Справа № 640/8564/19
Суддя: Григорович П.О.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Київ № 640/8564/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Григоровича П.О., розглянув в порядку спрощеного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про зобов`язання вчинити певні дії,
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернулась до суду з даним позовом, в якому просить:

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.09.1989 по15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька в страховий стаж;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатного відділу онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака» в пільговий стаж по Списку № 2;

- зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з урахуванням страхового стажу з 07.09.1989 по по15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька та пільгового стажу роботи по Списку № 2 у період 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатного відділу онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака», загальний страховий стаж - 30 років 2 місяці 13 днів, загальний пільговий стаж - 15 років 5 місяців 6 днів.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.05.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та запропоновано відповідачу надати відзив протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Відповідач у наданому відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись при цьому на відсутність у позивача необхідного стажу для призначення пенсії на пільгових умовах.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд,

ВСТАНОВИВ:

03.12.2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2.

До заяви позивачем було долучено трудову книжку, довідку від 23.05.2017 №795/01-10, видану Інститутом невідкладної і відновлюваної хірургії ім. В.К. Гусака, що розташований на території, де проводиться операція Об`єднаних сил (м. Донецьк), а також уточнюючі довідки.

Листом від 23.01.2019 №15098/03 позивача повідомлено про відсутність підстав для призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням наступного.

Так, документи, в тому числі уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення операції Об`єднаних сил, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначенні пенсії.

Пільговий стаж складає 3 роки 11 місяців (з 01.01.2011 - 11.11.2014), що не дає права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2. Страховий стаж становить 22 роки 2 місяці 13 днів.

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача по відмові в призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернулась до суду з даним позовом та просить його задовольнити.

Оцінивши за правилами ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України надані сторонами докази та пояснення, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, Окружний адміністративний суд міста Києва вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 51 рік - з 1 жовтня 1965 року по 31 березня 1966 року.

На час звернення позивача до відповідача з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 мала вік 53 роки.

Відповідно до п.3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні пенсії за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Відповідно до п.24ж Постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», до Списку № 2 належать молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, зайняті у дитячих відділеннях.

Аналогічним чином, відповідно до Розділу XXIV. ОХОРОНА ЗДОРОВ`Я ТА СОЦІАЛЬНА ДОПОМОГА, Постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, до Списку 2 належать, в тому числі, в онкологічних закладах (підрозділах), центрах, диспансерах: молодші спеціалісти з медичною освітою, молодші медичні сестри, молодші медичні сестри з догляду за хворими, сестри-господині, зайняті у дитячих відділеннях.

Відповідно до копії трудової книжки позивача БТ НОМЕР_1 (записи 9, 10 на ст.ст.8-9), 05.06.1999 позивач прийнята на посаду медичної сестри палатного відділення онкогематології для дітей Інституту невідкладної і відновної хірургії ім. В.К. Гусака АМНУ на підставі наказу №85-И від 05.06.1999.

11 листопада 2014 року позивач звільнена з займаної посади за власним бажанням на підставі ст.38 КзПП України, згідно з наказом №201-к від 12.11.2014.

Відповідно до довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній від 26.12.2018 №397, що видана позивачу ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії ім. В.К. Гусака НАМН України» (надалі - Інститут), ОСОБА_1 працювала повний робочий день в Інституті на посаді медичної сестри палатної відділення онкогематології для дітей за період з 05.06.1999 по 11.11.2014, що відповідає Списку 2 підрозділ 24ж Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003. Атестація робочих місць проведена на підставі наказу №465 від 15.12.2008 (первинна), №339 від 10.12.2013 (друга). Підстава: Книги наказів, штатний розпис, відомості заробітної плати, форма Т-2, протоколи атестації робочих місць.

Аналогічна за змістом інформація міститься в Додатку від 26.12.2018 №396 до вказаної Довідки.

Слід зазначити, що відповідно до Довідки про підтвердження наявного трудового стажу №107 від 08.04.2019, яка аналогічна за змістом до Довідки від 26.12.2018 №397, станом на 11.11.2014 пільговий стаж позивача за Списком 2 складає 15 років, 5 місяців 6 днів.

