Справа № 640/21840/18
Суддя: Шрамко Ю.Т.
Дата ухвалення: 2019-11-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

18 листопада 2019 року №640/21840/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Шрамко Ю.Т., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ», в особі представника - адвоката Артюхова Євгена Сергійовича, до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва, (також далі - суд) надійшов позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Плей БТЛ", (далі - позивач), в особі представника - адвоката Артюхова Євгена Сергійовича, (далі - представник позивача), до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві, (далі - відповідач), про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 13.09.2018 року № та №.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення були прийняті безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства України, у зв`язку з чим вони є протиправними та підлягають скасуванню.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року позовну заяву залишено без руху.

15 січня 2019 року представником позивача через канцелярію суду подано клопотання про усунення недоліків, яке прийнято судом.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 17 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

13 лютого 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано відзив на позовну заяву, який прийнято судом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Головним управлінням ДФС у місті Києві проведено камеральну перевірку дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на додану вартість до бюджету ТОВ «Плей БТЛ» (), за результатами якої складено акт №15498/26-15-12-13-20 від 23 серпня 2018 року.

Даною перевіркою встановлено порушення ТОВ «Плей БТЛ» граничних строків сплати узгодженої суми грошового зобов`язання по податку на додану вартість, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI, з урахуванням ст. 102 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.

Не погодившись з викладеним в акті перевірки висновком, позивач 05.09.2018 року подав відповідачу заперечення на акт перевірки.

13.09.2018 року Головним управлінням ДФС у м. Києві заперечення позивача залишено без розгляду на підставі порушення термінів подачі заперечення.

На підставі вказаного акту перевірки складено податкові повідомлення-рішення від 13.09.2018 року № та №.

28.09.2018 року позивач звернувся до відповідача зі скаргою про скасування податкових повідомлень-рішень від 13.09.2018 року № та №, яку рішенням від 23.11.2018 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись з висновком податкового органу про порушення податкового законодавства позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує орган влади діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України 57.1. платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

При цьому, податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Базові звітні (податкові) періоди для подання податкових декларацій з ПДВ визначені пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України.

За загальним правилом нарахування та сплати податків, визначеним в абзаці першому пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно пункту 137.4 статті 137 Податкового кодексу України загальними податковими (звітними) пeріодами для податку на прибуток вважаються календарні: квартал, півріччя, тpи квартали, рік.

За змістом статті 14 Податкового кодексу України податковим зобов`язанням є сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк) (підпункт 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України), а грошовим зобов`язанням платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності (підпункт 14.1.139 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 31.1, пункту 31.3 статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством. Податок чи збір, що не був сплачений у визначений строк, вважається не сплаченим своєчасно.

Момент виникнення податкового обов`язку платника податків, у тому числі податкового агента, визначається календарною датою.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункту 38.1 статті 38 Податкового кодексу України).

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 року № суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що дане податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі порушення строку сплати суми грошових зобов`язань, визначеними:

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 21.12.2015 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 21.11.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 19.01.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 19.03.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 19.03.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 22.02.2016 року;

- податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2016 року №;

- податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2016 року №;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.04.2016 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.10.2016 року.

З наданих позивачем копій податкових декларацій з податку на додану вартість та банківських виписок встановлено наступне.

21.12.2015 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період листопад 2015 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 106 372,00 грн.

Враховуючи вимоги п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, позивач мав сплатити дане грошове зобов`язання до 30.12.2015 року включно.

Позивач у позові зазначає, що платежі з податку на додану вартість за період листопад 2015 року здійснювались 06.11.2015 року на суму 30 000,00 грн., 27.11.2015 року на суму 4 000,00 грн. та 15.12.2015 року на суму 32 000,00 грн.

Тобто позивачем надано підтвердження на внесення суми податку на додану вартість у розмірі 66 000,00 грн., в той час як сума грошового зобов`язання за листопад становила 106 372,00 грн.

Також позивач зазначає, що платіж з податку на додану вартість також був здійснений 17.11.2015 року, однак доказів цього суду не надано.

Доказів на підтвердження залишку суми податку після граничного терміну сплати податку на додану вартість за жовтень 2015 року позивачем не надано.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів того, що узгоджена сума грошового зобов`язання з податку на додану вартість за листопад 2015 року ним сплачена у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки.

