Справа № 640/19283/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 року м. Київ № 640/19283/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу, Міністерства внутрішніх справ України,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач або ОСОБА_1 ) з позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу (відповідач-1), Міністерства внутрішніх справ України (відповідач-2), у якому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу у зв`язку із зверненням ОСОБА_1 для вклеювання нової фотокартки в паспорт за віком та зобов`язати Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області невідкладно в присутності ОСОБА_1 вклеїти надану нею фотокартку з її зображенням в паспорт громадянина України у порядку та в спосіб, передбачений наказом Міністерства внутрішніх справ України без вилучення або іншої непередбаченої дії щодо паспорта позивача;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України з розгляду скарг та звернень позивача щодо контролю виконання встановленого МВС Порядку, у зв`язку із зверненнями ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу для отримання послуги з вклеювання фотокартки.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернулась до відповідача-1 з проханням вклеїти фотографію у паспорт у зв`язку з досягненням нею 45-річного віку без вилучення паспортного документу. Разом з тим, відповідачем-1 було відмовлено позивачеві у задоволенні цього звернення з посиланням на те, що згідно з п. 2 Тимчасового порядку від 06.06.2019 № 456 при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку.

Також позивач вказує, що у зв`язку з відмовою у отриманні послуги з вклеювання фотокартки при досягнення віку 45 років, звернувся до відповідача-2 зі зверненнями, що стосувались здійснення контролю за виконанням відповідачем-1 Тимчасового порядку від 06.06.2019 № 456, відреагувати на які відповідач-2 протиправно відмовився.

Вважаючи такі відмови протиправними, позивач звернулась за захистом свої прав до суду з вказаним позовом.

У відзиві на позовну заяву відповідач-1 зазначив, що ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області в Оболонському районі правомірно відмовлено позивачу у вклеюванні у паспорт додаткової фотокартки, оскільки позивачем не в повному обсязі надано документи, необхідні для оформлення й видачі паспорта, зокрема, не надано паспорт громадянина України.

Відповідач-2 проти позову заперечив, зазначивши, що відповідь на звернення позивача від 03.09.2019, 18.03.2019, 24.09.2019, 25.09.2019 надана відповідно до вимог статті 20 Закону України «Про звернення громадян» листами від 16.09.2019 № 36/О-173; від 08.10.2019 № ОП/36/О-194О-187, 26.09.2019 № О-8577. Отже, факти бездіяльності, що полягають у не розгляді звернень позивача відсутні.

Позивач надав відповідь на відзив відповідача-1, у якому вказував, що відповідачем не спростовано обставин, викладених у позовній заяві, а також не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своєї позиції.

У відповіді на відзив відповідача-2 позивач зазначив, що відповідач-2 не надав відповіді по суті звернення та протиправно не відреагував на порушення положень наказу № 456 від 06.06.2019.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи судом здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києві від 27.11.2019 позивачеві продовжено строк для подання відповіді на відзив.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що зареєстрована та проживає у м. Київ, що підтверджується копією паспорта серії НОМЕР_1 , виданого Личаківським РВ УМВС України у Львівській області 19.12.2016 (а.с.20-24).

ОСОБА_1 у зв`язку із досягненням 45-річного віку 07.09.2019 звернулась до Оболонського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області із заявою щодо вклеювання нової фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки без вилучення паспорту на 5 днів (а.с.12).

Листом від 12.09.2019 № 6/вхО-1097 Оболонський районний відділ Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області повідомив заявника, що вклеювання до паспорта додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років регламентовано Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженим наказом МВС України від 06.06.2019 № 456.

Відповідно до пункту 2 Тимчасового порядку для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку. Вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством.

На підставі пункту 12 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін.

Враховуючи, що ОСОБА_1 надано для вклеювання фотокартки тільки заява про вклеювання фотокартки та дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см, а сам паспортний документ наданий не був, вклеювати фотокартку при досягненні 45-річного віку не вважається можливим (а.с.14).

