Справа № 1.380.2019.004312
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 рокуЛьвів№ 857/12521/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Довгої О.І. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Луців І.І.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - Тодеренчук С.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Захід» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Захід» до Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Оксі Банк», про визнання дій протиправними, скасування постанов державного виконавця про арешт майна і коштів боржника (суддя суду І інстанції: Брильовський Р.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 08 год. 30 хв. 15.10.2019р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: не зазначена),-

В С Т А Н О В И В:

19.08.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Адванс Захід» звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати незаконними дії начальника Буського районного відділу /РВ/ державної виконавчої служби /ДВС/ Головного територіального управління юстиції /ГТУЮ/ у Львівській обл. Боруцької І.В. в частині винесення постанови про арешт майна боржника від 08.08.2019р. у виконавчому провадженні № 59553822; скасувати постанову про арешт майна боржника від 08.08.2019р. у виконавчому провадженні № 59553822, винесену начальником Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцькою І.В. (а.с.3-5).

Також 09.08.2019р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ТзОВ «Адванс Захід» звернувся до суду з позовом, в якому, із урахуванням поданих заяв про уточнення позовних вимог, просив поновити строк звернення до суду із розглядуваним позовом, визнати незаконними дії начальника Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцької І.В. в межах виконавчого провадження № 59553822 у частині винесення постанови про арешт коштів боржника від 26.07.2019р.; визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 26.07.2019р., винесену начальником Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцькою І.В. у межах виконавчого провадження № 59553822 з моменту її винесення (а.с.78-80, 94-96, 120, 126).

Ухвалою суду від 27.09.2019р. задоволено клопотання ТзОВ «Адванс Захід» та об`єднано в одне провадження для спільного розгляду вищевказані позови (а.с.73-74).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. в задоволенні заявленого позову відмовлено (а.с.182-185).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив позивач ТзОВ «Адванс Захід», який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою заявлений позов задовольнити (а.с.192-200).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що позивач не був належним чином повідомлений про судове засідання від 15.10.2019р., що позбавило можливості його представника надати докази на обґрунтування своїх позовних вимог.

Окрім цього, начальником Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцькою І.В. всупереч вимогам ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт коштів боржника ВП №59553822 від 26.07.2019р.

Вищезазначеною постановою зазначено, що не підлягають арешту в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження», кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Разом з тим, у державного виконавця були можливість, повноваження та обов`язок самостійно з`ясувати інформацію щодо банківських рахунків боржника та їх статусу, а саме ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює обов`язок попереднього з`ясування цих відомостей та пряму заборону накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Всупереч цим нормам, відповідачем направлено в AT «ОКСІ Банк» платіжну вимогу від 14.08.2019р. про стягнення з спеціального рахунку № НОМЕР_1 для виплати заробітної плати працівникам та сплати податків, що належить ТзОВ «Адванс Захід», коштів в розмірі 275758 грн. (з урахуванням заборгованості за виконавчим документом, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження). Списання коштів відбулось 16.08.2019р. в повній сумі.

Підтвердженням, що рахунок № НОМЕР_1 (код валюти UAH), відкритий ТзОВ «Адванс Захід» в AT «Оксі Банк» (код установи: 325990) призначений для виплати заробітної плати та сплати податків, є належним чином засвідчені копії довідки від 08.08.2019р., довідки AT «Оксі Банк» № 4106/786 від 08.08.2019р., банківських виписок, що підтверджують факт виплати заробітної плати з цього рахунку.

У зв`язку з арештом коштів ТзОВ «Адванс Захід» змушене було звернутись до ПП «Ефективна відгодівля тварин - Захід» щодо повернення позики за договором позики для виплати заробітної плати працівникам, платежів до бюджету України та розрахунку з постачальниками.

