Справа № 520/5233/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 р. № 520/5233/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Головне управління ДПС у Харківській області, звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом та просить суд стягнути до бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 83 421,89 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач має податковий борг у сумі 83421, 89 грн. який добровільно сплачено не було, а отже зазначена сума боргу підлягає стягненню в судовому порядку.

Ухвалою суду від 29.05.2019 року відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а позивачу відповідь на відзив.

14.06.2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому він щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що єдиним джерелом доходу відповідача є пенсія, розмір якої не дає позивачу змоги завершити будівництво будинку, на який відповідачем нараховано податок у розмірі 83 421,89 грн., а отже на даний час зазначений будинок знаходиться в стані будівництва та не введений в експлуатацію. Також відповідачем зазначено, що згідно ст. 266 ПКУ не визначено, що об`єкти незавершеного будівництва відносяться до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року було зупинено провадження в адміністративній справі №520/6488/19 за позовом Головного управління ДФС у Харківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу до набрання законної сили судовим рішенням по справі №520/6488/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду (суддя Волошин Д.А.) від 09.10.2019 року по справі № 520/6488/19 заяву ОСОБА_1 про відмову від позову та повернення п`ятдесяти відсотків судового збору по адміністративній справі №520/6488/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень було задоволено. Закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень. Роз`яснено позивачу, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Повернуто ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , код НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України (отримувач коштів: УК Основ"ян/мХар Основ"янсь/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ):37999628, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО): 899998, рахунок отримувача: UA6084012) п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору згідно квитанції №0.0..1 від 25.06.2019 р., що складає 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Ухвалою суду від 17.01.2020 року було поновлено провадження по справі № 520/5233/19.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач фізична особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , внесений до Державного реєстру фізичних осіб України за реєстраційним номером облікової картки НОМЕР_1 .

Фізична особа ОСОБА_1 за відомостями Реєстру територіальних громад міста Харкова 07.06.1952 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Також судом встановлено, що відповідач фізична особа ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Також судом встановлено, що за платником податків - фізичної особи ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) наявний податковий борг у загальній сумі 83 421,89 грн. з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник на підставі:

- податкового повідомлення-рішення від 08.05.2018 №0-2030 у сумі 42 956,69 грн.;

- податкового повідомлення-рішення від 31.10.2017 №297761 -13 у сумі 40 465,2 грн.

На даний час зазначені податкові повідомлення-рішення є чинними та в судовому порядку не скасовані.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі по тексту - ПКУ) платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та в розмірах, встановленим цим Кодексом та законами з питань митної справи, що повністю узгоджується з приписами ст. 19 Конституції України щодо обов`язку кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до приписів статті 266 Податкового кодексу України платниками податку па нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка. Ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно п.п. 266.7.2. статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПКУ строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (п. п. 14.1.175 п. 14.1ст. 14 ПКУ).

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.п.59.1 ст. 59 ПК України, позивачем на адресу відповідача було направлено поштовим відправленням податкову вимогу №75857-17 від 18.05.2018, однак зазначена вимога не була вручено платнику податків у зв`язку із спливу строків зберігання на поштовому відділені, та була повернута на адресу позивача 09.06.2018.

Податкова вимога є дійсною, в судовому порядках не оскаржувалася, не є скасованою, зміненою або відкликаною.

Не сплачені платником податків, у встановлений ПКУ строк, суми узгоджених грошових зобов`язань (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності) визнаються податковим боргом (п. п. 14.1.175 п. 14.1ст. 14 ПКУ).

За приписами п. п. 19-1.1.22 п. 19-1 ст. 19-1 ПКУ погашення податкового боргу, стягнення своєчасно не нарахованих та/або несплачених сум єдиного внеску та інших платежів здійснюють контролюючі органи.

Контроль за своєчасністю подання платниками податків передбаченої законом звітності (декларацій, розрахунків та інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів), своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків, зборів, платежів покладено на органи державної фіскальної служби. Крім того, п. п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст.19-1 на контролюючі органи покладено функцію застосування і своєчасного стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Приписи п. 87.11 ст. 87 Податкового кодексу України визначають, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податків-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішення суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

На час прийняття рішення сума податкового боргу в розмірі 83 421,89 грн. відповідачем сплачена не була, доказів зворотного суду не надано.

Щодо доводів відповідача, що об`єкт незавершеного будівництва, який знаходиться у власності ОСОБА_1 , не відноситься до об`єктів оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до cm. 266 Податкового кодексу України, то суд до них ставиться критично, з огляду на наступне.

Порядок обчислення та нарахування податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки регламентований ст. 266 Податкового кодексу України.

Згідно п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Відповідно до п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України встановлений вичерпний перелік об`єктів, що не є об`єктом оподаткування, відповідно до ст. 266 Податкового кодексу України. Однак, вказаний перелік не містить категорії майна або майна, яке відповідає положенням п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 Податкового кодексу України.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у власності відповідача ФО ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ) знаходиться житловий будинок загальною площею 717,6 кв.м. розташований за адресою: АДРЕСА_4 та квартира загальною площею 108,0 кв.м. розташована за адресою: АДРЕСА_5 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що міститься в матеріалах справи.

Враховуючи що записи в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно стосовно нерухомого майна, що знаходиться на праві власності у ФО ОСОБА_1 (податковий номер ), внесені 19.07.2011 року та станом на 20.06.2019 (на момент складання витягу) віднесені до об`єктів оподаткування передбачених ст. 266 Податкового кодексу України.

Таким чином суд дійшов висновку, що висновки відповідача які містяться у відзиві на адміністративний позов не відповідають положенням чинного законодавства України.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути до Державного бюджету України з фізичної особи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 суму податкового боргу в загальному розмірі 83 421,89 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.