В той же час, в Довідці від 26.12.2018 №397 зазначено про те, що за період з 05.06.1999 та станом на 11.11.2014 (дата звільнення позивача) пільговий стаж складає 5 років 10 місяців 5 днів.

На переконання суду, в даному випадку очевидним є той факт, що за період між 05.06.1999 року та 11.11.2014 пройшло більше 5 років, а отже, в Довідці від 26.12.2018 №397 має місце описка.

Даний висновок суду ґрунтується на тому, що відповідно до Довідки (пояснення) до Довідки №107 від 08.04.2019 про підтвердження наявного трудового стажу ОСОБА_1 , яка також видана Інститутом, вирішено вважати недійсною довідку про підтвердження трудового стажу від 26.12.2018 №397 по причині допущеної в ній помилки. Довідку про підтвердження наявного трудового стажу №107 від 08.04.2019 вважати дійсно. На 11.11.2014 пільговий стаж позивача за списком №2 складає 15 років 5 місяців 6 днів.

Окружний адміністративний суд міста Києва приймає до уваги те, що відповідачем не заперечувалось обставин складення вказаних вище довідок Інститутом, підписання їх уповноваженою особою (в даному випадку директором Інституту О.М. Збровським) та скріплення їх печаткою Інституту, внаслідок чого у суту не виникає сумніву в достовірності поданих до матеріалів справи письмових доказів.

До того ж, за змістом ст.50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

При цьому, ст.366 Кримінального кодексу України передбачено відповідальність за службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів.

Оскільки на переконання суду, директор Інституту О.М. Зборовський достовірно знав або повинен бути знати про зміст наведених статей Закону та Кримінального кодексу України, за відсутності належних доказів що підтверджують зворотне, інформація про пільговий стаж позивача за списком 2, яка надана Інститутом є, достовірною, а отже, має бути врахована органом Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії позивачу.

Посилання відповідача на те, що документи, в тому числі уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення операції Об`єднаних сил, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть враховані при призначенні пенсії, судом в даному випадку відхиляються, враховуючи наступне.

Дійсно, одним з документів, що був наданий позивачем до призначення пенсії на пільгових умовах є Довідка про підтвердження трудового стажу від 23.05.2017 №795/01-10, видана особою, яка ідентифікує себе, як «Інститут невідкладної і відновлюваної хірургії ім. В.К. Гусака Міністерства охорони здоров`я ДНР» та яка містить в собі аналогічну за змістом інформацію про наявність у позивача станом на 11.11.2014 пільгового стажу по Списку 2 - 15 років 05 місяців 6 днів на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

В той же час, зі змісту листа від 11.12.2018 №390 Інституту, адресованого позивачу та відповідачу, судом встановлено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. №595, Постанови Президії Національної академії медичних наук України від 13.11.2014 р. №11/4, Постанови Президії від 17.11.2014 р. №18 - Державна Установа «Інститут невідкладної і відновної хірургії ім. В.К. Гусака Національної академії медичних наук України» переміщений з території проведення АТО м. Донецьк, пр. Ленінський, б.74 до м. Києва, у зв`язку з бойовими діями та окупацією м. Донецька невизнаною терористичною республікою «ДНР».

З урахуванням специфіки спірних правовідносин, суд вважає за можливе прийняти до уваги так звані «намібійські винятки» Міжнародного суду ООН: документи, видані окупаційною владою, повинні визнаватися, якщо їх невизнання веде за собою серйозні порушення або обмеження прав громадян.

Так, у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй (далі - ООН) у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Аналогічна позиція також викладена в Постанові Верховного Суду від 22.10.2018 №235/2357/17.

