Справа № 120/4053/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

17 січня 2020 р. Справа № 120/4053/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Богоноса М.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний суд звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач). У позовній заяві позивачка просила:

- визнати протиправними дії відповідача в частині відмови в зарахуванні стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984 з урахуванням кратності;

- зобов`язати відповідача зарахувати трудовий стаж роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984 з урахуванням кратності 1 рік роботи за 1 рік 6 місяців.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка у листопаді 2019 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про зарахування трудового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984.

Листом відповідача від 18.11.2019 № 1095/02-15-26/03-12 позивачці відмовлено в зарахуванні трудового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984 оскільки, згідно записів трудової книжки не вбачається укладання строкового договору за спірний період роботи, що передбачено Пунктом 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV.

ОСОБА_1 вважає відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протиправною, оскільки згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом що підтверджує загальний стаж роботи є трудова книжка. Тому, з метою захисту свої прав та законних інтересів, ОСОБА_1 звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 09.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків позовної заяви.

17.12.2019 до суду надійшла заява позивачки про усунення, вказаних в ухвалі від 09.12.2019, недоліків.

Ухвалою від 20.12.2019 відкрито провадження у справі та відповідно до ст. 263 КАС України вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Цією ж ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву в порядку, передбаченому статтею 162 КАС України. Також, витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України Вінницької області належним чином засвідчені копії пенсійної справи ОСОБА_1 або її оригінал для огляду судом.

10.01.2020 Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області подано до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Як на підставу для відзиву відповідач зіслався на те, що пунктом 5 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постановою Ради Міністрів Союзу PCP від 10.02.1960 № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу PCP від 10.02.1960 "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указом Президії Верховної Ради Союзу PCP від 26.09.1967 "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" передбачено надання пільг щодо кратного обчислення стажу роботи за умови укладення працівниками трудових договорів про роботу в цих районах та місцевостях строком на 2, 3 чи 5 років.

Відповідач дійшов висновку, що згідно записів у трудовій книжці позивачки не можливо встановити, що у період роботи в Тресті "Бамстроймеханізація" Мехколона № 148 укладалися строкові трудові договори. При цьому в матеріалах пенсійної справи ОСОБА_1 наявна довідка від 04.02.2019 № 41-К/05-03 у якій зазначено про відсутність відомостей щодо укладання строкових договорів в документах, які передавалися на зберігання до архіву, а також акт про пожежу від 20.03.1992.

Враховуючи зазначене, відповідач вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відмовляючи у врахуванні стажу позивачки діяло правомірно.

Також відповідачем на виконання ухвали від 20.12.2019 подано до суду матеріали пенсійної справи ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив наступне.

11.11.2019 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) звернулася до Начальника Могилів - Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) із заявою про зарахування стажу роботи в Крайній Півночі. Також у заяві позивачка зазначила, що документи архіву де знаходилися договори згоріли при пожежі (а.с.49).

Головним управлінням Пенсійного фонду у Вінницькій області листом від 18.11.2019 № 1095/02-15-26/03-12 позивачці відмовлено в зарахуванні трудового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984 оскільки, згідно записів трудової книжки не вбачається укладання строкового договору за спірний період роботи, що передбачено Пунктом 5 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (а.с.18-19, 47-48).

ОСОБА_1 вважає відмову відповідача протиправною, оскільки згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом що підтверджує загальний стаж роботи є трудова книжка, а тому звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон від 09.07.2003 № 1058-IV) передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону від 09.07.2003 № 1058-IV період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року "Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі".

Підпунктом "д" п. 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10.02.1960 року "Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", робітникам, які переводяться, направляються або запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей держави, на умовах укладення ними трудових договорів на роботу в цих районах на строк 5 років, а на островах Північного Льодовитого океану - два роки, надавати додаткові наступні пільги: зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців при обчисленні стажу, який дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності. Пільги, які передбачені цією статтею, надаються також особам, які прибули в райони Крайньої Півночі і в місцевості, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, за власним бажанням і які уклали строковий договір про роботу в цих районах.

Відповідно до статті 3 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26.09.1967 № 1908-VII "Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960, з п`яти до трьох років та передбачено надання зазначених пільг особам, які прибули в ці райони і місцевості з власної ініціативи, за умови укладення ними трудових договорів на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Згідно з п. 3 постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10.02.1960 року № 148 "Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі" зазначено, що працівникам, які користуються в даний час пільгами, кожний рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, які прирівнюються до районів Крайньої Півночі, після 01.03.1960 року зараховувати за один рік і шість місяців роботи при обрахуванні стажу для отримання пенсії за віком і по інвалідності.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року "Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі", визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10 листопада 1967 року.

Статтею 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 (далі Угода від 13.03.1992) передбачено, що пенсійне забезпечення громадян держав учасниць цієї Угоди та членів їх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якого вони проживають.

Відповідно до ст. 6 Угоди від 13.03.1992, призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди здійснюється за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, у тому числі пенсій на пільгових умовах та за вислугою років, громадянам держав учасниць Угоди, враховується трудовий стаж, набутий на території будь якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до вступу в силу цієї Угоди.

