішньо переміщеним особам, передбачає крім перерахованих в ній конкретних випадків ще й «інші випадки, передбачені законом».

За загальним правилом закон - це нормативно-правовий акт вищої юридичної сили, який приймається відповідно до особливої процедури виключно парламентом (Верховною Радою України) та регулює найважливіші суспільні відносини.

Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само, як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Проаналізувавши наведені вище нормативно-правові приписи та встановлені обставини справи, враховуючи, що відповідачем не доведено існування «інших випадків, передбачених законом», ніж ті, які перераховані у ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для припинення (призупинення) виплати пенсії позивачу, відповідно, невиплата з червня 2018 року по лютий 2019 року ОСОБА_1 заборгованості з пенсії є протиправною.

Відповідно, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не виплати йому пенсії за період з 1 червня 2018 року по 31 січня 2019 року - є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до приписів ст. 245 КАС України, беручи до уваги висновок суду щодо неправомірності не виплати пенсії позивачу за період з 1 червня 2018 року по 31 січня 2019 року, суд вважає позовні вимоги позивача про виплату позивачу заборгованості з пенсії, яка виникла за період з червня 2018 року, по лютий 2019 року у сумі 24 600,96 грн

Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання відповідача нарахувати йому належну пенсію за спірний період в розмірі 24 600,96 грн, суд зазначає, що судом встановлено, що нарахування пенсії йому не припинялось, що підтверджено матеріалами справи.

Відповідно, у задоволенні позовних вимог позивача в цій частині необхідно відмовити.

Розглядаючи клопотання позивача про необхідність допустити до негайного виконання рішення суду в частині виплати пенсії в межах суми пенсії за один місяць, суд зазначає наступне.

Згідно з вимогами ст. 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи є підстави допустити негайне виконання рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 371 КАС України передбачено, що негайно виконуються рішення, зокрема, про присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць.

Таким чином, рішення суду підлягає негайному виконанню у межах суми стягнення за один місяць, а клопотання позивача підлягає задоволенню.

Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд виходить з такого.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768, 40 грн, що підтверджено квитанцією № 6 від 2 грудня 2019 року (а.с. 4), беручи до уваги, що основні вимоги позивача (про визнання протиправною бездіяльності) за висновком суду є такими, що підлягають задоволенню, а інші позовні вимоги є похідними від основних вимог, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача ОСОБА_1 витрати із судового збору, сплаченого позивачем за подачу даного позову, - в повному обсязі, тобто в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Керуючись ст.ст. 2-4, 6, 9, 14, 19, 72-78, 90, 94, 132, 139, 244-246, 255, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати ОСОБА_1 заборгованості з пенсії, яка виникла за період з 1 червня 2018 року по 31 січня 2019 року розмірі 24 600,96 грн.

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії, яка виникла за період з 1 червня 2018 року по 31 січня 2019 року розмірі 24 600,96 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Звернути до негайного виконання рішення суду в частині зобов`язання Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з пенсії за один місяць.

Стягнути зі Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати, пов`язані зі сплатою позивачем судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно приписів підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення Донецького окружного адміністративного суду подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Н.П. Волгіна