Зазначені обставини вплинули на ділову репутацію ТзОВ «Адванс Захід», яка є одним з важливих елементів ефективного функціонування та ведення підприємницької діяльності, оскільки саме вона значною мірою пов`язана з попитом на відповідні товари, послуги та поставили під сумнів подальшу співпрацю Приватного підприємства «Ефективна відгодівля тварин - Захід» з позивачем.

Також начальником Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцькою І.В. всупереч вимог ч.1 ст.56, п.2 ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» незаконно винесено постанову про арешт майна боржника ВП № 59553822 від 08.08.2019р., так як кошти на момент винесення постанови вже було стягнуто, що свідчить про виконання вимоги виконавчого документа.

При примусовому виконанні не враховано співмірність заборгованості та вартості арештованого майна, чим порушено основні засади здійснення виконавчого провадження, а саме співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішенням.

Також слід врахувати, що майно, арештоване Буським РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл., є цілісним майновим комплексом і виділ будь-якої його частини є неможливим.

Відтак, державним виконавцем не з`ясовано вартість арештованого майна і зазначення в постанові суми арештованого майна не може розцінюватися, як дотримання виконавцем норм Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Інші учасники справи не подали до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача по справі, представника позивача на підтримання поданої скарги, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав.

Як слідує з матеріалів справи, 10.05.2019р. першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській обл. Грицак О.О. винесено постанову № ЛВ 2076/1425/АВ/ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами, відповідно до якої на підставі абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України накладено на позивача ТзОВ «Адванс Захід» штраф за порушення законодавства про працю та зайнятість населення в розмірі 250380 грн. (а.с.107).

15.07.2019р. вказана постанова надійшла на виконання до органу державної виконавчої служби - Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. (а.с.103).

16.07.2019р. начальником Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. Боруцькою І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 59553822 щодо виконання постанови № ЛВ 2076/1425/АВ/ФС від 10.05.2019р. про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами (а.с.109).

На запити відповідача щодо встановлення майнового стану боржника отримана відповідь ДФС України про наявність відкритих боржником банківських рахунків (а.с.109).

По причині невиконання боржником виконавчого документа та через наявність відкритих банківських рахунків 26.07.2019р. відповідачем винесена постанова про арешт коштів боржника, яка була направлена для виконання у банк - АТ «Оксі Банк», а також скерована сторонам виконавчого провадження для відома (а.с.110).

06.08.2019р. на адресу Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. надійшов лист АТ «Оксі Банк» № 4/01/750 від 31.07.2019р. про те, що 30.07.2019р. прийнято до виконання постанову про арешт коштів; згідно цієї довідки на момент арешту на рахунку № НОМЕР_1 , код валюти 980, залишок коштів становить 4317 грн. 19 коп. (а.с.111).

Також відповідно до листа банку № 4101/750 від 31.07.2019р. повідомлено орган ДВС про те, що згідно вимог ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту, в порядку, встановленому цим законом, кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. По причині наведеного банком залишено без виконання постанову Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. в частині арешту рахунків №№ НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (залишок коштів 0,00 грн.) (а.с.112).

07.08.2019р. в AT «Оксі Банк» була направлена відповідачем платіжна вимога з відміткою Управління ДКС України у Буському районі від 07.08.2019р. про списання коштів в сумі 275758 грн., з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій, яка 14.08.2019р. повернута на адресу Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. у зв`язку з тим, що у платіжній вимозі зазначена невірна дата, а саме 2018 рік.

14.08.2019р. в AT «Оксі Банк» повторно була направлена платіжна вимога з відміткою Управління ДКС України у Буському районі від 07.08.2019р. про списання коштів в сумі 275758 грн., з урахуванням виконавчого збору та витрат на проведення виконавчих дій (а.с.113-114).

16.08.2019p. на депозитний рахунок Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. надійшли кошти з арештованого рахунку в сумі 275758 грн. 66 коп., яка була достатньою для погашення боргу в повному обсязі.

По причині наведеного 02.09.2019р. відповідачем винесено постанову про зняття арешту з коштів (а.с.115).

