Справа № 140/121/20
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

15 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/121/20
Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника - адвоката Москвичова С.І., звернулася з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови від 31 липня 2017 року ВП №52489114 про стягнення виконавчого збору у сумі 157038,82 грн.

Пунктом 5 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частинами другою та третьою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Звертаючись із даним позовом, ОСОБА_1 оскаржує постанову державного виконавця.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця визначені статтею 287 КАС України.

Відповідно до частини першої, другої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб. Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Отже, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця становить 10 днів з дня її отримання чи ознайомлення.

Спірна постанова державного виконавця у виконавчому провадженні №52489114 винесена 31 липня 2017 року, при цьому з позовом ОСОБА_1 звернулася до суду 10 січня 2020 року. Тобто, встановлений частиною другою статті 287 КАС України строк звернення до суду з таким позовом позивач пропустила.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Позивач подала заяву про поновлення строку звернення до суду з даним позовом. Обґрунтовуючи заяву, вказала, що про існування оскаржуваної постанови дізналася 29 грудня 2019 року, коли мала намір зареєструвати за собою право власності на нерухоме майно у Державному реєстрі речових прав. Саме тоді було виявлено, що у межах виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору накладено арешт на майно. При цьому доказів, що підтверджують такі обставини позивач не надала. Разом з тим, до позовної заяви ОСОБА_1 додала інформаційну довідку (її першу та другу сторінку) від 11 грудня 2019 року №192576227 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ( ОСОБА_1 ), зі змісту якої вбачається про наявність виконавчого провадження №54505268, у межах якого постановою від 21 вересня 2017 року винесено постанову про арешт боржника. Інформаційну довідку сформовано ОСОБА_2 (Перший відділ державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області). Наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду твердження не узгоджуються із наданими доказами, які дають підстави для висновку, що про постанову про стягнення виконавчого збору від 31 липня 2017 року ВП №52489114 позивач дізналася раніше, ніж зазначено в її заяві.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач посилається на те, що станом на липень 2017 року (на час винесення державним виконавцем спірної постанови) вона була зареєстрована за іншою адресою: АДРЕСА_1 , а тому надіслання державним виконавцем кореспонденції на її ім`я за адресою: АДРЕСА_2 , не дало їй можливості отримувати таку кореспонденцію. Водночас, у своїй заяві позивач вказала, що вважала виконавче провадження №52489114 завершеним, оскільки 31 липня 2017 року державним виконавцем в межах даного виконавчого провадження було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та постанову про зняття арешту з майна. Суд зазначає, що і у постанові від 31 липня 2017 року про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №52489114, і у постанові від 31 липня 2017 року про зняття арешту з майна ВП №52489114 зазначена адреса боржника ( ОСОБА_1 ) - АДРЕСА_2 , однак це не завадило позивачці бути обізнаною про факт існування таких постанов. Також суд зауважує, що в позовній заяві ОСОБА_1 теж вказала адресу: АДРЕСА_2 .

Таким чином, вказані у заяві підстави вважати поважними причини пропуску строку звернення до суду з даним позовом не є достатніми.

Для врахування судом відомостей паспорта громадянина України для виїзду за кордон стосовно перебування ОСОБА_1 за межами України позивач має підтвердити доказами дату, коли вона вперше дізналася про наявність постанови державного виконавця від 31 липня 2017 року ВП №52489114 про стягнення виконавчого збору чи її отримання.

Також у позовній заяві позивач зазначила третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Публічне акціонерне товариство «ОТП Факторинг Україна».

Відповідно до частин другої, четвертої статті 49 КАС України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права, свободи, інтереси або обов`язки. Вони можуть бути залучені до участі у справі також за клопотанням учасників справи. У заявах про залучення третіх осіб і у заявах третіх осіб про вступ у справу на стороні позивача або відповідача зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити до участі у справі.

Однак в порушення вимог статті 49 КАС України до позовної заяви не додано клопотання про залучення до участі у справі третіх осіб, а у тексті позовної заяви не вказано підстав для участі у справі третьої особи, тобто, як судове рішення у справі може вплинути на права, свободи, інтереси або обов`язки Публічного акціонерного товариства «ОТП Факторинг Україна».

Згідно з частиною першою статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з частинами першою, другою статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Отже, оскільки наведені у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави для визнання поважними причин пропуску цього строку не є достатніми, то позовну заяву належить залишити без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Позивачу у цей строк необхідно усунути зазначені недоліки позовної заяви, вказавши інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати докази поважності причин його пропуску, а також врахувати вимоги, наведені вище, щодо участі у справі третіх осіб.

Керуючись статтями 122,123,160,161, 169, 171, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області про визнання неправомірною та скасування постанови залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк позовну заяву і додані до неї документи будуть повернуті позивачу без розгляду.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не може бути оскаржена окремо від рішення суду.

Суддя Ж.В. Каленюк