19.01.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період грудень 2015 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 194 102,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №27305804, з якого вбачається, що позивачем 27.01.2016 року автоматично (у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки) на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 211 010,00 грн.

Після цього, як зазначає позивач, залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 16 908,00 грн.

22.02.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період січень 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 89 134,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №26305913, з якого вбачається, що позивачем 26.02.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 77 908,00 грн.

Крім того, з виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» вбачається, що 26.02.2016 року позивачем здійснено платіж податку на додану вартість за січень 2016 року у сумі 12 000,00 грн.

Таким чином, позивачем 26.02.2016 року (у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки) здійснено внесення суми податку на додану вартість у розмірі 89 908,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 774,00 грн.

19.03.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період лютий 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 35 621,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №25306020, з якого вбачається, що позивачем 25.03.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 25874,00 грн.

Крім того, з виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» вбачається, що 24.03.2016 року позивачем здійснено платіж податку на додану вартість за січень 2016 року у сумі 24 000,00 грн.

Таким чином, позивачем 24.03.2016 року та 25.03.2016 року (у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки) здійснено внесення суми грошового зобов`язання у розмірі 49874,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 15 027,00 грн.

20.04.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період березень 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 17 590,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №27306148, з якого вбачається, що позивачем 27.04.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 4 663,00 грн.

Крім того, з виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» вбачається, що 26.04.2016 року позивачем здійснено платіж податку на додану вартість за березень 2016 року у сумі 18 000,00 грн.

Таким чином, позивачем у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки здійснено внесення суми грошового зобов`язання за березень у розмірі 22663,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 5 073,00 грн.

20.10.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період вересень 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 18 403,00 грн.

З виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» вбачається, що 02.11.2016 року позивачем здійснено платіж податку на додану вартість за вересень 2016 року у сумі 18 400,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив -3,00 грн. (з чим позивач погоджується).

Таким чином, грошове зобов`язання за вересень 2016 року позивачем внесено з порушенням строків, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

21.11.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період жовтень 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 13 446,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №212896, з якого вбачається, що позивачем 21.11.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 478,00 грн.

У позові позивач зазначає, що ним за жовтень 2016 року була внесена сума грошового зобов`язання у розмірі 13 000, 00 грн., проте ніяких доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано.

А отже, враховуючи зазначені обставини, залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив -12 971,00 грн.

Таким чином, грошове зобов`язання за жовтень 2016 року позивачем внесено з порушенням строків, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

20.12.2016 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період листопад 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 56 204,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №203071, з якого вбачається, що позивачем 20.12.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 67032,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив -2143,00 грн.

Таким чином, грошове зобов`язання за листопад 2016 року позивачем внесено з порушенням строків, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем надано до суду копії декларацій, банківських виписок та витягів про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку, якими підтверджено внесення суми податку на додану вартість у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки лише по деклараціях, поданих 22.02.2016 року, 19.03.2016 року та 20.04.2016 року.

Належних доказів щодо сплати грошових зобов`язань, визначених іншими деклараціями та податковими повідомленнями рішеннями, порушення строків виплати по яким визначено ППР від 13.09.2018 року №, позивачем не надано.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, оскільки суму грошового зобов`язання, зазначену ним у поданій декларації, внесено з порушенням відповідних строків.

Оскільки позивачем підтверджено внесення суми податку на додану вартість у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України по податкових деклараціях 22.02.2016 року, 19.03.2016 року та 20.04.2016 року, тому підстави для застосування штрафних санкцій в цій частині відсутні.

Крім того, оскаржуваним ППР передбачено штрафні санкції за порушення строки сплати суми грошового зобов`язання відповідно до ППР від 13.07.2015 року №.

Позивачем до суду надано копію рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2019 року (залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року), яким скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13.07.2015 №.

Відповідно до п. 60.1.4 п. 60.1 статті 60 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо, зокрема, рішенням суду, що набрало законної сили, скасовується повідомлення-рішення контролюючого органу або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Таким чином, оскільки ППР від 13.07.2015 № скасоване, підстави для застосування штрафних санкцій в цій частині також відсутні.