Окрім цього, згідно відповіді на запит від 16.07.2019р. щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів встановлено, що за боржником ТзОВ «Адванс Захід» зареєстрований автомобіль марки OPEL MOVANO (а.с.51).

26.07.2019р. відповідачем винесена постанова про розшук майна боржника, а саме автомобіля марки OPEL MOVANO, який зареєстровано за боржником ТзОВ «Адванс Захід» (а.с.54).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 16.07.2019р. за боржником зареєстровано нерухоме майно, а саме цілісний майновий комплекс, який розташований в с.Утішків Буського району Львівської обл.

У зв`язку з викладеним, 08.08.2019р. відповідачем винесено постанову про арешт майна боржника, та зареєстровано обтяження відповідно до витягу № 176843104 від 08.08.2019р. Державного реєстру речових прав на нерухоме майно реєстрацію обтяження (а.с.53).

По причині надходження 16.08.2019р. на депозитний рахунок Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. коштів з арештованого банківського рахунку, 02.09.2019р. орган ДВС виніс постанови про зняття арешту з всього нерухомого майна та припинення розшуку майна боржника (а.с.55, 56).

Копії зазначених постанов були скеровані на адресу учасників виконавчого провадження.

Вирішуючи розглядуваний спір та відмовляючи у задоволенні заявленого позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом оскарження позивачем є постанови про арешт майна та про арешт коштів, які були прийняті відповідачем у межах виконавчого провадження № 59553822 щодо виконання рішення суб`єкта владних повноважень про накладення штрафу, який може бути сплачений добровільно або стягнутий в межах процедури примусового виконання, яку здійснюють органи державної виконавчої служби.

В силу приписів ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Отже, державний виконавець, здійснюючи примусове виконання відповідного виконавчого документа, уповноважений накладати арешт на кошти та/або майно боржника лише у межах суми стягнення. Решта ж коштів та інших матеріальних активів залишається у вільному розпорядженні боржника, який за їх рахунок може безперешкодно провадити свою господарську діяльність, забезпечувати виконання своїх договірних та інших зобов`язань, виплачувати заробітну плату тощо.

Позивачем не надано доказів, які б свідчили про негативний вплив дій та рішень відповідача на його господарську діяльність, при цьому судом встановлено, що ТзОВ «Адванс Захід» володіло фінансовими можливостями для виконання постанови Головного управління Держпраці у Львівській області № ЛB 2076/1425/АВ/ФС від 10.05.2019р. про стягнення штрафу.

Колегія суддів вважає, що правові підстави для задоволення заявленого позову є відсутніми, з огляду на таке.

Із змісту заявлених позовних вимог слідує, що позивач оскаржує постанову відповідача про арешт коштів боржника з мотивів помилкового накладення арешту на рахунки із спеціальним статусом, а також постанову про арешт майна боржника - по причині накладення арешту на все майно боржника, при цьому на момент накладення арешту на майно боржника грошові кошти з банківського рахунку боржника вже були стягнуті.

При вирішенні наведеного спору по суті заявлених позовних вимог колегія суддів виходить з наступного.

Розглядувані правовідносини регламентовані нормами Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, відповідно до ч.3 ст.18 цього Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з ч.ч.1 і 3 ст.52 вказаного Закону виконавець звертає стягнення на кошти боржника - юридичної особи, що перебувають у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки виконавець отримує в органах доходів і зборів, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.2).

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі (ч.3).

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення (ч.4).

Згідно п.8 розділу VІІІ «Порядок звернення стягнення на майно боржника» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затв. наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

За зведеним виконавчим провадженням арешт накладається на загальну суму заборгованості за зведеним виконавчим провадженням з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Арешт на кошти боржника може бути накладено в національній та/або в іноземній валюті, про що зазначається у постанові.

