Справа № 0840/3774/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
13 січня 2020 року м. Дніпросправа № 0840/3774/18
Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),
суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у адміністративній справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року (суддя суду 1 інстанції Прасов О.О.) в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо» Северина Юрія Петровича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправними дій та рішення,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Ю. П., Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просив:
- визнати протиправними дії Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северин Юрія Петровича щодо проведення в квітні 2018 року перевірки правочинів у ПАТ «Банк Камбіо», за результатами якої складено Акт від 06.04.2018 Комісії з додаткової перевірки правочинів, яким визнано нікчемним правочин, вчинений 25.09.2014 щодо перерахування грошових коштів в межах ПАТ «Банк Камбіо» з рахунку TOB «ВТД «Будкамінь» № НОМЕР_1 на рахунок фізичної особи ОСОБА_1 № НОМЕР_2 в сумі 200000 грн. 00 коп. з призначенням платежу: «Перечисление возвратной финпомощи согласно договора №44 от 25.09.2014 без ПДВ», здійснення зворотних транзакцій по рахунку як застосування наслідків нікчемності правочину, та прийняті за наслідками цієї перевірки рішення: наказ ПАТ «Банк Камбіо» №60 від 11.04.2018 «Про визнання правочинів нікчемними» та повідомлення від 13.04.2018 вих.№22/476 Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Юрія Петровича про нікчемність правочину та застосування наслідків нікчемності;
- визнати протиправним та скасувати рішення Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1204 від 26.04.2018 «Про затвердження змін та доповнень до Загального Реєстру вкладників ПАТ «Банк Камбіо» в частині виключення з Загального Реєстру вкладників ПАТ ««Банк Камбіо» ОСОБА_1 з сумою зарахованого на рахунок № НОМЕР_2 вкладу 200000 грн. 00 коп.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року скасовано, а позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Юрія Петровича щодо не включення позивача, ОСОБА_1 до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», згідно Договору від 25 вересня 2014 року №44, банківський рахунок № НОМЕР_2 , які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Юрія Петровича включити ОСОБА_1 до Переліку вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які отримують кошти в межах гарантованої суми за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо» Северина Юрія Петровича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про ОСОБА_1 , як вкладника, який має право на відшкодування коштів в розмірі 200000 (двісті тисяч) грн., за Договором від 25 вересня 2014 року №44, банківський рахунок № НОМЕР_2 , для внесення даних щодо нього до Загального Реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Камбіо», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В іншій частині позову відмовлено.

25 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про розподіл судових витрат та просить ухвалити додаткове рішення.

В обґрунтування вказаної заяви зазначає, що за подання позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1409,60 грн., а також за подання апеляційної скарги - 2114,40 грн., що підтверджується платіжними документами. Оскільки апеляційним судом рішення суду першої інстанції скасовано, а позовні вимоги задоволено частково, однак в постанові від 15.10.2019 не зазначено про розподіл судових витрат, просить вирішити вказане питання шляхом ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

За правилами пункту 2 частини 5 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України у резолютивній частині рішення зазначається про розподіл судових витрат

Відповідно до частини 2 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Приписами частин 3, 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як зазначалося вище, постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 12 листопада 2018 року скасовано. Позовні вимоги задоволено частково.

Таким чином, суд апеляційної інстанції ухвалюючи нове рішення вирішує питання про розподіл судових витрат. Судові витрати здійснені позивачем повертаються йому у разі коли його позовні вимоги задоволено або задоволено частково.

В разі, якщо судом при ухваленні судового рішення не вирішено питання про судові витрати, то в силу приписів статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, то він може ухвалити додаткове рішення

Як встановлено з матеріалів справи позивач, при поданні позовної заяви сплатив судовий збір у розмірі 1409,60 грн. згідно квитанцій № 0.0..1 від 01.09.2018 року та № 0.0..1 від 03.08.2018. При поданні апеляційної скарги, ОСОБА_1 сплачено 2114,40 грн. згідно квитанції № 27 від 18.12.2018 року.

Загальна сума судових витрат, які здійснені ОСОБА_1 складає 3524,00 грн.

Виходячи з того, що судом апеляційної інстанції частково задоволено позовні вимоги, то відповідно до наведеної вище норми частини 3 статті 139 КАС України, стягненню на користь позивача, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень відповідача, підлягає сума сплаченого судового збору пропорційно до задоволених вимог, у розмірі 1762,00 грн.

Враховуючи викладене, колегія судів дійшла висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підлягає частковому задоволенню.

Виходячи з того, що відповідач - уповноважена особа Фонду згідно з пункту 17 статті 2 Закону № 4452-VI є працівником ФГВФО, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку, тому на переконання суду понесені позивачкою судові витрати належить стягнути саме з ФГВФО, як суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 139, 252, 310, 322 Кодексу адміністративного судочинства, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат по справі- задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Фонду гарантування вкладів фізичних осіб судові витрати у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 00 коп.

Додаткова постанова набирає законної сили відповідно до ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку, встановленому статтями 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко