Справа № 200/13196/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р. Справа№200/13196/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шинкарьової І.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області та просить суд:

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо неврахування під час призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів його роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та неврахування під час призначенні йому пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 851 від 30 червня 2016 року зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1 періоди виконання ним гірничих робіт під землею з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 рік та врахувати для розрахунку розміру його пенсії розмір заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідач протиправно при призначені пенсії на пільгових умовах не врахував періодів роботи позивача з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та неврахування під час призначенні пенсії позивачу заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають діючому законодавству.

17 грудня 2019 року від відповідача надійшов відзив, у якому він просить відмовити у задоволенні позову, посилається на те, що при призначенні пенсії заявником було надано

- заява № 851 від 30 червня 2016 р. на призначення пенсії за віком;

- копія паспорту, ідентифікаційного коду ;

- копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи;

- копія трудової книжки НОМЕР_1 ;

- копія військового квитка НОМЕР_2 ;

- копія диплома НОМЕР_4;

- пільгові довідки № 131,130,129,128 від 07 серпня 2014 р. ;

- історичні довідки;

- копії наказів про атестацію робочих місць №214 від 30.05.1997 р., №355 від 22 червня 2012 р.;

- довідки про заробітну плату № 154 від 14 серпня 2014 ( з 01 грудня 1988 по 31 грудня 1993), №155 від 14 серпня 2014 (з 01 січня 1994 по 31 грудня 1999).

Відповідач зазначив, що коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 ст. 44 Закону 1058, органи Пенсійного фонду України мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Провести перевірку достовірності документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, довідки про заробітну плату, підстав їх видачі у відповідача не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з викладеним просить суд відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 18 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі № 200/13196/19-а.

Ухвалою суду від 17 грудня 2019 року закрити підготовче провадження та вирішено здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження в межах строків, визначених КАС України для розгляду справи.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заяві по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується пенсійним посвідченням Серії НОМЕР_3 .

30 червня 2016 року позивач звернувся до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії, яка була розглянута відповідачем та призначено позивачу пенсію.

В листопаді 2017 року позивача було повідомлено відповідачем про необхідність донести додаткові документи, а саме довідку від ліквідатора ДП Шахта «Червоний Профінтерн» де працював позивач, дані обставини визнаються позивачем та не заперечуються відповідачем.

Позивач 17 листопада 2017 року звернувся до департаменту вугільно - промислового комплексу міністерства енергетики та вугільної промисловості України стосовно надання інформації щодо ліквідації ДП Шахта «Червоний Профінтерн» ВО «Орджонікідзевугілля».

Департамент вугільно - промислового комплексу міністерства енергетики та вугільної промисловості України надало відповідь від 27 листопада 2017 року № 34.3 - вих. 306-17 У листі було зазначено що Департамент не має на збереженні архівних документів з особового складу підприємств, установ та організацій. Відповідно до наказу Мінвуглепрому країни від 03 серпня 2006 року №422 «Про передачу архівів шахт» архівні документи ДП Шахта «Червоний Профінтерн» передані до ВО «Орджонікідзевугілля».

10 січня 2018 року позивач подав відповідачу письмову заяву в якій просив надати йому рішення про призначення пенсії, з метою дізнатись, які саме періоди його роботи не зараховано до спеціального стажу, однак відповіді не отримав.

12 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою, в якій просив надати йому копії всіх документів, які знаходяться в пенсійній справі, щоб переконатись що всі документи були прийняті. На запит позивача були надані копії документів з пенсійної справи. Дослідивши документи, позивач встановив, що йому не враховано під час призначення пенсії періоди його роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та не враховано під час призначенні йому пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року.

У відповідачем визнається факт надання позивачем спірних довідок при призначенні пенсії, а саме: пільгових довідок № 131,130,129,128 від 07 серпня 2014 р. ; довідок про заробітну плату № 154 від 14 серпня 2014 ( з 01 грудня 1988 по 31 грудня 1993), №155 від 14 серпня 2014 (з 01 січня 1994 по 31 грудня 1999), що провести перевірку достовірності наданих документів щодо підтвердження пільгового характеру роботи, довідки про заробітну плату, підстав їх видачі у відповідача не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території.