Оскільки підтверджень на внесення грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України строки позивачем до суду не нанано, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2018 року в частині накладення штрафних санкцій:

- у сумі 477,01 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 21.12.2015 року)

- у сумі 129,05 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 21.11.2016 року);

- у сумі 477,01 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 19.01.2016 року);

- у сумі 129,05 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2016 року);

- у сумі 79,98 грн. (за податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2016 року №);

- у сумі 47,8 грн., (за податковим повідомленням-рішенням від 03.10.2016 року №);

- у сумі 709,06 (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.10.2016 року).

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 13.09.2018 року № суд зазначає наступне.

З акту перевірки вбачається, що дане податкове повідомлення-рішення було прийнято на підставі порушення строку сплати суми грошових зобов`язань, визначеними:

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2017 року;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.07.2017 року;

- податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданого 24.03.2017 року;

- податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 19.01.2017 року.

З наданих позивачем копій податкових декларацій з податку на додану вартість та банківських виписок встановлено наступне.

19.01.2017 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період грудень 2016 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 235 018,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №203071, з якого вбачається, що позивачем 20.12.2016 року автоматично на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 298 828,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 61667,00 грн.

Таким чином, позивачем у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки здійснено внесення суми грошового зобов`язання за грудень 2016 року.

20.07.2017 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період червень 2017 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 227807,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №253900, з якого вбачається, що позивачем 25.07.2017 року автоматично (у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки) на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 227 846,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив 39,00 грн.

20.12.2017 року ТОВ «Плей БТЛ» подано до контролюючого органу податкову декларацію з податку на додану вартість за період листопад 2017 року, відповідно до якої сума податкового зобов`язання, що підлягає сплаті за визначений період становила 133 974,00 грн.

На підтвердження здійснення виплати даного грошового зобов`язання позивачем надано Витяг про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку №264412, з якого вбачається, що позивачем 26.12.2017 року автоматично (у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки) на рахунок позивача перераховано суму у розмірі 118 339,00 грн.

З виписки ПАТ «Креді Агріколь Банк» вбачається, що 28.12.2017 року позивачем здійснено платіж податку на додану вартість за листопад 2017 року у сумі 14 000,00 грн.

Після цього залишок сплаченої суми податку після граничного терміну сплати ПДВ становив -1674,00 грн.

Таким чином, грошове зобов`язання за листопад 2017 року позивачем внесено з порушенням строків, передбачених п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України.

З вищевикладеного вбачається, що позивачем надано до суду копії декларацій, банківських виписок та витягів про реквізити електронного рахунку та інформації щодо залишку коштів на такому рахунку, якими підтверджено внесення суми податку на додану вартість у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України строки по деклараціях, поданих 20.07.2017 року та 19.01.2017 року.

Належних доказів щодо сплати грошових зобов`язань, визначених декларацією, поданою 20.12.2017 року та уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість, поданим 24.03.2017 року, порушення строків виплати по яким визначено ППР від 13.09.2018 року №, позивачем не надано, а отже судом встановлено порушення позивачем п. 57.1 ст.57 Податкового кодексу України.

Оскільки позивачем підтверджено внесення суми податку на додану вартість у встановлені п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України по податкових деклараціях 20.07.2017 року та 19.01.2017 року, тому підстави для застосування штрафних санкцій в цій частині відсутні.

Крім того, даним ППР передбачено штрафні санкції за порушення строки сплати суми грошового зобов`язання відповідно до ППР від 13.07.2015 року №.

Як вже зазначалося вище, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 16.07.2019 року (залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.10.2019 року) скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві від 13.07.2015 №.

Таким чином, оскільки ППР від 13.07.2015 № скасоване, підстави для застосування штрафних санкцій в цій частині також відсутні.

Оскільки підтверджень на внесення грошових зобов`язань у встановлені Податковим кодексом України строки позивачем до суду не нанаго, а тому відсутні підстави для скасування податкового повідомлення-рішення № від 13.09.2018 року в частині накладення штрафних санкцій:

- у сумі 5085,8 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2017 року);

- у сумі 14684,61 грн. (за податковою декларацією з податку на додану вартість, поданою 20.12.2017 року);

- у сумі 258,09 грн. (за уточнюючим розрахунком податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, поданого 24.03.2017 року).

