Справа № 360/3663/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
Іменем України

08 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/3663/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Свергун І.О.,

за участі секретаря Карча В.М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Смереки І.З. (довіреність від 12.11.2019 № 1695),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування п.п. 3.1 п. 3 наказу від 16.07.2019 № 352, поновлення на посаді,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просив визнати незаконним та скасувати п. 3 п.п. 3.1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2019 № 352 про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 з військової служби у запас та поновити на займаній посаді, стягнути з військової частини НОМЕР_1 належну йому заробітну плату, грошові надбавки та виплати, не отримані за період його незаконного звільнення. Позовні вимоги мотивовано таким.

Позивач ОСОБА_1 з вересня 2016 року проходив військову службу за контрактом в Збройних Силах України, у військових частинах НОМЕР_2 та НОМЕР_3 . З 10.02.2017 позивач проходив службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 на посаді заступника командира бойової машини навідника-оператора 2-ої гірсько-штурмової роти.

У травні 2019 року він у складі підрозділу своєї військової частини виконував завдання у зоні проведення Операції об`єднаних сил та 29.05.2019 під час перебування на передовій позиції, з боку бойовиків російських окупаційних сил, отримав контузію. В той же день його було направлено до медичної частини батальйону, де протягом двох днів він отримував медичну допомогу, після чого знову повернувся до виконання своїх службових обов`язків. Після повернення військової частини на початку червня 2019 року в АДРЕСА_1 , де тимчасово розмістилася частина, позивач відбув у чергову відпустку додому.

Після повернення 13.07.2019 з відпустки до місця тимчасового знаходження військової частини НОМЕР_1 в с. Мала Любаша Рівненської області у позивача відбулася розмова з командиром військової частини підполковником ОСОБА_2 з приводу фіксації факту отриманої позивачем контузії під час виконання бойового завдання. Зазначений факт, як йому стало відомо після звернення до начальника медичної служби прапорщика ОСОБА_3 , не був зареєстрований у встановленому порядку. Розмова позивача з командиром військової частини закінчилася образами та погрозами про звільнення.

Наступного дня, 14.07.2019 позивач отримав інформацію від командира роти капітана ОСОБА_4 про те, що його буде звільнено за службовою невідповідністю, причин вказано не було. У наступні дні до позивача ніхто не звертався, жодних дій, розслідувань, застосування дисциплінарного стягнення, надання пояснень не відбувалося. 18.07.2019 позивачеві було запропоновано написати рапорт та здати справи і посаду з приводу його звільнення за службовою невідповідністю, без пояснення причин. У зазначеному рапорті позивач указав, що не згоден з таким рішенням, та обставини щодо цього виклав у поясненні до командира військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2019 № 352 позивача було звільнено з військової служби у запас (підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2019 № 58-РС, рапорт командира роти від 14.07.2019 № 1424, обхідний лист) за підпунктом «ж» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем з 16.07.2019. Зі вказаними вище документами позивача не ознайомлювали. Позивач раніше мав одне дисциплінарне стягнення догану, отримане у квітні 2019 року, більше жодних стягнень не отримував.

Позивач посилається, що звільнення з військової служби у зв`язку зі службовою невідповідністю здійснюються: 1) у разі застосування до військовослужбовця відповідного дисциплінарного стягнення, передбаченого Дисциплінарним статутом Збройних Сил України (наявність не менше двох не знятих дисциплінарних стягнень протягом одного року); 2) за результатами атестації військовослужбовця.

Крім того, передумовою накладення дисциплінарного стягнення з наступним звільненням військовослужбовця з військової служби за вказаними умовами є проведення службового розслідування з метою встановлення всіх обставин відповідно до наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 «Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України» та ознайомлення військовослужбовця з результатами розслідування, відбирання пояснення про здійснене правопорушення.

