Справа № 400/790/19
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/790/19
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Шляхтицького О.І.,

суддів: Семенюка Г.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Ханділян Г.В.,

за участю: представника відповідача - Загороднюка А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Штрассе" на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до товариства з обмеженою відповідальністю "Штрассе", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходу реагування у сфері державного нагляду,

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У березні 2019 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області звернулось з адміністративним позовом, в якому просило застосувати до відповідача захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) у виді заборони експлуатації об`єктів, будівель та споруд, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

В обґрунтування позовних вимог зазначалось, що перевіркою ТОВ "Штрассе" встановлені порушення правил пожежної і техногенної безпеки, які створюють безпосередню загрозу життю та здоров`ю людини, що є підставою для застосування заходу реагування у виді заборони експлуатації об`єктів, будівель та споруд, які належать ТОВ "Штрассе".

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 22 липня 2019 року застосував до товариства з обмеженою відповідальністю "Штрассе" (вул. Озерна, 14, м. Миколаїв, 54001, ) захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, 14, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, ТОВ "Штрассе" подало апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

В ході апеляційного провадження судом апеляційної інстанції постановлена ухвала про залучення, як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 ( а.с. 217).

У відповідній заяві третя особа - фізична особа-підприємиць ОСОБА_1 просила задовольнити апеляційну скаргу та скасувати рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22.07.2019, а в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що 7 грудня 2018 року ГУ ДСУзНС видало наказ № 543 "Про здійснення заходів державного нагляду (контролю) у 2019 році", відповідно до якого в лютому заплановано проведення перевірки ТОВ "Штрассе", яке має високий ступінь ризику.

26 січня 2019 року позивач надіслав відповідачу повідомлення про проведення планової перевірки, а 8 лютого 2019 року склав посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) № 15, на проведення у період з 8 до 21 лютого 2019 року планової перевірки ТОВ "Штрассе".

21 лютого 2019 року посадовими особами ГУ ДСУзНС здійснено перевірку ТОВ"Штрассе", про що складено акт № 31 (надалі - Акт перевірки № 31), яким зафіксовані 27 порушень з боку відповідача.

Під час зупинення провадження у справі, відповідач звернувся до позивача із заявою про проведення позапланової перевірки, так як, на його думку, ним були усунуті всі порушення, що стали підставою для звернення ГУ ДСУзНС з цим позовом до суду.

З 7 до 10 червня 2019 року ГУ ДСУзНС провела позапланову перевірку ТОВ"Штрассе", результати якої оформлені актом № 221 (надалі - Акт перевірки № 221).

В Акті перевірки № 221 зазначено, що не усунутими залишились два порушення, а саме:

- групи кіосків, магазини, не обладнано системами протипожежного захисту;

- не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акта наявного пожежного гідранту.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Задовольняючі позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду встановлено порушення законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам статей 2, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 78 КАС України,

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

Приписами частини 1 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

За правилами частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI, у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 70 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI, підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, є недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами.

Згідно з частиною 2 статті 70 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Як убачається із Акта перевірки № 221 не усунутими залишились два порушення, а саме: групи кіосків, магазини, не обладнано системами протипожежного захисту; не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акта наявного пожежного гідранту.

Наведені в Акті порушення фактично є матеріальним предметом спору у справі, що розглядається.

З приводу претензій перевіряючих щодо відсутності систем протипожежного захисту, суд апеляційної інстанції зазначає про таке.

Відповідно до пункту 1.2. Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України 30 грудня 2014 р. № 1417, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 5 березня 2015 р. за № 252/26697 (надалі - ППБ), будинки, приміщення та споруди повинні обладнуватися системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту».

Як передбачено пунктом 1.1. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», вимоги цих будівельних норм поширюються на проектування, монтування, перевірку відповідності і підтримання експлуатаційної придатності систем протипожежного захисту.

Пунктом 1.2. ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» встановлено вимоги до обладнання об`єктів системами протипожежного захисту під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорій приміщень і будинків за вибухопожежною і пожежною небезпекою згідно з НАПБ Б ОСОБА_2 03.002.

Відповідач, заперечуючи проти задоволення позиву, зазначив що вимоги ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» щодо оснащення об`єктів ТОВ "Штрассе" системами протипожежного захисту не можуть бути розповсюджені до нього, так як стосуються тільки етапу будівництва об`єктів.