Не погоджуючись з такою відповіддю відповідача, позивач 12.09.2019 звернулась до Оболонського районного відділу Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київській області із зверненням як на додаток до поданої заяви від 07.09.2019, у якому зазначила, що нормами чинного законодавства України не передбаченої такої підстави для відмови у вклеюванні нової фотокартки при досягненні 45-річного віку, наведеної відповідачем у листі від 12.09.2019 № 6/вхО-1097 (а.с.15).

27 вересня 2019 року ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надана відповідь листом № 8101.5.1-40283/81.3-19, у якому зазначено, що згідно з пунктом 2 розділу V Тимчасового порядку для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5 см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством (а.с.47).

03 вересня 2019 року позивач звернулася до Міністерства внутрішніх справ України із проханням надати інформацію про порядок вклеювання фотографій до паспорта старого зразка при досягнені громадянами 45-річного віку (а.с.16).

16 вересня 2019 року Міністерством внутрішніх справ України листом № 36/0-173 позивачу повідомлено, що згідно з пунктом 8 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної ради України від 26.06.1992 № 2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки, при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, у якому не вклеєні такі фотокартки при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним. Також згідно зі змістом пункту 15 Положення про вклеювання до паспорта нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку. При цьому, вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін (а.с.57).

18 вересня 2019 року позивач повторно звернулася до Міністерства внутрішніх справ України із заявою, у якій вказувала на протиправну відмову Оболонського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області у вклеюванні фотокартки до паспорту без його вилучення та просила вжити заходів для захисту її прав, та заявою від 24.09.2019 до заступника Міністра внутрішніх справ з проханням прийняти на особистий прийом заступника Міністра щодо невиконання Державною міграційною службою України Наказу №456 від 06.06.2019 (а.с.17, 43).

Листом від 08.10.2019 Міністерством внутрішніх справ України позивача повідомлено, що вичерпні обґрунтовані роз`яснення із зазначеного вище питання надано листом від 16.09.2019 № 36/О-173 (а.с.46).

25 вересня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву до Міністерства внутрішніх справ засобами електронного зв`язку щодо вклеювання до паспорта громадянина України зразка 1994 року нової фотокартки (а.с.18).

Листом від 26.09.2019 № О-8577 Міністерство внутрішніх справ України повідомило, що у зв`язку з тим, що звернення оформлено без дотримання вимог статті 5 Закону України «Про звернення громадян», зокрема, не підписано заявником та заявником із зазначенням дати, тому останнє підлягає поверненню із відповідними роз`ясненнями, проте, враховуючи важливість порушених питань, його надіслано до Державної міграційної служби України до відома (а.с.19)

Не погоджуючись із такими відмовами відповідачів, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо позовних вимог до ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу в частині визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання в присутності позивача вклеїти фотокартку в паспорт без його вилучення, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про громадянство України» Верховною Радою України постановою від 26.06.1992 № 2503-XII затверджено Положення про паспорт громадянина України (далі - Положення № 2503).

За визначенням, наведеним у пункті 1 Положення № 2503, паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу власника та підтверджує громадянство України. Паспорт дійсний для укладання цивільно-правових угод, здійснення банківських операцій, оформлення доручень іншим особам для представництва перед третьою особою лише на території України, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України.

Згідно з пунктом 3 Положення № 2503 бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 5 та 6 Положення № 2503 паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна», нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор, згоди або незгоди на посмертне донорство анатомічних матеріалів.

Пунктом 8 Положення № 2503 встановлено, що термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

Згідно з пунктами 12 Положення № 2503 видача та обмін паспорта провадяться у місячний термін за місцем постійного проживання громадянина. Вклеювання до паспорта нових карток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін.

За умовами пунктів 15 та 18 Положення № 2503 для вклеювання до паспорта нових фотокарток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку подаються паспорт і дві фотокартки зазначеного розміру.

Для одержання, обміну паспорта і вклеювання до нього нових фотокарток громадянин подає документи і фотокартки не пізніш як через місяць після досягнення відповідного віку чи зміни (переміни) прізвища, імені або по батькові, встановлення розбіжностей у записах чи непридатності паспорта для користування.

З нормами Положення про паспорт громадянина України від 26.06.1992 № 2503-XII корелюють положення Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.06.2019 № 456 (далі - Тимчасовий порядок). Розділом V вказаного Тимчасового порядку визначено порядок та процедуру вклеювання фотокарток.