Про проведення службового розслідування, якщо воно відбулося, позивачеві нічого не відомо, з жодними документами з цього приводу він ознайомлений не був. Таким чином, вважає, що командуванням військової частини НОМЕР_1 порушено вимоги діючого законодавства та незаконно звільнено його з військової служби.

Ухвалою суду від 23.08.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений строк недоліки позовної заяви було усунуто.

Ухвалою суду від 13.09.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження, витребувано від відповідача докази.

Ухвалою суду від 06.11.2019 залучено до участі у справі в якості другого відповідача командира військової частини НОМЕР_1 , продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

18.11.2019 від відповідача військової частини НОМЕР_1 , до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти позову з таких підстав.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 59-РС від 15.07.2019 старшого солдата ОСОБА_1 звільнено в запас за підпунктом «ж» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту).

Згідно з п. 228-1 Указу Президента України «Про положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України» від 10.12.2008 звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється у разі коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе зобов`язань під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану в Міністерстві оборони України.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 80 від 11.04.2019 за розпивання алкогольних напоїв, перебування на території частини у стані алкогольного сп`яніння та виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 06.04.2019, старшого солдата ОСОБА_1 було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) № 142 від 16.07.2019 за розпивання алкогольних напоїв, перебування на території частини у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 15.05.2019, старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

Таким чином, відповідач робить висновок, що старший солдат ОСОБА_1 підлягав звільненню з військової частини в запас за п.п. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

На підставі викладеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову (арк. спр. 91-93).

27.12.2019 від відповідача військової частини НОМЕР_1 , до суду надійшов уточнений відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що в п.п. 3.1 п. 3 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2019 № 352 про звільнення старшого солдата ОСОБА_1 з військової служби у запас було допущено помилку та зроблено описку в тексті, а саме: замість зазначеного у вищевказаному витягу з наказу № 352 від 16.07.2019 тексту «наказ № 58 РС від 14.07.2019» слід брати до уваги текст «наказ № 59 від 15.07.2019», про що командиром військової частини НОМЕР_1 видано наказ № 353 від 17.07.2019 про скасування п.п. 3.1 пункту 3 та викладення його в новій редакції.

Також у наданій до суду копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 142 від 16.07.2019 при оформленні документа допущено помилку та неправильно зазначено дату документа, оскільки такий наказ командира військової частини НОМЕР_1 значиться під № 142 від 15.07.2019, що також підтверджується записом у Книзі обліку наказів і директив військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) та довідкою військової частини НОМЕР_1 від 21.12.2019.

Отже, старший солдат ОСОБА_1 тричі притягувався до дисциплінарної відповідальності: відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 80 від 11.04.2019 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана»; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 40 від 29.04.2019 «Про стан військової дисципліни у квітні 2019 року» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана»; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) № 142 від 15.07.2019 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «попередження про неповну службову відповідність».

Таким чином, позивач підлягав звільненню з військової частини у запас за п.п. «ж» п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військову службу і військовий обов`язок».

На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову (арк. спр. 189-190).

Ухвалою суду від 26.11.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті.

Ухвалою суду від 05.11.2019 витребувано від Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 копію контракту, укладеного між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України про проходження військової служби.

У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив задовольнити позов.

Представник відповідача військової частини НОМЕР_1 в судовому засіданні заперечував проти позову та просив відмовити в його задоволенні з підстав, викладених у відзиві.

Відповідач командир військової частини НОМЕР_1 , у судове засідання не прибув, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов такого.

Судом установлено, що 15.09.2016 між Міністерством оборони України та позивачем ОСОБА_1 було укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу, термін дії контракту три роки (арк. спр. 199-200).

Наказом першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) від 01.02.2018 № 17-РС призначено солдата ОСОБА_1 , маскувальника інженерно-маскувального відділення інженерно-маскувального взводу інженерно-маскувальної роти 310 окремого інженерно-технічного батальйону 48 інженерної бригади Головного управління оперативного забезпечення, стрільцем-помічником гранатометника гірсько-штурмового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти 108 окремого гірсько-штурмового батальйону 10 окремої гірсько-штурмової бригади оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » сухопутних військ Збройних Сил України ВОС-100915А/630 (арк. спр. 73).

