Справа № 420/6830/19
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6830/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65074, м.Одеса, вул.Косовська, 2-Д), Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (, місцезнаходження: 65000, м.Одеса, просп.Добровольського,120-А) про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси у відмові виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , та її сину ОСОБА_2 2011 року народження;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 2 652 грн., та її сину - ОСОБА_2 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 6000 грн.;

- зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплачувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та сину - ОСОБА_2 до моменту змін особистих даних ОСОБА_1 та членів родини або законодавства України, що передбачає продовження або припинення даної виплати;

- стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради () та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради () на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є громадянкою України та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на сьогоднішній день зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією паспорта громадянина України, фактичне місце проживання: АДРЕСА_4 .

Також, зареєстрований та мешкає неповнолітній син, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач є внутрішньо переміщеною особою разом з сином ОСОБА_2 . 30.05.2019р. ОСОБА_1 звернулась до УСЗН Суворовського району м. Одеси за призначенням та виплатою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі адресна допомога) на наступні шість місяців, однак по теперішній час адресна допомога не призначена та не виплачується.

11.07.2019 р. Управління соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовило у наданні адресної допомоги повідомленням № 16.02-19/1605 з підстави, що чоловік позивача військовослужбовець, отримує грошову компенсацію за піднайом житла, при цьому є посилання на лист Міністерства соціальної політики України від 22.01.2015р. № 684/0/14-15/5 та ст.12 Закону України №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 року.

На цей час не отримана адресна допомога складає 2652 грн. На сина, ОСОБА_2 не отримано 6000 грн.

На думку позивача, відповідач грубо порушив її права та права дитини, що охороняються Конституцією України та Законами України, тим самим позбавивши джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги. Гарантії дотримання прав, свобод та охоронюваних законом інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. № 1706-VII (зі змінами), відповідно до положення п. 2 статті 7 якого, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Ухвалою суду від 19.11.2019 року відкрито провадження по справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

06.12.2019 року за вхід. № 46175/19 надано відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого відповідач зазначає, що ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебувають на обліку в управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, як внутрішньо переміщені особи, з 14.11.2017 року нараховувалась грошова допомога передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 року № 505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг» (далі - Порядок). При первинному зверненні 15.11.2017 році грошова допомога була призначена на сім`ю, яка складається з двох осіб: працездатної непрацюючої особи та дитини, виходячи з місячного розміру.

04.06.2018 року позивач звернулась до управління із заявою про призначення грошової допомоги на наступний термін та повідомила, що працює з 01.02.2018 року. Пунктом 7 Порядку передбачено, що якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більше як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами І групи або дітьми - інвалідами віком до 18 років, або інвалідами І-ІІ групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних. Абзац 8, п. 3 Порядку передбачено, що особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п. 7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається. Оскільки зазначена інформація, з порушенням норм чинного законодавства, позивачем не була надана до управління у триденний строк, то вона не врахована при призначені грошової допомоги.

Тому при наступному зверненні 04.06.2018 року грошова допомога призначена на наступні шість місяців тільки на сина.

Крім того, ОСОБА_1 , як член сім`ї військовослужбовця, отримує компенсацію за піднайом житла відповідно до Порядку виплати грошової компенсації військовослужбовцям Збройних Сил України, а щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам, надається саме для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, у зв`язку із чим Департаментом відмовлено у наданні зазначеної допомоги правомірно.

13.12.2019 року через канцелярію суду за вхід. № 47345/19 надійшла відповідь на відзив, в якій зокрема, зазначається, що позивач 28.05.2019р. звернулась до суду з приводу невиплати адресної допомоги за попередні періоди, з березня 2018 року по квітень 2019 року та синові за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року.

Позоні вимоги задовлено. Відповідач звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду м. Одеса, постановою у справі № 420/3281/19 від 04.12.2019 р., апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради було залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2019р.- без змін.

Крім того, при першому зверненні до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі з 15.11.2017 року допомогу я отримувала, а потім мені було її зменшено, та взагалі припинено з 15.03.2018 року, не зважаючи на те, що я надала довідки з місця своєї роботи та чоловіка, також працюю з 01.02.2018 року.

За новий період не отримана адресна допомога складає - (червень 2019 - листопад 2019; 6 місяців х 442 грн. =2652 грн.) 2652 грн.

На сина, ОСОБА_2 не отримано (червень 2019 - листопад 2019; 6 місяців х 1000 грн. =6000 грн.) 6000 грн.

