Справа № 263/259/20
Суддя: Ікорська Є. С.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 263/259/20
Провадження № 2-а/263/121/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючої судді Ікорська Є.С.,

за участю секретаря Шпичак Є.М.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчука Дмитра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчука Дмитра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

На обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 29 грудня 2019 року поліцейським роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчуком Д.В. винесено постанову серії ЕАК № 1919063 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП, накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. Вказану постанову позивач вважає незаконною, та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи, посилаючись на наступні обставини. Зі змісту постанови від 29 грудня 2019 року серії ЕАК № 1919063 убачається, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Металургів та вулиці Жовтневої у місті Маріуполі на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України, однак він при перетині перехрестя виконував вимоги п. 16.8 ПДР України, а саме: водій, який виїхав на перехрестя, повинен продовжити свій рух в наміченому напрямку незалежно від сигналу світлофора на виїзді, тобто не вчинив проїзд на заборонений сигнал світлофору. Тому, вважає, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанова від 29 грудня є незаконною, та підлягає скасуванню. Також, зазначає, що відповідач при складанні постанови не дотримався вимог ст. 280 КУпАП. У зв`язку з чим, керуючись ст. ст. 5, 20, 22, 25, 77, 120, 160 КАС України, ст. ст. 245, 280, 289 КУпАП, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху, просить суд визнати протиправною та скасувати постанову поліцейського роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчука Д.В. від 29 грудня 2019 року серії ЕАК № 1919063 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

16 січня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якій він посилається на те, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, 29 грудня 2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Металургів та вулиці Жовтневої у місті Маріуполі на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України. Вказана обставина зафіксована за допомогою технічного приладу, закріпленого у патрульному автомобілі, що відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про національну поліцію». Зазначає, що твердження позивача про те, що він при проїзді перехрестя виконував вимоги п. 16.8 ПДР України, виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора та продовжував свій рух у наміченому напрямку незалежно від сигналу світлофора на виїзді, спростовує відеозапис, з якого убачається, що позивач під час ввімкнення жовтого сигналу світлофора, який забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів, знаходився за межами перехрестя. Просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 10 січня 2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до приписів ст. 286 КАС України, без повідомлення (виклику) сторін, визначено строк для відповідача для подання відзиву на позов, роз`яснено строки та порядок надання суду доказів. Задоволено клопотання позивача про витребування у відповідача відеозапису правопорушення.

На виконання приписів ч. 1 ст. 286 КАС України, відповідно до яких адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі, справа розглянута у межах законодавчо визначеного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом досліджуються саме представлені сторонами письмові докази на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна з них, інших суду не представлено та про їх витребування перед судом не порушувалося клопотань.

Суд, вирішуючи питання, передбачені ст. ст. 9, 244 КАС України, виходить з такого.

Судом установлено, що відповідно до постанови у справі про адміністративне правопорушення від 29 грудня 2019 року серії ЕАК № 1919063 цього дня ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав перехрестя проспекту Металургів та вулиці Жовтневої у місті Маріуполі на заборонений «жовтий» сигнал світлофору, чим порушив п. 8.7.3 «ґ» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

Спірним у справі є правомірність дій посадових осіб з встановлення винності ОСОБА_1 у порушенні п. 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У відповідності до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із пунктом 8.7.3 «ґ» Правил дорожнього руху України жовтий сигнал світлофора забороняє рух та попереджає про наступну зміну сигналів.

Частиною 2 статті 122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У частині 3 статті 77 КАС України передбачено право сторін надати докази суду на підтвердження та спростування тих обставин, на які посилається кожна із сторін.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Так, відповідачем на виконання ухвали суду про витребування доказів та на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, наданий запис із відеореєстратора Xiaomi Yi car VR-06; п/в-р АН НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 з поліцейського автомобіля. Посекундним переглядом змісту запису судом установлено, що на освітленій ділянці дороги по проспекту Металургів у місті Маріуполі рухається поліцейське авто, у період часу з 0:00:01 по 0:00:11 убачається, що горить зелений сигнал світлофора, з 0:00:12 загорається жовтий сигнал світлофора; 0:00:13 - на даний момент часу горить жовтий сигнал світлофора, проте у зустрічному напрямку відносно поліцейських рухається транспортний засіб; 0:00:14 указаний транспортний засіб здійснює поворот праворуч на заборонений жовтий сигнал світлофора; 0:00:15 загорається червоний сигнал світлофора. З відеозапису видно, що одразу на вимогу працівника патрульної поліції зупинений транспортний засіб марки «Toyota RAV4», державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Таким чином, відеозапис з відеореєстратора патрульного автомобіля спростовує доводи позивача про те, що він закінчував проїзд перехрестя з дотриманням вимог п. 16.8 ПДР України, адже при уважному перегляді відеозапису видно, що транспортний засіб під керуванням позивача перетинає перехрестя з порушенням вимог пункту 8.7.3 «ґ» ПДР України, коли явно горів жовтий сигнал світлофора, що забороняв рух.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, позивач у позовній заяві посилається на те, що постанова серії ЕАК № 1919063, складена без додержання вимог ст. 280 КУпАП, при цьому на підтвердження перелічених обставин доказів суду не надано, тому такі не можуть бути прийняті судом до уваги.

Постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно зі ст. 285 КУпАП у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП, копія постанови у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Як вбачається з постанови, вона відповідає вищезазначеним приписам, оскільки у такій зазначено посадову особу, яка прийняла постанову, дату розгляду справи; місце вчинення правопорушення, відомості про особу, що скоїла правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Вимогами ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Наведена норма процесуального права регулює питання наслідків розгляду справи з приводу рішення, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Приведені норми чинного законодавства України та конкретні обставини справи дають підстави обґрунтовано вважати про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому жодного доказу, який би спростував факти, викладені в постанові, суду не надано, при цьому наявність події та складу адміністративного правопорушення була підтверджена, а тому підстав для скасування постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності та визнання її протиправною не встановлено, тому суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 86, 205, 241-246, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, ч. 1 ст. 122 , ст. 247, ст. 251, ст. 262, ст. 280, ст. 284, ч. 3 ст. 293 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до поліцейського роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчука Дмитра Віталійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Поліцейський роти № 1 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції України Шевчук Дмитро Віталійович, юридична адреса: вул. М. Мазая, 16, м. Маріуполь, Донецька область.

Суддя Є.С.Ікорська