У подальшому позивач продовжив проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 08.02.2018 № 30 (арк. спр. 110), записами у військовому квитку серії НОМЕР_5 (арк. спр. 16-18).

Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 06.04.2019 № 230 зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (арк. спр. 112).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.04.2019 № 80 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за розпивання спиртних напоїв, перебування на території частини у стані алкогольного сп`яніння та виконання обов`язків військової служби у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 06.04.2019, заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення сувора догана (арк. спр. 99-100).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2019 № 40 «Про стан військової дисципліни у квітні 2019 року» за неналежне виконання службових обов`язків, порушення умов Контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб солдатського складу п. 1, п. 8, нетактичну поведінку, що виявилась в суперечці зі старшим начальником, в порушенні встановлених Статутом внутрішньої служби правил про військову ввічливість і поведінку, яке мало місце 10.04.2019, заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення сувора догана (арк. спр. 191).

Актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 15.07.2019 № 250 зафіксовано перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння (арк. спр. 96).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.07.2019 № 142 «Про притягнення до адміністративної відповідальності старшого солдата ОСОБА_5 » за розпивання алкогольних напоїв, перебування на території частини у стані алкогольного сп`яніння, яке мало місце 15.07.2019, заступника командира бойової машини навідника-оператора 2 гірсько-штурмового відділення 1 гірсько-штурмового взводу 2 гірсько-штурмової роти старшого солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність (арк. спр. 104).

Згідно з довідкою відповідача від 21.12.2019 наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 16.07.2019 № 142 «Про притягнення до адміністративної відповідальності старшого солдата ОСОБА_5 » № 142 згідно книги реєстрації наказів (за номенклатурою на 2019 рік № 377) зареєстровано 15 липня 2019 року. Дату «16 липня 2019 року» вважати помилковою у зв`язку з допущеною опискою (арк. спр. 198).

Відповідно до витягу з Книги обліку наказів і директив військової частини НОМЕР_1 з адміністративно-господарської діяльності наказ командира військової частини НОМЕР_1 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого солдата ОСОБА_5 » № 142 зареєстровано у книзі 15.07.2019 (арк. спр. 196).

Також відповідачем надано до суду наказ № 142 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого солдата ОСОБА_5 » із виправленою датою 15.07.2019 (арк. спр. 195).

Вказані дисциплінарні стягнення внесено до службової картки старшого солдата ОСОБА_1 (арк. спр. 192).

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 15.07.2019 № 59-РС відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» старшого солдата ОСОБА_1 , заступника командира бойової машини навідника-оператора гірсько-штармового відділення гірсько-штурмового взводу гірсько-штурмової роти, звільнено з військової служби у запас за підпунктом «ж» (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем) (арк. спр. 106).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 16.07.2019 № 352 старшого солдата ОСОБА_1 вважати таким, що справи та посаду здав 16.07.2019, виключити зі списків особового складу частини та зі всіх видів забезпечення, у тому числі грошового забезпечення 16.07.2019 (арк. спр. 97, 194).

Вирішуючи адміністративний позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначено Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, який застосовується в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 2232-XII).

Відповідно до частини другої статті першої Закону № 2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Згідно з частиною третьою цієї статті військовий обов`язок включає, зокрема, прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу.

За визначенням, наведеним у частині першій статті 2 Закону № 2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною другою цієї статті встановлено, що проходження військової служби громадянами України здійснюється у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно з приписами частини першої статті 19 Закону № 2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять кадрову або строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, громадяни призовного віку, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту і не проходили строкової військової служби, військовозобов`язані, а також жінки, які не перебувають на військовому обліку, укладають контракт про проходження військової служби за контрактом з додержанням умов, передбачених статтею 20 цього Закону.