Необхідні для пенсійного забезпечення документи, що видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав, що входили у склад СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди від 13.03.1992).

Згідно вимог ст. 62 Закону від 05.11.1991 № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Таким чином, законодавство визначає, що основним та достатнім документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Суд встановив, що відповідно до відомостей трудової книжки ОСОБА_1 з 16.11.1981 по 23.11.1984 працювала вихователем в Тресті «Бамстроймеханізація» Мехколони № 148 в районі Крайньої Півночі (а.с.11, 45).

Відомості про роботу позивачки в районах Крайньої Півночі також підтверджується архівною довідкою адміністрації м. Райдужний архівного відділу Ханти - Мансійського автономного округу - Юрга від 12.11.2018 № 628-К/02 в якій зазначено, що в грудні 1984 року Мехколона № 148 згідно розпорядження Мінтранстрой СРСР № 1115 передана Тресту «Ніжневартовскдорстрой».

01.12.1990 правонаступником Мехколони № 148 стало будівельне управління № 968 Тресту «Ніжневартовскдорстрой».

Відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1029 Ханти-Мансійський автономний округ прирівняний до районів Крайньої Півночі (а.с.26, 40).

Відтак, місцевість, де розташовувалося підприємство, на якому працювала позивачка, знаходиться у районі, який прирівняний до районів Крайньої Півночі.

Довідкою ПАТ Бамстроймеханізації від 10.05.2018 № 83 повідомлено про неможливість надання інших документів та рекомендовано при обчисленні пільгового трудового стажу враховувати записи у трудовій книжці (а.с.27, 52).

Також на підтвердження робити позивачки в Мехколоні № 148 треста «Бамстроймеханізація» (будівельне управління № 968) у розпорядженні відповідача наявна архівна довідка адміністрації м. Райдужний архівного відділу Ханти - Мансійського автономного округу - Юрга від 12.11.2018 № 628-К/01 в якій зазначено, що з січня 1982 по червень 1984 ОСОБА_1 отримувала заробітну плату. Також у довідці вказано, що місцевість, де розташовувалося підприємство знаходиться у районі, який прирівняний до районів Крайньої Півночі (а.с.39).

Попри це, відповідачем листом від 18.11.2019 № 1095/02-15-26/03-12 відмовлено ОСОБА_1 в зарахуванні страхового стажу роботи в районі Крайньої Півночі з 16.11.1981 по 23.11.1984 оскільки, згідно записів трудової книжки не вбачається укладання строкового договору за спірний період роботи.

Також, відмовляючи в зарахуванні страхового стажу відповідач зазначив, що згідно архівної довідки адміністрації м. Райдужний архівного відділу Ханти - Мансійського автономного округу - Юрга від 04.02.2019 № 41-К/05-03 позивачку повідомлено, що надати засвідчені архівні копії трудових договорів за період роботи в Мехколоні № 148 тресті «Бамстроймеханізація» з 1982 по 1984 не можливо, оскільки вказані договори відсутні на зберіганні (а.с.19, 30, 48, 53).

З метою повідомлення про причини неможливості подання трудових договорів, позивачка надала Акт про пожежу від 20.03.1992 (а.с.29, 50).

Суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 до страхового стажу, роботу в районі Крайньої Півночі у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців з 16.11.1981 по 23.11.1984 з підстав ненадання строкового трудового договору, є протиправним, оскільки з огляду на приписи п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV пільгове обчислення страхового стажу проводиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами. Тобто, достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 07.02.2018 по справі № 590/871/17, від 07.06.2018 по справі № 173/637/17, від 03.07.2018 по справі № 302/662/17-а, від 25.09.2018 по справі № 554/1723/17, від 18.12.2018 по справі № 263/13671/16-а, від 10.01.2019 по справі № 352/1612/15-а.

Тобто, наявність письмового договору не є виключною і єдиною підставою для встановлення підстав пільгового обчислення страхового стажу, адже норма п. 5 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV надає особі можливість альтернативно надати передбачені у ній документи.

Суд встановив, що факт роботи позивачки в районі Крайньої Півночі у період з 16.11.1981 по 23.11.1984 підтверджується записами в трудовій книжці ОСОБА_1 . Достовірність внесених записів додатково підтверджується наданими позивачкою довідками, а тому спірний період підлягає зарахуванню до стажу роботи.

Враховуючи встановлені обставини справи та надану їм правову оцінку, суд доходить висновку про протиправність відмови відповідача у не зарахуванні ОСОБА_1 стажу роботи в районі Крайньої Півночі у період з 16.11.1981 по 23.11.1984 та, як наслідок, про наявність підстав для зобов`язання відповідача зарахувати вказаний період роботи до стажу, у пільговому обчислені рік роботи як один рік і шість місяців.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову повністю.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд керуючись ч. 1 ст. 139 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення в користь позивачки сплачений при зверненні до суду судового збору у сумі 768 грн. 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у справі.

Керуючись ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо не зарахування ОСОБА_1 періоду роботи з 16.11.1981 по 23.11.1984 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 16.11.1981 по 23.11.1984 в районі Крайньої Півночі на пільгових умовах із розрахунку один рік роботи за один рік і шість місяців.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Суддя Богоніс Михайло Богданович