Отже, під час судового розгляду встановлено, що з метою отримання інформації про наявні у боржника рахунки відповідач звернувся та отримав від органу ДФС перелік банківських рахунків позивача.

На підставі отриманої інформації органом державної виконавчої служби прийнято рішення про накладення арешту на кошти, що містяться на банківських рахунках структурного підрозділу позивача.

Відповідно до ст.34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Чинним законодавством передбачено, що не підлягають арешту кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках (ст.52 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, у випадку накладення державним виконавцем арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом, передбачено відповідний порядок дій банку, іншої фінансової установи, при цьому постанова про арешт коштів боржника в цій частині не підлягає до виконання.

Разом з тим, закон не передбачає у такому випадку необхідності скасування чи зміни постанови державного виконавця про арешт коштів боржника.

Наведені вимоги були дотримані як відповідачем, так і третьою особою в розглядуваному випадку, що засвідчується листом банку № 4101/750 від 31.07.2019р., яким повідомлено орган ДВС про те, що згідно вимог ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту, в порядку, встановленому цим законом, кошти, що перебувають на рахунках зі спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. По причині наведеного банком залишено без виконання постанову Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. в частині арешту рахунків №№ НОМЕР_2 та НОМЕР_3 (залишок коштів 0,00 грн.) (а.с.112).

Звідси, відповідачем і банком не було допущено накладення арешту на кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом.

Водночас, представлена позивачем довідка АТ «Оксі Банк» № 4106/786 від 08.08.2019р. підтверджує наведені висновки, а сам факт виплати з рахунку № НОМЕР_1 заробітної плати, сплати податків не наділяє його статусом рахунку із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом (а.с.89).

Щодо решти доводів позивача колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» про проведення опису майна (коштів) боржника виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У постанові про опис та арешт майна (коштів) боржника обов`язково зазначаються:

1) якщо опису підлягає земельна ділянка - її розмір, цільове призначення, наявність комунікацій тощо;

2) якщо опису підлягає будівля, споруда, приміщення, квартира - загальна площа, кількість кімнат (приміщень), їх площа та призначення, матеріали стін, кількість поверхів, поверх або поверхи, на яких розташоване приміщення (квартира), інформація про підсобні приміщення та споруди;

3) якщо опису підлягає транспортний засіб - марка, модель, рік випуску, об`єм двигуна, вид пального, пробіг, комплектація, потреба у ремонті, колір тощо.

Копія постанови про опис та арешт майна (коштів) надається сторонам виконавчого провадження.

Згідно з ст.57 наведеного Закону визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження (ч.1).

У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника (ч.2).

Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна.

У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання (ч.3).

Таким чином, із змісту наведених норм слідує, що державний виконавець накладає арешт на майно боржника у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Деталізація майна, на яке накладено арешт, проводиться в ході складення державним виконавцем опису арештованого майна.

Спірна постанова від 08.08.2019р. про арешт майна боржника стосується накладення арешту на нерухоме майно, що належить боржнику, в межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів 275758 грн. (а.с.7-8).

Окрім цього, 16.08.2019р. на депозитний рахунок Буського РВ ДВС ГТУЮ у Львівській обл. поступили кошти з арештованого банківського рахунку в сумі 275758 грн., що стверджується відмітками банківських установ на платіжній вимозі № 2 від 14.08.2019р. (а.с.113).

Звідси, постанова від 08.08.2019р. про арешт майна боржника була винесена відповідачем до моменту списання та поступлення грошових коштів на депозитний рахунок органу ДВС.

Щодо впливу дій та рішень відповідача на ділову репутацію ТзОВ «Адванс Захід», апеляційний суд звертає увагу, що підприємницька діяльність передбачає ведення господарської діяльності на власний ризик, який включає в себе можливі втрати інвестицій, виникнення додаткових витрат та інше.

Відповідно до ст.1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

У разі оскарження відповідного акту суб`єкта владних повноважень, особа має право разом з іншими позовними вимогами заявити вимоги про відшкодування спричиненої таким актом шкоди.