Пунктом 1 зазначеного розділу Тимчасового порядку встановлено, що третя і п`ята сторінки паспорта передбачені для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років.

Відповідно до пункту 2 розділу V Тимчасового порядку для вклеювання фотокартки при досягненні віку 25 або 45 років особи, на ім`я якої оформлений паспорт, протягом 30 календарних днів заявник подає працівнику територіального підрозділу заяву про вклеювання фотокартки, паспорт і дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку. Облік заяв про вклеювання фотокартки здійснюється в журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток за формою згідно з додатком 4 до цього Тимчасового порядку.

Наявність підстав для вклеювання фотокартки при досягненні особою відповідного віку та подана заявником інформація перевіряються уповноваженою особою територіального підрозділу ДМС, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта, за даними відомчої інформаційної системи ДМС, Книгою обліку та з урахуванням вимог пунктів 4 та 5 розділу VI цього Тимчасового порядку (пункт 3 розділу V Тимчасового порядку).

Згідно з пунктом 4 розділу V Тимчасового порядку вклеювання до паспорта фотокартки при досягненні особою віку 25 і 45 років здійснюється у строки, встановлені законодавством.

За потреби проведення додаткової перевірки інформації, поданої заявником, строк вклеювання фотокартки продовжується не більше ніж на 30 календарних днів, про що інформується заявник у письмовій формі.

В силу вимог пункту 5 розділу V Тимчасового порядку рішення про вклеювання фотокартки до паспорта приймається територіальним підрозділом ДМС за результатами проведених перевірок.

Надані фотокартки порівнюються із зовнішністю особи та фотокартками, які вже вклеєні на відповідні сторінки паспорта, після чого одна фотокартка вклеюється в паспорт, а інша - у заяву у спеціально відведені для цього місця.

Перед уклеюванням фотокартки в паспорт у нижній частині рамки, яка визначена як місце для вклеювання фотокартки в паспорті та заяві, зазначаються прізвище та ініціали особи, на ім`я якої оформлено паспорт.

На четверту та шосту сторінки паспорта вноситься запис про орган, яким здійснюється вклеювання фотокарток у паспорт, та ставиться підпис посадової особи, який скріплюється гербовою печаткою. Після перевірки фотокартка, уклеєна до паспорта, скріплюється рельєфним відбитком печатки. Номери гербової печатки та рельєфного відбитка печатки мають збігатися. Відповідний запис вноситься також на зворотний бік заяви.

Якщо фотокартка вклеюється в територіальному підрозділі ДМС, який видав особі паспорт, уклеювання здійснюється одночасно і в паспорт, і в заяву.

Якщо паспорт видавався іншим територіальним підрозділом ДМС, повідомлення про вклеювання фотокартки у паспорт у зв`язку з досягненням особою віку 25 або 45 років надсилається до територіального підрозділу ДМС за місцем видачі паспорта із долученням до нього другої фотокартки, на зворотному боці якої зазначаються прізвище та ініціали особи. Дата і номер повідомлення зазначаються у журналі реєстрації заяв про вклеювання фотокарток.

Пунктом 6 розділу V Тимчасового порядку визначено, що не пізніше наступного дня після надходження повідомлення про вклеювання фотокартки до паспорта долучена до нього фотокартка вклеюється у відповідну заяву з обов`язковою перевіркою тотожності зображення із зображенням на фотокартках, уклеєних у заяву.

Якщо під час порівняння фотокарток не буде встановлено тотожність особи або виявиться невідповідність даних про особу, на ім`я якої оформлено паспорт, зазначених у повідомленні, та даних, зазначених у заяві, фотокопії заяви та повідомлення надсилаються до територіального підрозділу ДМС, який здійснював уклеювання фотокартки, для з`ясування причин виявлених розбіжностей та вжиття відповідних заходів.

Про результати проведеної роботи обов`язково повідомляється територіальний підрозділ ДМС за місцем видачі паспорта.

