Справа № 140/3782/19
Суддя: Ковальчук Володимир Дмитрович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3782/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ковальчука В.Д.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправної відмови у призначенні пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", зобов`язання здійснити перерахунок та виплачувати пенсію на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з дня звернення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він перебуває на обліку в Головному управління Пенсійного фонду України Волинської області та отримує пенсію по інвалідності. На день звернення за призначенням пенсії позивачу було зараховано 12 років 8 місяців 14 днів пільгового стажу - підземні роботи. Також за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №140/1776/19 до пільгового стажу позивача було зараховано періоди роботи з 03 серпня 2016 року по 28 лютого 2019 року за професією помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (2 роки 6 місяців 26 днів) та проведено перерахунок пенсії позивача з врахуванням зазначеного стажу. На заяву позивача про виплату пенсії відповідно до вимог Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", 18 листопада 2019 року відповідач надав відповідь про те, що оскільки рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року не зобов`язано відповідача зараховувати згаданий період роботи до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", тому у позивача відсутні необхідні 15 років на підземних роботах для призначення пенсії. Позивач з таким рішенням відповідача не погоджується, оскільки разом пільговий стаж на підземних роботах становить 15 років 3 місяці 10 днів, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". З врахуванням викладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20.12.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі, а також зазначено, що судовий розгляд справи необхідно проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно із частиною третьою статті 263 КАС України заявами по суті справи є позов та відзив.

У відзиві від 09.01.2020 №540/06-39 ГУ ПФУ у Волинській області вважає позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставним та таким, що не підлягають задоволенню у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для перерахунку пільгової пенсії ОСОБА_1 , згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Сторони скористались своїм правом на подання до суду заяв по суті справи, в яких письмово виклали свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подали, а тому суд вважає можливим розглянути справу за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що у листопаді 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Листом від 18.11.2019 № 1206/Л-01 ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у призначенні пенсії позивачу згідно з Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" у зв`язку з відсутністю не менш як 15 років страхового стажу на підземних роботах.

Підставою для відмови слугувало те, що відповідно до документів пенсійної справи та даних персоніфікованого обліку страховий стаж становить 41 рік 02 місяці 14 днів. Позивач вказує на те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року не зобов`язано відповідача зараховувати згаданий період роботи до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

З копій трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 (а.с.19-21) слідує, що ОСОБА_1 з 07.05.1990 року прийнятий учнем підземного гірника, а з 18.07.1990 року переведений підземним гірником Шахти №2 "Нововолинська" - працював до 01.10.1990 року, з 01.10.1990 по 01.08.1994 року працював підземним машиністом 3 розряду. З 01.08.1994 по 17.04.1996 працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею. З 25.08.2008 по 27.02.2019 працював підземним гірничим майстром, помічника начальника підземної дільниці в ВП Шахта №5 "Нововолинська. Стаж ОСОБА_1 на підземних роботах також підтверджено довідкою від 27.02.2019 №57 (а.с. 22).

Згідно даних підсистеми призначення та виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області страховий стаж за списком №1 становить 12 років 8 місяців 14 днів (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" від 02.09.2008 № 345-VI (далі - Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Статтею 8 Закону № 345-VI передбачено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" є зайнятість на підземних роботах повний робочий день не менш як 15 років.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Як встановлено судом, виконувана позивачем робота у спірний період згідно записів у трудовій книжці, передбачена Списком 1, що затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36.

Тобто, з зазначеного суд приходить до висновку про те, що позивача можливо віднести до працівників зайнятих повний робочий день під землею.

З аналізу вищезазначених положень суд приходить до висновку, що положення Законом України "Про підвищення престижності шахтарської праці" розповсюджуються на професію позивача, а саме електрослюсаря підземного, підземного гірника, підземного гірничого майстра, оскільки останній був зайнятий повний робочий день під землею, що підтверджується записом у трудовій книжці.

Щодо необхідного стажу для призначення пенсії ОСОБА_1 згідно Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" суд зазначає наступне.

В позовній заяві позивач стверджує, що на день звернення за призначенням пенсії йому було зараховано 12 років 8 місяців 14 днів пільгового стажу - підземні роботи. Також за рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №140/1776/19 до пільгового стажу позивача було зараховано періоди роботи з 03 серпня 2016 року по 28 лютого 2019 року за професією помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" (2 роки 6 місяців 26 днів) та проведено перерахунок пенсії позивача з врахуванням зазначеного стажу. З врахуванням зазначеного на думку позивача його пільговий стаж на підземних роботах становить 15 років 3 місяці 10 днів, що дає йому право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці".