З урахуванням наведеного в сукупності, враховуючи надання позивачем трудової книжки та уточнених довідко Інституту, які підтверджують наявність у позивача пільгового стажу за Списком 2, то саме по собі надання позивачем до органу Пенсійного фонду довідки від 23.05.2017 №795/01-10, яка видана невизнаною республікою, не може позбавляти позивача права на пенсійне забезпечення, внаслідок чого позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатного відділу онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака» в пільговий стаж по Списку № 2, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно позовних вимог в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.09.1989 по 15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька в страховий стаж, Окружний адміністративний суд міста Києва зазначає наступне.

Як було вказано вище, в листі-відмові УПФУ в призначенні пенсії позивачу від 23.01.2019 №15098/03 вказано, серед іншого, про те, що страховий стаж позивача становить 22 роки 2 місяці 13 днів.

Аналогічна за змістом інформація міститься у наявному в матеріалах справи витягу ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії, відповідно до якого страховий стаж позивача становить 22 роки 2 місяці 13 днів та складається з періодів: з 04.11.1982 - 29.12.1982; 13.10.1983 - 27.06.1984; 01.09.1986 - 05.07.1989; 13.09.1991 - 12.09.1994; 05.06.1999 - 31.12.2003; 01.01.2004 - 31.12.2010; 01.01.2011 - 11.11.2014; 12.11.2014 - 30.11.2014.

Однак, наявна у органу Пенсійного фонду інформація про страховий стаж позивача є неповною.

Так, відповідно до записів в трудовій книжці №№7, 8 на ст.6, 7, 07.09.1989 позивач прийнята в автоматизовану поліклініку Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька на посаду медичної сестри (наказ №348 від 05.09.1989).

На підставі наказу Центральної міської клінічної лікарні №6 м. Донецька №188 від 15.09.1997 позивач звільнена із займаної посади за власним бажанням відповідно до ст.38 КЗпП України.

Матеріали справи не містять в собі обґрунтування суб`єкта владних повноважень з приводу відсутності в ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії інформації про страховий стаж позивача за період 07.09.1989 по15.09.1997.

В той же час, в порушення вимог ч.2 ст.77 КАС України відповідач не довів з посиланням на належні і допустимі докази правомірності власних дій, які потягли за собою неврахування страхового стажу позивача за наведений період.

Частиною 1 ст.56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України (ч.1 ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).

За змістом с.48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Аналогічні за змістом положення містяться в п.п.1-3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, відповідно до яких основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За таких обставин, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів, які б підтверджували недостовірність інформації, що зазначена в трудовій книжці позивача, з метою всебічного і повного захисту прав останньої, суд вважає за правильне зобов`язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.09.1989 по15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька в страховий стаж, внаслідок чого позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2, з урахуванням страхового стажу з 07.09.1989 по 15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька та пільгового стажу роботи по Списку № 2 у період 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатного відділення онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака», загальний страховий стаж - 30 років 2 місяці 13 днів, загальний пільговий стаж - 15 років 5 місяців 6 днів, підлягають задоволенню, як похідні від вирішених вище позовних вимог.

При цьому, суд вбачає виправданим втручання в дискреційні повноваження відповідача, адже в даному випадку відсутній інший дієвий спосіб захисту порушених прав позивача.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу позивача, який має значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Керуючись статтями 9, 14, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 07.09.1989 по15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька в страховий стаж.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатної відділення онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака» в пільговий стаж по Списку № 2.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах по Списку № 2 з урахуванням страхового стажу з 07.09.1989 по 15.09.1997 на посаді медичної сестри у Центральній міській клінічній лікарні № 6 м. Донецька та пільгового стажу роботи по Списку № 2 у період 05.06.1999 по 11.11.2014 на посаді медичної сестри палатної відділення онкогематології для дітей в ДУ «Інститут невідкладної і відновної хірургії імені В. Гусака», загальний страховий стаж - 30 років 2 місяці 13 днів, загальний пільговий стаж - 15 років 5 місяців 6 днів.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).

ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ В М.КИЄВІ (ідентифікаційний , адреса: 04053, м.Київ, ВУЛИУЯ БУЛЬВАРНО-КУДРЯВСЬКА, будинок 16).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.О. Григорович