Оцінюючи наведені доводи, суд першої інстанції правильно визнав їх помилковими, оскільки ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» встановлює обов`язок обладнати об`єкти засобами протипожежного захисту ще на етапі їх будівництва. Якщо ж об`єкти побудовані без обладнання їх засобами протипожежного захисту, це тільки свідчить про порушення ППБ і ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» на етапі будівництва і не може бути розцінено, як відсутність необхідності подальшого усунення такого порушення, яке носить триваючий характер.

На примірнику Акту перевірки № 221, наданому відповідачем, міститься запис про те, що від кіосків, в яких необхідно встановити системи протипожежного захисту, підприємці відмовились.

При цьому є правильним висновок суду першої інстанції, оскільки ця обставина не змінює суть юридичних правовідносин, з огляду на, що ППБ і ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» не ставлять необхідність обладнання засобами протипожежного захисту в залежність від фактичного використання об`єкта, що є цілком логічним і послідовним правовим підходом.

Також суд першої інстанції правильно відхилив доводи відповідача про те, що ринок "Штрассе" передано в оренду і саме орендар несе відповідальність за дотримання ППБ.

Так, розділом І пунктом 6 ППБ передбачено, що у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

Оцінюючи договір оренди, укладений 1 серпня 2018 року між ТОВ"Штрассе" і фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із того . що згідно умов цього договору, в оренду передано такий об`єкт, як ринок "Штрассе" та інше майно, яке знаходиться за адресою м. Миколаїв, вул. Озерна, 14 (п. 2 договору).

Судом першої інстанції було правильно встановлено, що такого об`єкта правовідносин, як ринок "Штрассе", не існує - є ТОВ "Штрассе", яке володіє нерухомим майном, що розташовано за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, 14 і на цій території функціонує ринок.

За змістом статті 140 Кодексу цивільного захисту України від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI, особи, винні у порушенні законодавства у сфері цивільного захисту, несуть відповідальність відповідно до закону.

Позов, предметом якого є застосування заходу реагування у виді зупинення роботи об`єкта, не є видом чи мірою відповідальності, під якою розуміється цивільна, адміністративна, кримінальна чи дисциплінарна відповідальність, а є заходом державного впливу, який покликаний забезпечити усунення виявлених в ході перевірки порушень.

Відхиляючи доводи відповідача щодо відсутності індивідуалізації кіосків, в яких не встановлені системи протипожежного захисту, суд першої інстанції правильно послався на пояснення інспектора, який проводив перевірку відповідача, що під час перевірки йому був наданий план-схема, в якому номери об`єктів були закреслені, що унеможливлювало їх чітке визначення.

Отже, як встановлено відповідачем під час перевірки ТОВ "Штрассе", деякі з кіосків, які належать до сфері відповідальності відповідача, ще на етапі будівництва не були обладнані системами протипожежного захисту і дотепер таке порушення не усунуто.

На підставі частини 1 статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Той факт, що ППБ і ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» містять безумовний обов`язок обладнання об`єктів засобами протипожежного захисту, вже свідчить про те, що наявність таких систем розглядається законодавцем як важливий елемент протипожежної безпеки.

Експлуатація об`єктів, в яких відсутні системи протипожежного захисту, створює пряму загрозу життю і здоров`ю людини.

Отже, в ході судового розгляду правильно встановлено порушення законодавства у сфері пожежної, техногенної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим судом першої інстанції обґрунтовано застосовано до товариства з обмеженою відповідальністю"Штрассе" захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, 14, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Стосовно не проведення випробування на тиск та витрату води з оформленням акта наявного пожежного гідранту, варто вказати, що в цій частині рішення суду фактично не оскаржувалось, що і підтвердив представник апелянта в судовому засіданні, а тому відповідно до частини 1 статті 308 КАС України апеляційний суд не дає правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи позивач довів суду ті обставини, на які він посилався в обґрунтування заявлених вимог, а відповідач не надав суду належні докази на підтвердження своїх заперечень проти позову.

Відтак, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей, а Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області, як орган, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, правомірно звернувся до суду із позовом про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації ринку ТОВ «Штрассе», який задоволений судом першої інстанції за наявності достатніх підстав.

Доводи апеляційної скарги.

Посилання апелянта, що в порушення пункту 1 статті 47 КАС України суд першої інстанції допустив зміну предмету позову поза межами строків визначених процесуальним законодавством колегія суддів відхиляє з огляду на наступне.