Згідно з пунктами 1 та 2 розділу IX Тимчасового порядку територіальний підрозділ ДМС відмовляє особі в оформленні або видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), якщо:

1) особа не є громадянином України;

2) особа вже отримала паспорт, який є дійсним на день звернення (крім випадків обміну паспорта у зв`язку з виявленням помилки в інформації, внесеній до нього, непридатності для подальшого використання);

3) дані, отримані з баз даних Єдиного державного демографічного реєстру, картотек, не підтверджують надану заявником інформацію;

4) за видачею паспорта звернувся законний представник, який не має документально підтверджених повноважень на отримання паспорта;

5) особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта;

6) особу не встановлено за результатами проведення процедури встановлення особи.

У рішенні про відмову в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки), яке доводиться до відома заявника протягом п`яти робочих днів з дня його прийняття, зазначаються підстави відмови.

Заявник має право повторно звернутися до територіального підрозділу ДМС в разі зміни або усунення обставин, через які йому було відмовлено в оформленні чи видачі паспорта (у тому числі вклеюванні фотокартки).

Зміст наведених нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що Тимчасовим порядком оформлення і видачі паспорта громадянина України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у вклеюванні в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років, зокрема, особа подала не в повному обсязі документи та інформацію, необхідні для оформлення й видачі паспорта.

Поряд з цим, положення Тимчасового порядку містять чіткий перелік документів, на підставі яких проводиться відповідне вклеювання додаткової фотокартки у паспорт громадянина України, а саме : (1) заява про вклеювання фотокартки; (2) паспорт; (3) дві фотокартки розміром 3,5 x 4,5см із зображенням, яке відповідає досягнутому нею віку.

Досліджуючи зміст листів від 12.09.2019 № 6/вхО-1097 та від 27.09.2019 № 8101.5.1-40283/81.3-19, якими позивачу відмовлено у вклеюванні в паспорт фотокартки при досягненні 45-річного віку, суд приходить до висновку що підставою для оскаржуваної відмови слугувало неповнота поданих позивачем документів.

У вказаних листах від 12.09.2019 № 6/вхО-1097 та від 27.09.2019 № 8101.5.1-40283/81.3-19 зазначено, що ОСОБА_1 не наданий паспортний документ громадянина України.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідач правомірно відмовив позивачу в задоволенні заяви про вклеювання нової фотокартки в паспорт громадянина України у формі книжечки з підстав, що передбачені пунктом 1 розділу IX Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України.

Суд критично оцінює посилання позивача на пункт 10 розділу I Тимчасового порядку як на підтвердження відсутності у службової особи відповідача права вилучати паспорт для вклеювання додаткової фотокартки з огляду на наступне.

Пунктом 10 розділу I Тимчасового порядку передбачено, що оригінали документів (крім довідки про реєстрацію особи громадянином України, паспорта, що підлягає обміну (у разі обміну паспорта), документів, що підтверджують сплату державного мита, рішення суду) повертаються заявнику після прийняття заяви, їх копії, завірені працівником територіального підрозділу ДМС, долучаються до заяви.

Разом з цим, як було зазначено судом вище, розділом V Тимчасового порядку урегульовано порядок та процедуру вклеювання в паспорт додаткових фотокарток.

Так, в силу вимог пункту 12 Положення № 2503 та пункту 4 розділу V Тимчасового порядку вклеювання до паспорта нових карток при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку провадиться у п`ятиденний термін. За потреби, законом передбачена можливість продовження вказаного строку не більше ніж на 30 календарних днів.

Системний аналіз норм Тимчасового порядку свідчить, що вказаний термін передбачений для проведення уповноваженою особою територіального підрозділу ДМС, яка за своїми службовими обов`язками відповідає за оформлення та видачу паспорта (далі - уповноважена особа), перевірки тотожності зображення із зображенням на фотокартках, які вже вклеєні, для виявлення розбіжностей та вжиття відповідних заходів, надіслання повідомлення про вклеювання фотокартки у паспорт до територіального підрозділу ДМС за місцем видачі паспорта у разі видачі паспорту іншим територіальним підрозділом, а також для реєстрації відповідних записів про вклеювання фотокарток у журналах заяв про вклеювання фотокарток.