Безумовно, рішення чи дії суб`єктів владних повноважень справляють певний вплив на суб`єктів господарювання. Такі рішення можуть завдавати шкоди і мати наслідки, які позивач оцінює негативно.

Проте, колегія суддів звертає увагу на те, що в розглядуваному випадку відповідачем дотримані всі приписи закону та вжито своєчасних і належних заходів для примусового виконання виконавчого документа.

Наведені обставини мають визначальне значення, через що решта доводів позивача, які покладені в основу заявленого позову (підстави позову) та обґрунтування недотримання судом норм матеріального права, не мають принципового значення.

В частині дотримання норм процесуального права щодо належного повідомлення позивача про розгляду справи, забезпечення йому доступу до правосуддя колегія суддів зазначає наступне.

Матеріалами справи стверджується, що в судовому засіданні від 26.09.2019р. по справі № 1.380.2019.004312 з участю представника позивача судом прийнято рішення про оголошення перерви до 10.10.2019р. за клопотанням позивача (а.с.58-59).

Про наступне засідання представник позивача був повідомлений під розпис (а.с.60).

В судовому засіданні від 27.09.2019р. по справі № 1.380.2019.004317 судом винесено ухвалу про об`єднання для спільного розгляд двох позовів ТзОВ «Адванс Захід»; розгляд справи здійснювався без участі сторін і третьої особи (а.с.152, 154, 163).

В наступне судове засідання від 10.10.2019р. представник позивача подав клопотання про відкладення розгляду (а.с.168-169).

Будь-які відомості про проведення судового засідання від 10.10.2019р. матеріали справи не містять.

Натомість, відповідно до протоколу судового засідання від 15.10.2019р. (08 год. 30 хв.) особи, які беруть участь в розгляді справи, в судове засідання не з`явилися (а.с.181).

Водночас, докази своєчасного повідомлення про час та місце розгляду справи в матеріалах справи є відсутніми, при цьому відповідно до витягу інформації по трек-коду листа з офіційного сайту Укрпошти та повідомлення про вручення поштового відправлення таке вручено представнику позивача о 15 год. 20 хв. 15.10.2019р. (а.с.187, 211, 212), тобто, в день розгляду справи.

Таким чином, доводи апелянта про розгляд справи за його відсутності за обставин неналежного повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, знайшли своє об`єктивне підтвердження.

У свою чергу, відповідно до ч.5 ст.5 КАС України, яка гарантує право на судовий захист, ніхто не може бути позбавлений права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції) наголошує, що «<…> право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою» (п.33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010р., заява № 45783/05).

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є. зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 ч.3 ст.317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до послідовного та обґрунтованого висновку про безпідставність та необґрунтованість заявленого ТзОВ «Адванс Захід».

Водночас, під час апеляційного розгляду справи встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права, яке в силу приписів ст.317 КАС України є окремою та обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду по суті заявлених вимог.

Оцінюючи в сукупності наведене, колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що останній не підлягає до задоволення.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що виразилося в розгляді судом справи за відсутності учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, при цьому такий учасник справи обґрунтував свою апеляційну скаргу такою підставою, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

З огляду на результат апеляційного розгляду (в задоволенні позовних вимог відмовлено) понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги слід покласти на апелянта ТзОВ «Адванс Захід».

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.2 ч.1 ст.315, п.4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Захід» задовольнити частково.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 15.10.2019р. в адміністративній справі № 1.380.2019.004312 скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Адванс Захід» до Буського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській обл., третя особа без самостійних вимог на предмет спору Акціонерне товариство «Оксі Банк», про визнання дій протиправними, скасування постанов державного виконавця про арешт майна і коштів боржника, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Товариство з обмеженою відповідальністю «Адванс Захід».

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді О. І. Довга
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 15.01.2020р.