Отже, спірними питанням у справі є правомірність не врахування періодів роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та не врахування під час призначенні пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно статті 40 Закону України, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Підпунктом 3 пункту 2.1 Порядку визначено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 вказаного Порядку встановлено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

Відповідно до пункту 2.23 Порядку документи, необхідні для призначення пенсії, можуть бути подані як в оригіналах, так і копіях, посвідчених нотаріально або адміністрацією підприємства, установи, організації, що подає документи заявника для призначення пенсії, чи органом, що призначає пенсію.

Документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах. У разі якщо підтвердженням страхового стажу є трудова книжка, надається копія з неї, завірена адміністрацією підприємства, установи, організації за місцем останньої роботи або органом, що призначає пенсію.

Судом встановлено, що довідка структурного підрозділу ДП «Орджонікідзевугілля» від 14 серпня 2014 року №155 про заробітну плату видана на підставі особових рахунків, засвідчена підписом посадової особи, скріплена печаткою підприємства та відповідає всім вимогам законодавства.

Відповідачем підтверджено отримання зазначеної довідки при прийнятті заяви про призначення пенсії.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Частина 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Разом з цим, не проведення перевірки підприємства, яким видано довідку, не є підставою для неврахування такої довідки при обчислення розміру пенсії за віком на пільгових умовах при призначенні пенсії.

Щодо пільгового стажу роботи позивача з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондують із ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ від 12 серпня 1993 року № 637, встановлено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788-ХІІ) та частини першої статті 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (пункт 1 Порядку).

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

В трудовій книзі позивача міститься запис про прийняття позивача 21 грудня 1988 року електрослюсарем 3 розряду підземним з повним робочим днем в шахті; з 15 жовтня 1991 року - гірничим майстром; 20 липня 1992 начальником дільниці підземним; 07.02.1994 року електрослюсарем 4 розряду підземним, 09 березня 1994 року гірничим майстром підземним; 10 квітня 1995 року електрослюсарем підземним 4 розряду; 16 січня 1998 року гірничим робітником з ремонту гірничих виробок 4 розряду підземним.

Отже, з підстав викладених вище, суд вважає, що відповідач діяв незаконно коли не враховував період роботи позивача з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1.

Враховуючи викладене, судом встановлено безпідставне неврахування під час призначення пенсії позивачу періодів його роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та неврахування під час призначенні йому пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік.

Отже суд вважає, що позовні вимоги про визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування під час призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів його роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та неврахування під час призначенні йому пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 № 851 від 30 червня 2016 року зарахувавши до пільгового стажу за Списком 1 періоди виконання ним гірничих робіт під землею з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 рік та врахувати для розрахунку розміру його пенсії розмір заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод", ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, суд зважує на його ефективність з точки зору статті 13 "Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод" та враховує положення "Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень", прийняті Комітетом Міністрів 11.03.1980, а саме суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Разом з тим, пунктом 4 частини 1 статті 5 КАС України передбачено, що адміністративний позов може містити вимоги про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень - вчинити певні дії.

Оскільки позивачу призначена пенсія, але врахований не весь страховий стаж, суд приходить до висновку, що ефективним засобом правого захисту у даній справі буде зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням періодів роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та врахуванням під час призначенні пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року, починаючи з 30 червня 2016 року.

Судовий збір, сплачений позивачем, підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 20, 22, 25, 72-76, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297, підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо не врахування під час призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» періодів роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та не врахування під час призначенні пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року.

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 на підставі положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з врахуванням періодів роботи з 21 грудня 1988 року по 31 грудня 1999 року до пільгового стажу за Списком № 1 та врахуванням під час призначенні пенсії заробітної плати за період з 1994 року по 1999 рік, інформація про яку міститься в довідці про заробітну плату для обчислення пенсії № 155 від 14 серпня 2014 року, починаючи з 30 червня 2016 року, починаючи з 30 червня 2016 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривні 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

Повний текст рішення складено 16 січня 2020 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.В. Шинкарьова