Так, предмет адміністративного позову складають матеріально правові вимоги особи, яка звертається до адміністративного суду, до відповідача.

Так, 11 травня 2019 Головним управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області до суду було подано заяву про уточнення позовних вимог, в якій позивач просив уточнити пункт 3 прохальної частини позовної заяви: "задовольнити позов повністю та застосувати щодо ТОВ"Штрассе" () розташованого за адресою: 54037, м. Миколаїв, вул. Озерна, 14, захід реагування у вигляді повного зупинення роботи об`єкта, експлуатації будівель, споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Первісні вимоги містили прохання застосувати захід реагування у сфері державного нагляду (контролю) щодо ТОВ "Штрассе" () розташованого за адресою: 54037, м. Миколаїв, вул. Озерна, 14, у вигляді заборони експлуатації об`єктів, будівель та споруд до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та у сфері цивільного захисту, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей

Надаючи оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає, що поява у новій редакції пункту 3 прохальної частини адміністративного позов словосполучення "повного зупинення" та виключення з неї словосполучення "та у сфері цивільного захисту" не змінює предмет адміністративного позову, а є уточненням позовних вимог.

Доводи апелянта, що в порушення статті 297 КАС України суд першої інстанції невірно зазначив в оскаржуваному рішенні порядок подання апеляційної скарги, зазначивши, що апеляційна скарга може бути подана до апеляційного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд відхиляються апеляційним судом з огляду на наступне.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів.

Вказаним законом були внесені зміни, зокрема, до Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень оновленого Кодексу адміністративного судочинства України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Згідно з абзацом 2 підпункту15.16 пункту15 частини 1 розділу VII Перехідних положень КАС України, Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацію України у газеті Голос України та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Враховуючи, що Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система на теперішній час не функціонує, суд першої інстанції обґрунтовано керувався правилами подання апеляційної скарги, що діяли до 15 грудня 2017 року.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо передання об`єкту нерухомості іншій юридичній особі з визначенням певних обов`язків орендаря, зокрема, забезпечення об`єкту оренди вимог у сфері цивільного захисту техногенних та протипожежних правил що у відповідності до пункту 6 розділу 1 ППБУ допущено захід до особи, яка не несе такі відповідальності за виявлені порушення , колегія суддів зазначає , що аналіз цим доводам надав суд першої інстанції з якими погодився суд апеляційної інстанції.

Окрім того, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити про таке.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту належить забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання;

Відповідно до частини 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту від 2 жовтня 2012 року № 5403-VI забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Частиною 1 статті 2 Господарського кодексу України 16 січня 2003 року № 436-IV передбачено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності.

Частиною 1 статті 3 Господарського кодексу України 16 січня 2003 року № 436-IV України визначено, що під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно із частиною 1 статтею 55 Господарського кодексу України 16 січня 2003 року № 436-IV суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку. Суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. (частина 2 статті 55 Кодексу)

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач є власником ринку та здійснює господарську діяльність щодо цього майнового комплексу, зокрема, щодо його оренди (найму).

Матеріалами справи підтверджено також, що перевірка проводилась у присутності відповідальної особи позивача (директора ТОВ"Штрассе" - ОСОБА_3 , який і підписав Акт перевірки від 21.02.2019 (а.с.25) та відзив відповідача на адміністративний позов від 17.04.2019( а.с.48).

Також суд враховує зміст заяви відповідача, котра підписана директором ТОВ"Штрассе" О.О. Сущенко на адресу т.в.о. начальника Заводського Р.В. м.Миколаєва ГУ ДСНС України у Миколаївської області щодо проведення позапланової перевірки на предмет усунення виявлених порушень( а.с.74) та наявність у останнього посвідчення про проходження навчання та перевірки знань з питань пожежної безпеки (посвідчення -а.с.43)

Наведені вище дії повноважних представників відповідача, а також обставини щодо усунення порушень пожежної безпеки безпосередньо ТОВ"Штрассе" у своїй сукупності свідчать про погодження останнім з обставинами перевірки, які викладені у відповідних Актах, а відтак ненадання позивачем відеозапису проведення перевірки не змінює сутності спірних правовідносин і встановлених судом фактичних обставин у справі.

Водночас, відповідно до пункту 6 розділу І Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697 у разі передачі в оренду цілісного майнового комплексу або окремих його частин, приміщень, інших об`єктів за домовленістю сторін цивільно-правового договору визначаються права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди.