На думку позивача, Відповідач грубо порушив її права та права дитини, що охороняються Конституцією України та Законами України, тим самим позбавивши джерела для покриття витрат для проживання, в тому числі можливості оплачувати житлово-комунальні послуги.

Дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позовні вимоги, відзив, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

29.11.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за наслідками розгляду якої Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на адресу ОСОБА_1 надіслано Лист №Д-175/14-02 від 26.12.2018р., яким адресата повідомлено, що особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу зобов`язані у триденний строк інформувати уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

ОСОБА_1 та її син - ОСОБА_2 перебувають на обліку в Управлінні соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради з 14.11.2017р., у зв`язку з чим ОСОБА_1 нараховується грошова допомога передбачена Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505.

При первинному зверненні 15.11.2017 р. грошова допомога призначена на сім`ю, яка складається з двох осіб: працездатної непрацюючої особи та дитини, виходячи з місячного розміру: 1326грн. у період з 15.11.2017р. по 14.01.2018р., 1105грн. у період з 15.01.2018р. по 19.01.2018р., 1221грн. у період з 20.01.2018р. по 14.03.2018р., 1000грн. у період з 15.03.2018р. по 14.05.2018р.

04.06.2018р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою про призначення грошової допомоги на наступний термін, та повідомила, що працює з 01.02.2018р. Оскільки зазначену інформацію, в порушення норм чинного законодавства, ОСОБА_1 не надано у триденний строк, то вона не врахована при призначенні грошової допомоги.

На підставі звернення від 04.06.2018 р. грошова допомога призначена на наступні шість місяців лише для сина позивача - ОСОБА_2 .

Крім того, судом встановлено, що 11.03.2019р. ОСОБА_1 звернулась до Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради із заявою щодо порядку призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, за результатами розгляду якої Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на ім`я ОСОБА_1 надіслано Лист від 22.03.2019р. №Д-27/16.02, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні грошової допомоги, з огляду на те, що ОСОБА_1 є дружиною капітана третього рангу ОСОБА_3 , котрий отримує компенсацію за піднайом житлового приміщення.

Не погодившись з означеною відмовою Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у призначенні ОСОБА_1 грошової допомоги, викладеною в Листі від 22.03.2019р. №Д-27/16.02, позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з даною позовною заявою.

Рішенням у справі № 420/3281/19 позов ОСОБА_1 задоволений повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину ОСОБА_2 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду у справі № 420/3281/19 від 04.12.2019 р. апеляційну скаргу Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради залишено без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04.10.2019р.- без змін.

Ухвалою ВС КАС від 24.12.2019 року у справі № 420/3281/19 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2019 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 грудня 2019 року у справі №420/3281/19 за позовом ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м. Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії, на підставі того, що касаційна скарга подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню в розумінні ст. 328 КАС України.

30.05.2019р. звернулась до УСЗН Суворовського району м. Одеси за призначенням та виплатою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі адресна допомога) на наступні шість місяців, однак по теперішній час адресна допомога мені не призначена та не виплачується.

Управління соціального захисту населення в Суворовському районі департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради відмовило мені у наданні адресної допомоги у повідомленні № 16.02-19/1605 від 11.07.2019р. з підстави, що «грошова компенсація за піднайом житлових приміщень надається гр. ОСОБА_3 військовослужбовцю на сім`ю відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Лист МСПУ від 22.01.2015 рю № 684/0/14-15/5 «Про організацію роботи забезпечення соціального захисту військовослужбовців».

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Гарантії дотримання прав, свобод та охоронюваних законом інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. №1706-VII (зі змінами та доповненнями), відповідно до положень статті 1 якого внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону (ст.4 Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону (ст.5 Законом України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»).

Відповідно до п.6 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №509 від 01.10.2014р. довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 Закону та абзацом шостим цього пункту.

Зокрема, як встановлено судом, та вбачається з наявних у матеріалах справи документів, ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеними особами, що підтверджується наявними у матеріалах справи належним чином засвідченими копіями Довідок про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017р. №, №.

При цьому, жодних доказів на підтвердження того, що означенні Довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 14.11.2017р. №, № наразі не чинні, суб`єктом владних повноважень, на виконання вимог ч.2 ст.77 КАС України, до матеріалів справи не додано.