Статтею 20 Закону № 2232-ХІІ визначено, що на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби: особи рядового складу, які проходять строкову військову службу або військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, резервісти, військовозобов`язані, які не мають військових звань сержантського, старшинського і офіцерського складу, особи віком від 18 років, які мають вищу, професійно-технічну, повну або базову загальну середню освіту, та не досягли граничного віку перебування на військовій службі - на військову службу за контрактом осіб рядового складу.

Відповідно до пункту 13 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі - Положення) на військову службу за контрактом приймаються: громадяни відповідно до статей 19 і 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно з пунктом 15 Положення з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Відповідно до пункту 18 Положення перший контракт про проходження військової служби укладається: з військовослужбовцями, прийнятими на посади рядового складу, - строком на 3 роки.

Згідно зі статтею 23 Закону № 2232-ХІІ для громадян України, які приймаються на військову службу за контрактом та призначаються на посади, установлюються такі строки військової служби в календарному обчисленні: для осіб рядового складу - 3 роки.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», (далі Статут).

Відповідно до пункту 1 Статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Згідно з пунктом 4 Статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця:

додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів;

бути пильним, зберігати державну та військову таємницю;

додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;

виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;

поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;

не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Пунктом 7 Статуту передбачено що застосовувати заохочення та накладати дисциплінарні стягнення можуть тільки прямі командири та командири, визначені в розділі 3 цього Статуту.

Згідно з пунктом 45 Статуту за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 49 Статуту встановлено, що на солдатів (матросів) (крім військовослужбовців строкової військової служби) можуть бути накладені такі стягнення:

а) зауваження;

б) догана;

в) сувора догана;

г) попередження про неповну службову відповідність;

д) призначення поза чергою в наряд на роботу - до 5 нарядів;

є) позбавлення військового звання старший солдат (старший матрос);

ж) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю.

Відповідно до пункту 87 Статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення, а у разі провадження службового розслідування - протягом місяця від дня його закінчення, не враховуючи часу перебування військовослужбовця на лікуванні або у відпустці.

Згідно з пунктом 228-1 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України звільнення з військової служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем здійснюється в разі, коли протягом останніх 12 місяців за неналежне виконання або відмову від виконання взятих на себе під час укладення контракту про проходження військової служби чи контракту про навчання обов`язків він два або більше разів у сукупності притягувався до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни в Міністерстві оборони України, чи після попередження військовослужбовця про неповну службову відповідність він не виправив своєї поведінки і це стягнення не відіграло своєї ролі, а також у разі відмови курсанта, з яким укладено контракт про навчання, від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу.

Відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону № 2232-ХІІ контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби:

2) під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації):

ж) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Як установлено судом, позивач протягом останніх 12 місяців тричі притягався до дисциплінарної відповідальності: відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 11.04.2019 № 80 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 29.04.2019 № 40 «Про стан військової дисципліни у квітні 2019 року» позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - сувора догана; відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 15.07.2019 № 142 позивача було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - попередження про неповну службову відповідність.

Вказані дисциплінарні стягнення не оскаржувалися позивачем та на час його звільнення були чинними.

Доводи позивача про те, що в порушення вимог чинного законодавства відповідач не проводив службове розслідування, суд до уваги не бере з огляду на таке.

Згідно з пунктом 2 Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 р. за № 1503/31371 (далі Прядок № 608), службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.

Вказаним Порядком визначено випадки обов`язкового призначення службового розслідування.

Відповідно до пункту 84 Статуту прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Отже, у випадках, не визначених Порядком № 608, проведення службового розслідування не є обов`язковим.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов не належить до задоволення.

Питання по судових витратах судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , командира військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконним та скасування п.п. 3.1 п. 3 наказу від 16.07.2019 № 352, поновлення на посаді відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 17 січня 2020 року.

Суддя І.О. Свергун