Тобто, вклеювання фотокартки у паспортний документ без його вилучення унеможливлює виконання уповноваженою особою дій, передбачених нормами чинного законодавства для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою віку 25 або 45 років.

Решта доводів позивача в обґрунтування відсутності необхідності в уповноваженої особи вилучати паспорт для вклеювання додаткової фотокартки зазначених висновків суду не спростовують.

Ураховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі Оболонського районного відділу задоволенню не підлягають, так як відповідач, відмовляючи позивачеві у вклеюванні додаткової фотокартки до паспорта при досягненні ОСОБА_1 45-річного віку, діяв відповідно до норм чинного законодавства України, що регулює порядок для вклеювання в паспорт додаткових фотокарток при досягненні особою відповідного віку.

Що стосується позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України в частині розгляду скарг та звернень позивача щодо контролю за виконанням Тимчасового порядку, у зв`язку із зверненнями позивача для отримання послуги з вклеювання фотокартки, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 5 Закону України «Про інформацію» встановлено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно з статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - це звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Частиною 1 статті 15 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з статтею 19 Закону України «Про звернення громадян» органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані:

- об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги;

- у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову;

- на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу;

- скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням;

- забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень;

- письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення;

- вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина;

- у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення;

- не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

- особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

У разі необхідності та за наявності можливостей розгляд звернень громадян покладається на посадову особу чи підрозділ службового апарату, спеціально уповноважені здійснювати цю роботу, в межах бюджетних асигнувань. Це положення не скасовує вимоги абзацу дев`ятого частини першої цієї статті.

Статтею 7 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз`ясненнями.

Забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Отже звернення, які за формою і змістом відповідають вимогам Закону України «Про звернення громадян», мають бути об`єктивно і всебічно розглянуті підприємством, установою, організацією, яким воно адресоване.

Вичерпні підстави для відмови у розгляді звернення визначені у статті 8 Закону України «Про звернення громадян», частиною другою якої передбачено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Рішення про припинення розгляду такого звернення приймає керівник органу, про що повідомляється особі, яка подала звернення.

Аналіз викладених положень Закону України «Про звернення громадян» дає підстави для висновку, що підприємство, установа, організація може відмовити у розгляді звернення з підстав, визначених у частині 2 статті 8 Закону України «Про звернення громадян», за наявності сукупності таких умов:

1) звернення подане від однієї і тієї ж особи до одного і того ж органу (тотожність суб`єктів) і стосується одного і того ж питання (тотожність змісту);

2) попереднє звернення вирішено по суті.

Як зазначалось раніше ОСОБА_1 звернулась до Міністерства внутрішніх справ України із зверненнями в порядку Закону України «Про звернення громадян» стосовно вклеювання фотокартки у паспорт без його вилучення та дотримання органами ДМС у вказаній частині вимог Тимчасового порядку від 06.06.2019 № 456.

Проте, за твердженнями позивача, Міністерство внутрішніх справ України порушило право позивача на розгляд звернень.

На спростування цих доводів позивача представник відповідача у відзиві на позовну заяву зазначає, що Міністерством внутрішніх справ України було розглянуто та надано відповідь на звернення позивача від 03.09.2019, 18.03.2019, 24.09.2019, 25.09.2019 листами від 16.09.2019 № 36/О-173; від 08.10.2019 № ОП/36/О-194О-187, 26.09.2019 № О-8577. На підтвердження вказаних обставин, відповідач надав до суду копії зазначених листів.

На думку представника відповідача, Міністерством внутрішніх справ України в повному обсязі та у строки встановлені законодавством надано відповіді за результатами розгляду звернень позивача від 03.09.2019, 18.03.2019, 24.09.2019, 25.09.2019.

З урахуванням наведеного та беручи до уваги наявність доказів розгляду по суті відповідачем звернень позивача від 03.09.2019, 18.03.2019, 24.09.2019, 25.09.2019, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо допущення відповідачем оспорюваної бездіяльності в частині не розгляду звернень та не надання відповідей на них.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним судових витрат суду не надано, судові витрати у цій частині стягненню з позивача не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась