Справа № 500/2613/19
Суддя: Мірінович Уляна Анатоліївна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2613/19

15 січня 2020 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мірінович У.А., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Тернопільській області до приватного підприємства "Загір`я" про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Тернопільській області до приватного підприємства "Загір`я" про стягнення податкового боргу в розмірі 344505,27 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму в розмірі 344505,27 грн. Оскільки відповідач не сплатив у добровільному порядку зазначений податковий борг, то дана сума заборгованості підлягає стягненню за рахунок готівки, що належить ПП "Загір`я" та з рахунків у банках, обслуговуючих ПП "Загір`я".

Ухвалою суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду клопотання, в якому просить розглядати справу без її участі в порядку письмового провадження, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи судом. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов відповідач не подав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, суд, керуючись частиною четвертою статті 229 КАС не здійснював фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та розглянув дану справу в порядку письмового провадження відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд встановив наступні обставини.

Як підтверджується матеріалами справи, що ПП "Загір`я" зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку в контролюючого органу, як платник податків, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (арк. справи 9-10).

Відповідно до статті 67 Конституції України та підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК) на відповідача покладений обов`язок сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законодавством.

Суд встановив, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачував узгоджені суми податкового зобов`язання, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед бюджетами та державними цільовими фондами на загальну суму в розмірі 344505,27 грн, з них:

- з податку на додану вартість в сумі 329465,35 грн, в тому числі 0,01 грн пені;

- з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 67) у сумі 74,18 грн, в тому числі 1,59 грн пені;

- з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 53) у сумі 14965,74 грн, в тому числі 325,72 грн пені.

Зазначена сума заборгованості підтверджується довідкою про наявність податкового боргу (арк. справи 11), розрахунками заборгованості та пені (арк. справи 12-17), податковою декларацією з податку на додану вартість (арк. справи 21), світлокопіями інтегрованої картки платника податку (арк. справи 46-52) та податковими повідомленнями - рішеннями (арк. справи 24, 30, 32, 37, 39, 41, 43).

Згідно з пунктом 56.18 статті 56 ПК рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Доказів оскарження чи скасування у встановленому порядку зазначених податкових повідомлень - рішень відповідач не надав, а суд не здобув. Також відповідач не надав, а суд не здобув доказів, які б підтверджували самостійну сплату відповідачем визначених у зазначених податкових повідомлень - рішень суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість, з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 67), з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 53), в тому числі визначеної у відповідній податковій декларації суми податкового зобов`язання з податку на додану вартість.

Таким чином, зазначені податкові зобов`язання, нараховані контролюючим органом на підставі зазначених податкових повідомлень - рішень є узгодженими у порядку і на умовах, визначених ПК. Також є узгоджена сума податкового зобов`язання з податку на додану вартість у податковій декларації, подана позивачу.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством.

У разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу (пункт 57.3 статті 57 ПК).

Водночас, пунктом 57.1 статті 57 ПК визначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі статтею 129 ПК після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом, визнається згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК податковим боргом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед бюджетами та державними цільовими фондами з податку на додану вартість, з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 67), з єдиного податку сільськогосподарських товаровиробників (стаття 53) на загальну суму 344505,27 грн є податковим боргом.

Суд встановив, що у зв`язку з несплатою податкового боргу згідно статті 59 ПК відповідачу була надіслана податкова вимога форми "Ю" № 30842-17 від 03.10.2018 (арк. справи 20).

Як підтверджується матеріалами справи, з дати отримання податкової вимоги, відповідач податковий борг не погашав у повному обсязі, а отже, відповідно до статті 60 ПК зазначена податкова вимога не відкликалася.

На час розгляду справи судом, доказів погашення податкового боргу в сумі 344505,27 грн відповідач не надав, а суд не здобув.

Пунктом 41.2 статті 41 ПК визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці у межах своїх повноважень.

Відповідно до пунктів 95.3, 95.4 статті 95 ПК стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Таким чином за відсутності понесених судових витрат у даній справі, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертизи, такі судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Головного управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, 46003, ) до приватного підприємства "Загір`я" (місцезнаходження: с. Загір`я, Зборівський район, Тернопільська область, 47211, ) про стягнення податкового боргу, - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з рахунків у банках приватного підприємства "Загір`я", що обслуговують такого платника та за рахунок готівки, що належить приватному підприємству "Загір`я" кошти у розмірі податкового боргу в сумі 344505 (триста сорок чотири тисячі п`ятсот п`ять) грн 27 коп., з яких:

- 329465 (триста двадцять дев`ять тисяч чотириста шістдесят п`ять) грн 35 коп. з платежу податок на додану вартість на р/р UA9019237, код одержувача 37943418, МФО 899998, код бюджетної класифікації 30 14010100;

- 74 (сімдесят чотири) грн 18 коп. з платежу єдиний податок сільськогосподарських товаровиробників (стаття 67) на р/р UA4019267, код одержувача 37943418, МФО 899998, код бюджетної класифікації 50 18050500;

- 14965 (чотирнадцять тисяч дев`ятсот шістдесят п`ять) грн 74 коп. з платежу єдиний податок сільськогосподарських товаровиробників (стаття 53) на р/р UA4019253, код одержувача 37943418, МФО 899998, код бюджетної класифікації 18050500.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15.01.2020.

Головуючий суддя Мірінович У.А.

копія вірна

Суддя Мірінович У.А.