Із аналізу договір оренди, який наданий відповідачем не вбачається чіткого визначення права та обов`язки орендаря та орендодавця щодо забезпечення пожежної безпеки та відповідальності за порушення вимог пожежної безпеки на об`єкті оренди та доказів їх виконання, зокрема, не визначено взагалі відповідальну особу за пожежну безпеку, не визначено обов`язків орендатора щодо витрат на підтримання пожежної безпеки тощо.

Наявність договору страхування цивільної відповідальності перед третіми особами від 10.01.2019 (а.с.128-134) не є достатнім вважати саме орендаря належним суб`єктом з точки зору Цивільного кодексу захисту України та пункту 3 (визначення термінів) Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 № 1417, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, оскільки, на переконання суду, таким документом може бути у сукупності з наведеними вище, надання орендарем Декларації відповідності матеріально технічної бази суб`єкта господарювання вимогам законодавства з питань пожежної безпеки, порядок якої визначений постановою Кабінету Міністра України від 05 червня 2013 року № 440.

Враховуючи наведене, суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо визначення належного суб`єкта господарювання, який відповідальний за пожежну безпеку на об`єкті нерухомості, який знаходиться за адресою: м. Миколаїв, вул. Озерна, 14.

Що стосується доводів апелянта щодо конкретизації кіосків відносно яких встановлені порушення із зазначенням користувачів цих кіосків, то суд першої інстанції вже надав йому оцінку, зокрема, пославшись на пояснення інспектора, який проводив перевірку відповідача, отже вказані доводи не впливають на правильність вирішення справи, адже апелянт не позбавлений права уточнити перелік цих кіосків та персоніфікувати їх, якщо йому це не зрозуміло, із матеріалів перевірки або шляхом відповідної комунікації з позивачем.

Посилання апелянта на порушення судом приписів Правил пожежної безпеки України з відповідним посиланням на ДБН В2.5-56:2014 в тій частині, що вказані вимоги містяться до об`єктів лише під час їх будівництва, реконструкції, технічного переоснащення, капітального ремонту, зміни категорії приміщень і будинків спростовуються тими ж положеннями ДБН В2.5-56:2014, відповідно до яких, вимоги цих будівельних норм (сфера застосування), серед іншого, поширюються на підтримання експлуатації придатності систем протипожежного захисту (підпункт 1.1. вказаних ДБН) та підпункту 4.8.2 пункту 4.8 таблиці А1 Додатку А (Перелік однотипних за призначенням об`єктів , які підлягають обладнанню системами пожежної сигналізації та пожежогасіння і тип системи передавання тривожних сповіщень) ДБН В2.5-56:2014.

До того ж відповідно до підпункту 4 пункту 1 РозділуVІ "Правил пожежної безпеки на ринках України ", затверджених наказом МВС України від 06.06.2017 №470 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України від 29.06.2017 за № 795/30663, речові ринки, ринки з продажу сільськогосподарських продуктів, промислових товарів, групи кіосків, магазини, павільйони та приміщення адміністративного призначення обладнуються системами протипожежного захисту.

Також суд відхиляє доводи апелянта щодо зазначення в Акті інших об`єктів нерухомості, які не належать відповідачу, оскільки інші окремі нерухомості містять іншу юридичну адресу, а претензії та позов стосуються лише об`єкта нерухомості за конкретною адресою, а саме: вул.Озерна,14, м.Миколаїв.

Інші доводи апеляційної скарги, яким була така оцінка в мотивувальній частині постанови, ґрунтуються на суб`єктивній оцінці фактичних обставин справи та доказів. Зазначені доводи не містять посилань на конкретні обставини чи факти або на нові докази, які б давали підстави для скасування рішення суду першої інстанції.

Окремо оцінюючи наведені доводи апеляційної скарги з точки зору приписів частини 1 статті 3 Конституції України, суд апеляційної інстанції, ураховуючи особливості спірних правовідносин, зазначає про пріоритетність принципу забезпечення безпеки людей відносно принципів свободи підприємництва та свободи укладення договору.

Отже, на підставі встановлених в ході судового розгляду обставин, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що позовні вимоги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Миколаївській області є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін відповідно до приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 321, 322, 325 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Штрассе" залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 22 липня 2019 року у справі № 400/790/19 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення та підписання повного тексту судового рішення 17 січня 2020 року.

Головуючий суддя Шляхтицький О.І.
Судді Федусик А.Г. Семенюк Г.В.