Справа № 540/99/20
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
_______________________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

14 січня 2020 р. м. ХерсонСправа № 540/99/20

Суддя Херсонського окружного адміністративного суду Гомельчук С.В., перевіривши виконання вимог статей 160-161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради в особі начальниці Васильївої Оксани Львівни, Головного управління Державної казначейської служби України у Херсонській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, у якому просить:

- звільнити від сплати судового збору ОСОБА_1 ;

- визнати протиправними дії начальниці Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради Васильової Оксани Львівни, з підстав що викладені у її повідомленні від 16.12.2019 року № 02/8177 щодо не призначення у наданні ОСОБА_1 безстроково щомісячної адресної безготівкової субсидії уповноваженою особою Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради, з наведених у ньому підстав;

- зобов`язати ГУ Державної казначеської служби України у Херсонській області виконати судове рішення у справі, а саме: в рахунок відшкодування істотної моральної шкоди, стягнути кошти в сумі 123500,00 грн., шляхом списання коштів з рахунку відповідача 1, де боржником є Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам приписів КАС України, виходячи з наступних підстав.

У відповідності до приписів ч. 2 ст. 160 КАС України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві, поданій фізичною особою, зазначаються, зокрема: прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання чи перебування; поштовий індекс; реєстраційний номер облікової картки платника податків за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти (п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України).

Суд зауважує на тому, що до позовної заяви не додано належним чином засвідченої копії документа, який є необхідними для підтвердження особи позивача (копія реєстраційного номера облікової картки платника податків або паспорта).

Позивач не скористався своїм правом на подання позовної заяви у письмовій формі, натомість подав позов в електронній формі.

Вимоги до документів, поданих до суду в електронній формі встановлені ст. 99 КАС України.

Згідно приписів ч. 2 ст. 99 КАС України, електронні докази подаються в оригіналі або в електронній копії, засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис". Законом може бути визначено інший порядок засвідчення електронної копії електронного доказу.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, судом встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що позов разом із додатками засвідчені електронним цифровим підписом позивача, у зв`язку із чим позов та додані до нього документи не можуть бути прийняті судом до розгляду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що позов може бути сформовано за допомогою підсистеми "Електронний суд".

20.09.2019 року Рада суддів України розглянула проблему неприйняття судами документів, поданих через систему електронного суду.

За результатами обговорення, члени Ради суддів прийняли рішення № 75 від 20.09.2019 року, яким рекомендували судам приймати до розгляду документи, подані через «Електронний суд», зазначивши про важливість тестування Електронного Суду на перехідному етапі, а також про те, що функціональні можливості та порядок роботи з підсистемою "Електронний суд" визначені розділом ХІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (у редакції рішення Ради суддів України від 12.04.2018 № 16; надалі - Положення про АСДС).

Зокрема, Положенням про АСДС передбачено, що учасники судового процесу за допомогою підсистеми можуть подавати позовні заяви та інші передбачені законом процесуальні документи, що можуть бути предметом судового розгляду, а також отримувати судові рішення та інші електронні документи.

У свою чергу, суди відповідно до вимог цього розділу Положення про АСДС, мають приймати подані електронні документи як оригінали документів, а електронні копії паперових документів, як завірені копії оригіналів документів та можуть вимагати надання їх оригіналів для перевірки.

Відтак, суд вважає, що позовна заява позивача та додані до неї копії документів, складені в електронній формі, вважатимуться такими, що сформовані належним чином за умови надання доказів на підтвердження того, що позов разом із додатками засвідчені електронним цифровим підписом позивача.

Крім того, згідно з приписами ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставка за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI).

Стаття 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" передбачає встановлення станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2102,00 грн.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн. та надати до суду документ на підтвердження наведеної сплати.

Натомість, в тексті позовної заяви, відповідно до положень п.1, 2 ст. 8 ЗУ "Про судовий збір", позивач просить звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку із тяжким матеріальним становищем.

З приводу даного клопотання суд зазначає наступне.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 129 Конституції України передбачено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На підставі ч. 1, 2 ст. 8 КАС України, усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначено вичерпний перелік осіб, які звільняються від сплати судового збору.

Відтак, звільнення позивача від сплати судового збору може розцінюватися як надання окремим учасникам судового процесу процесуальних переваг перед іншими. Окрім цього, зі змісту вимог про звільнення від сплати судового збору, суд не вбачає підстав для застосування пільг щодо сплати судового збору до позивача, які передбачені ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Отже, у зв`язку з відсутністю пільг щодо сплати судового збору та для забезпечення рівності учасників судового процесу, суд відмовляє в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Проте, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що стаття 8 Закону України "Про судовий збір" визначає, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. А тому, позивач не позбавлений права на звернення до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення сплати судових витрат на визначений строк.

Таким чином, позовна заява відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, тому керуючись ч. 1 ст. 169 КАС України, суд

ухвалив:

Залишити позовну заяву без руху та надати позивачу десятиденний строк з моменту отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 540/99/20 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується.

Суддя Гомельчук С.В.