Також, судом з`ясовано, що з 01.02.2018 р. ОСОБА_1 працює в ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» на посаді лаборант хімічного аналізу (виробнича лабораторія), що підтверджується наявною у матеріалах справи Довідкою ТОВ «ДЕЛЬТА ВІЛМАР СНД» від 17.04.2019р. №648.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначено Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), відповідно до пункту 2 якого грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно з пунктом 3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, дітей, студентів денної форми навчання закладів вищої освіти та учнів закладів професійно-технічної освіти, які досягли 18-річного віку (до закінчення закладів освіти, але не довше ніж до досягнення ними 23 років) - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, відбулися зміни, розмір грошової допомоги перераховується з місяця, наступного за місяцем виникнення таких змін, за заявою уповноваженого представника сім`ї або інформацією, поданою компетентним органом.

Особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до пункту 7 цього Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність.

Відповідно до пункту 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

Із системного аналізу вищенаведених законодавчих приписів вбачається, що грошова допомога у разі її припинення відповідно до пункту 7 цього Порядку не призначається лише на наступний строк, тобто чергові шість місяців.

При цьому, приписи Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 не містить правових обмежень для повторного, через певний проміжок часу, звернення за допомогою внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Фактичні обставини встановлені судами попередніх інстанцій визначають право особи на отримання допомоги від держав, з урахуванням того, що особа отримала постійне місце роботи і при цьому залишається у статусі внутрішньо переміщеної особи.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, наведеними у Постанові від 27 березня 2018року по справі №333/3750/17 (2-а-333/199/17).

Підстави зменшення виплати грошової допомоги та її припинення передбачено пунктами 7 та 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505.

Відповідно до п.7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або та дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Згідно з п.12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом чотирьох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги; у разі смерті внутрішньо переміщеної особи.

Підставою для відмови у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг Управлінням соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в Повідомленні про відмову у наданні щомісячної адресної допомоги від 11.07.2019р. №16.02-19/1605 вказано на те, що «грошова компенсація за піднайом житлових приміщень надається гр. ОСОБА_3 військовослужбовцю на сім`ю відповідно до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Лист МСПУ від 22.01.2015 рю № 684/0/14-15/5 «Про організацію роботи забезпечення соціального захисту військовослужбовців».

Водночас, з урахуванням аналізу вищенаведених законодавчих приписів, судом встановлено, що зазначену в Повідомленні Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради від 11.07.2019р. №16.02-19/1605 підставу для припинення чи відмову у призначенні ОСОБА_1 адресної допомоги для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, пунктами 7, 12 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014р. №505 не передбачено.

Подібна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 27 лютого 2019року по справі №265/4542/16-а.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом визнання протиправною бездіяльності Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси у відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , та її сину ОСОБА_2 2011 року народження та зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 2 652 грн., та її сину - ОСОБА_2 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 6000 грн.

Суд відмовляє у задоволенні вимог щодо зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплачувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та також сину - ОСОБА_2 до моменту змін особистих даних мене та членів моєї родини або законодавства України, що передбачає продовження або припинення даної виплати з огляду на наступне.

Власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, що прямо визначається спеціальним законом. Також вимога заборонити органу управління вчиняти певні дії в майбутньому не може бути задоволена, оскільки захисту підлягає тільки порушене право (Постанова Верховного Суду України №6-951цс16)

Окремо суд звертає увагу, на наявність рішення у справі № 420/3281/19, яке набрало законної сили 04.12.2019 року за позовом ОСОБА_1 , яким:

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси щодо відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р., та її сину - ОСОБА_2 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р.

Зобов`язано Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради в особі Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 за період з березня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5525грн., та її сину - ОСОБА_2 за період з грудня 2018р. по квітень 2019р. у розмірі 5000грн.

Суд вважає, що доводи відповідачів, викладені у відзиві на позовну заяву є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають положенням чинного законодавства.

Суд зазначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. 139, 242, 246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси у відмови та зупинення виплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , та її сину ОСОБА_2 2011 року народження.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 2 652 грн., та її сину - ОСОБА_2 починаючи з червня 2019 року по листопад 2019 року у розмірі 6000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (65074, м.Одеса, вул.Косовська,2-Д, ) на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору за квитанцією № ПН3903 у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40коп.

Відмовити в задоволенні вимоги щодо зобов`язання Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси призначити та виплачувати щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 та також сину - ОСОБА_2 до моменту змін особистих даних мене та членів моєї родини або законодавства України, що передбачає продовження або припинення даної виплати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктом 15.5 розділу VII Перехідні положення КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

ОСОБА_1 - адреса: АДРЕСА_1 , ІНН НОМЕР_1

Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради - місцезнаходження: 65074, м.Одеса, вул.Косовська, 2-Д,

Управління соціального захисту населення в Суворовському районі м.Одеси Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради - місцезнаходження: 65000, м.Одеса, проспект Добровольського,120-А,

Головуючий суддя Токмілова Л.М.

.