Справа № 580/3547/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року справа № 580/3547/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (далі управління праці, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 13 вересня 2019 року про встановлення статусу інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) та видачі посвідчення інваліда війни;

- зобов`язати управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13 вересня 2019 року про встановлення йому статусу інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) і видачі посвідчення інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) згідно з вимогами Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що у відповідь на заяву позивача про встановлення йому статусу інваліда війни (особи з інвалідністю внаслідок війни) відповідач припустився довільного тлумачення умов та порядку видачі посвідчень з посиланням на роз`яснення Міністерства з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, не зазначивши при цьому його назви, номера та дати видання. Відповідач при цьому не вирішив питання встановлення позивачеві статусу інваліда війни або відмови у встановленні такого статусу, що мало бути оформлене відповідним рішенням.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 18.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справі (у письмову провадженні).

22 листопада 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що органи праці та соціального захисту населення встановлюють статус інваліда війни на підставі документів, які повинні містити інформацію про розпорядчий документ по лінії Цивільної оборони щодо залучення підприємств, установ (наказ чи розпорядження) до вказаного формування та розпорядчий документ по підприємству, установі про залучення осіб до складу вказаного формування, усі відомості про роботу, яку виконував громадянин під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також довідку МСЕК про групу та причину захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків на Чорнобильській АЕС.

Відповідач також наголосив, що позивачеві встановлено статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, однак не підтверджено залучення останнього до складу формованої цивільної оборони, а тому він немає права на отримання посвідчення інваліда війни.

Розгляд справи по суті відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач є ліквідатором наслідків аварії Чорнобильській АЕС, йому встановлено статус особи з інвалідністю внаслідок участі у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку з вказаною обставиною, позивач звернувся до управління праці із заявою для встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни та видачею відповідного посвідчення.

Листом від 16 вересня 2019 року № 2194/01-06 управління праці повідомило Білану М.М., що питання встановлення статусу інваліда війни відповідно до пункту 9 статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту може бути вирішено тільки у разі надання всіх необхідних документів.

Під час вирішення спору по суті, суд зазначає таке.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту № 3551-ХІІ від 22 жовтня 1993 року (далі Закон № 3551-ХІІ) та Положенням про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (далі Положення № 302).

Відповідно до статті 4 Закону № 3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Пунктом 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII передбачено, що до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, залучених до складу формувань Цивільної оборони, які стали особами з інвалідністю внаслідок захворювань, пов`язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Таким чином, статус інваліда війни з підстав, визначених у пункті 9 частини другої статті 7 Закону № 3551-XII, надається за наявності у особи сукупності таких обов`язкових умов: 1) залучення особи до складу формувань Цивільної оборони; 2) отримання інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Згідно з пунктом 2 Положення № 302 посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Відповідно до пунктів, 7 10 Положення № 302 Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни, Посвідчення учасника війни і відповідні нагрудні знаки, Посвідчення члена сім`ї загиблого видаються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у місті (у разі їх утворення) рад (далі - органи соціального захисту населення) за місцем реєстрації громадянина.

Посвідчення особи з інвалідністю внаслідок війни видається на підставі довідки медико-соціальної експертної комісії про групу та причину інвалідності. Особам з інвалідністю внаслідок війни, у яких групу інвалідності встановлено без терміну перегляду, видаються безтермінові посвідчення, іншим - на період встановлення групи інвалідності. У разі продовження медико-соціальною експертною комісією терміну чи зміни групи інвалідності в посвідчення (на правій внутрішній стороні) вклеюється новий бланк, до якого вносяться відповідні записи. Записи в бланку завіряються відповідно до пункту 8 цього Положення.

Як свідчать матеріали справи, заява позивача від 13.09.2019 про встановлення йому статусу особи з інвалідністю внаслідок війни управлінням праці розглянута, що підтверджується листом відповідача від 16.09.2019 № 2194/01-06.

Підставою позовних вимог позивача є те, що відповідач не прийняв жодного рішення під час розгляду його заяви, однак суд зауважує, що ані Законом № 3551-ХІІ, ані Положенням № 302, на які посилається позивач, не передбачено оформлення результатів розгляду заяви про встановлення статусу особи з інвалідністю внаслідок війни саме у формі рішення, як акта індивідуальної дії.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, в задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України Про судовий збір, а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

2) відповідач управління праці та соціального захисту населення Уманської районної державної адміністрації (20300, Черкаська область, м. Умань, вул. М. Залізняка, 2а, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 17.01.2020.

Суддя В.О. Гаврилюк