Відповідач стверджує, що пільговий стаж на підземних роботах ОСОБА_1 становить менш як 15 років, а тому підстав для перерахунку пільгової пенсії ОСОБА_1 , згідно статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" немає у зв`язку з відсутністю необхідного стажу.

Дослідивши надані пояснення по суті та надані письмові докази суд встановив наступне.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З трудової книжки ОСОБА_1 про його стаж на підземних роботах: з 07.05.1990 року прийнятий учнем підземного гірника, а з 18.07.1990 року переведений підземним гірником Шахти №2 "Нововолинська" - працював до 01.10.1990 року, з 01.10.1990 по 01.08.1994 року працював підземним машиністом 3 розряду; з 01.08.1994 по 17.04.1996 працював гірничим майстром з повним робочим днем під землею; з 25.08.2008 по 27.02.2019 працював підземним гірничим майстром, помічника начальника підземної дільниці в ВП Шахта №5 "Нововолинська, вбачається, що його стаж становить 16 років 05 місяців 14 днів. Стаж ОСОБА_1 на підземних роботах також підтверджено довідкою від 27.02.2019 №57.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року у справі №140/1776/19 до пільгового стажу позивача було зараховано періоди роботи з 03 серпня 2016 року по 28 лютого 2019 року за професією помічник начальника підземної дільниці та підземний гірничий майстер на ВП "Шахта №9 "Нововолинська" ДП "Волиньвугілля" ( 2 роки 6 місяців 26 днів) та проведено перерахунок пенсії позивача з врахуванням зазначеного стажу.

При цьому суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 23 липня 2019 року не зобов`язано відповідача зараховувати згаданий період роботи до пільгового стажу, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки таке зобов`язання при призначенні пенсії за наявності необхідного стажу не потрібне.

Враховуючи, що ОСОБА_1 відпрацював на підземних роботах не менш як 15 років, він має право на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Суд задовольняє позовну вимогу щодо перерахунку пенсії з 18.11.2019 року, з дати відмови у її перерахунку, оскільки позивач не вказав день звернення до відповідача.

Щодо вимог позивача, заявлених в порядку статті 382 КАС України, відносно встановлення судового контролю суд зазначає, що в силу положень частини першої статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, зазначене є правом суду, а не обов`язком, водночас, позивачем не наведено обставин, які б викликали у суду сумнів у тому, що відповідач може ухилятись від виконання судового рішення, а примусове виконання рішень суду у даній категорії справ забезпечується органами державної виконавчої служби.

Таким чином, у даному випадку суд не знаходить підстав для застосування приписів статті 382 КАС України щодо встановлення судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у сумі 768,40 грн., що підтверджуються квитанцією від 17.12.2019 року №76485 (а.с.2).

Щодо відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У прохальній частині позовної заяви позивач просить стягнути на його користь з відповідача понесені витрати на правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи у сумі 3000,00 грн.

Відповідно до ч.1 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч. 2 ст. 134 КАС України).

Відповідно до ч. 3 статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 та 6 статті 134 КАС України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Зі змісту вказаних норм вбачається, що від учасника справи, який поніс витрати на професійну правничу допомогу, вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як встановлено судом, в підтвердження понесення витрат на правничу допомогу позивач надав копії наступних документів: договір про надання правничої допомоги від 18 листопада 2019 року, укладений з адвокатом Свередюк Юлією Анатоліївною; квитанція до прибуткового касового ордера від 17.12.2019 року; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю (а.с.22-23).

Разом з тим, позивачем в порушення вимог ч. 4 статті 134 КАС України не надано детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відтак, суд дійшов висновку, що позивачем не надано необхідних доказів, які надають можливість достеменно визначити розмір його витрат на правничу допомогу у зв`язку з неможливістю детально визначити обсяг виконаних робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом. А тому суд вважає неможливим вирішити питання про стягнення таких витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Відмову Головного управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області у перерахунку розміру пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" визнати протиправною.

Зобов`язати Головне управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах відповідно до статті 8 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці" з врахуванням раніше виплаченої пенсії з 18.11.2019.

Стягнути з Головного управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22В, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" цього Кодексу. Апеляційна скарга може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя В.Д. Ковальчук