Позивач також стверджував, що вказані в акті перевірки суми заборгованості утворилися на підставі податкового повідомлення-рішення № від 13.07.2015 року, з чим суд погоджується частково, оскільки не всі суми грошових зобов`язань стосуються саме даного ППР. Більше того, більшість грошових зобов`язань виникли на підставі податкових декларацій, поданих після 13.07.2015 року.

З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ТОВ «Плей БТЛ» до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві.

Щодо стягнення витрат за рахунок відповідача на професійну правничу допомогу на користь позивача, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частиною 3 статті 134 КАС України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат, враховуються:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз вищенаведених норм, дає суду, підставу прийти до висновку про те, що витрати сторони на правничу допомогу мають бути фактично понесеними (здійсненими) та підтвердженими відповідними належними, достовірними, достатніми та допустимими доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем через свого представника на підтвердження понесених витрат надано суду наступні документи, зокрема:

- копія Договору про надання правової допомоги № 1811 від 05.12.2018 року;

- копія додаткової угоди №2 від 07.12.2018 року до Договору про надання правничої допомоги №1811 від 05.12.2018 року;

- копія рахунку №16 від 13.012.2018 року;

- копія платіжного доручення №528 від 17.12.2018 року;

- копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю Артюхова Є.С.

Так, п. 2 Додаткової угоди передбачено, що за надання правничої допомоги позивач сплачує на користь Адвокатського об`єднання винагороду у наступному порядку та розмірах:

- за надання правничої допомоги. Передбаченої в п.п. 1.1 Додаткової угоди - 10008 грн.

Дану суму позивачем було сплачено у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №528 від 17.12.2018 року.

Наведені документи судом оцінені як належні та достатні (в розумінні ст.ст. 73 та 76 КАС України), оскільки підтверджують факт понесених (здійснених) позивачем витрат на правничу допомогу.

Вирішуючи питання щодо суми, яка підлягає відшкодуванню, суд виходив з таких розрахунків.

Ціна позову складає 97648 грн. 97 коп. Позов задоволено на суму 75571 грн. 51 коп., що становить 88% від загальної ціни позову.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 88 %, що від суми понесених позивачем витрат на таку допомогу складає 8807 грн. 04 коп.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, суд вказує про присудження на користь позивача судових витрат у розмірі 1550 грн. 56 коп.

Керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ», в особі представника - адвоката Артюхова Євгена Сергійовича до Головного управління ДФС у місті Києві задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві № в частині застосування штрафних (фінансових) санкції у сумі:

- у сумі 51,71 грн. за податковою декларацією від 19.03.2016 року;

- у сумі 425,30 грн. за податковою декларацією від 19.03.2016 року;

- у сумі 477,01 грн. за податковою декларацією від 19.03.2016 року;

- у сумі 18145,70 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- у сумі 4636,00 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- у сумі 477,01 грн. за податковою декларацією від 20.04.2016 року.

3. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві № в частині застосування штрафних (фінансових) санкції у сумі:

- у сумі 7369,18 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 1393,2 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 114,6 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 1393,2 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 4288,40 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 2813,00 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 2574,92 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 786,69 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- у сумі 25614,90 грн. за податковою декларацією від 20.07.2017 року;

- у сумі 4753,60 грн. за податковим повідомленням-рішенням від 13.07.2015 року №;

- у сумі 258,09 грн. за податковою декларацією від 19.01.2017 року.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ» (; юридична адреса: 02166, м. Київ, пр. Лісовий, 23; фактичне місцезнаходження: 04071. М. Київ, вул. Воздвиженська, 22, к. 12) сплачений ним судовий збір у розмірі 1550 грн. 56 коп. (одна тисяча п`ятсот п`ятдесят гривень п`ятдесят шість копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

6. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Плей БТЛ» (; юридична адреса: 02166, м. Київ, пр. Лісовий, 23; фактичне місцезнаходження: 04071. М. Київ, вул. Воздвиженська, 22, к. 12) понесені ним судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8807 грн. 04 коп. (вісім тисяч вісімсот сім гривень чотири копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ю.Т. Шрамко