Справа № 487/5278/16-а
Суддя: Бучик А.Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

17 січня 2020 року

Київ

справа №487/5278/16-а

адміністративне провадження №К/9901/18756/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Бучик А.Ю.,

суддів: Мороз Л.Л., Тацій Л.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року (колегія суддів: Косцова І.П., Стас Л.В., Турецька І.О.) у справі №487/5278/16-а за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання рішення неправомірним та його скасування, -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років при Головному Управлінні Пенсійного фонду України у Миколаївській області №8/2 від 15.06.2016 року про відмову у зарахуванні періоду роботи з 07.02.1994 року по 27.04.2000 року на ВАТ Миколаївський парфюмерно- косметичний комбінат «Алые паруса» до стажу роботи із особливо шкідливими (шкідливими) та особливо важкими (важкими) умовами праці; зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області зарахувати у пільговий трудовий стаж період роботи відпальником скла та набирачем скломаси на ВАТ Миколаївський парфюмерно-косметичний комбінат «Алые паруса» з 07.02.1994 року по 27.04.2000 року.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року скасовано.

Прийнято у справі нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про визнання рішення неправомірним та його скасування відмовлено.

Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, позивач подала касаційну скаргу, в якій просила постанову скасувати та залишити в силі постанову суду першої інстанції.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що з 07.02.1994 по 27.04.2000 позивач працювала відпальником скла та набирачем скломаси на ВАТ Миколаївський парфюмерно-косметичний комбінат «Алые паруса», що входить до Списку №1 та XVIII «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів» виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою КМ №162 від 11.03.1994 року, правом на пільгову пенсію користуються, зокрема, за Списком №1 набирач скломаси (поз.1150101а-14820) та Списком №2 відпальник скловиробів (поз.2190100а-16358). Вказує, що за робочим місцем проведено атестацію.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 06 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

Справу передано до Верховного Суду.

У зв`язку із відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, ця справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до пункту 1 частини першої статті 345 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судами встановлено, що ОСОБА_1 з 07.02.1994 по 27.04.2000 працювала на ПСК «Алые паруса» в подальшому реорганізованому в ВАТ МПКК «Алые паруса» на роботах із шкідливими та важкими умовами праці. В період з 07.02.1994 по 21.02.1994 відпальником скловиробів в скляному цеху, з 21.02.1994 по 27.05.1994 учнем набирача скломаси, з 27.05.1994 по 27.04.2000 набирачем скломаси 3 розряду.

05.05.2016 ОСОБА_1 звернулася до Головного управління ПФУ із заявою про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішенням Комісії №8/2 від 15.06.2016 ОСОБА_1 було відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 07.02.1994 по 27.04.2000 на ВАТ МПКК «Алые паруса» до стажу із особливо шкідливими (шкідливими) та особливо важкими (важкими) умовами праці в зв`язку з відсутністю первинних документів, які б підтверджували пільговий характер роботи протягом повного робочого дня.

Підставою для прийняття такого рішення стало ненадання позивачем додаткових первинних документів, які б могли підтвердити пільговий характер роботи протягом повного робочого дня, зокрема, штатний розклад, накази про прийняття, переведення на посаду, надання щорічних відпусток, в тому числі додаткових відпусток за шкідливі умови праці, дані про заробітну плату, доплати за шкідливі замови праці тощо.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, виходив з того, що пільговий стаж позивача по списку № 2 підтверджений належним чином, що підтверджується записами трудової книжки, атестацією робочого місця.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд виходив з того, що записи в трудовій книжці та архівні довідки не містять інформації про характер виконуваної позивачем роботи. Також в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують умови праці (штатний розклад, накази про прийняття, переведення на посаду, надання щорічних відпусток, в тому числі додаткових відпусток за шкідливі у мови праці, дані про заробітну плату, доплати за шкідливі умови праці), які б підтверджували той факт, що позивач впродовж спірного періоду виконував роботи із шкідливими і важкими умовами праці, на яких був зайнятий повний робочий день.

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон) передбачено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Відповідно до статті 62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.

Судами на підставі трудової книжки встановлено, що у період з 07.02.1994 по 27.04.2000 позивач працювала на посадах відпальника скловиробів в скляному цеху та набирачем скломаси 3 розряду в ВАТ Миколаївський парфюмерно-косметичний комбінат «Алые паруса» (раніше - ПСК «Алые паруса»).

Відповідно до п. 3 наведеного вище Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 18.11.2005 за № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому до пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92.

Відповідно до розділу XV «Скляне та і фарфоро-фаянсове виробництво» Списку №1 та XVIII «Скляне виробництво, виробництво керамічних, фарфорових та фаянсових виробів» виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року, правом на пільгову пенсію користуються, зокрема, за Списком №1 набирач скломаси (поз. 1150101а-14820); за Списком №2 - відпальник скловиробів (поз.2190100а-16358).

Наказами від 17.02.1995 року №131 та від 08.09.1995 року №808 «Про результати проведеної атестації робочих місць» підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №1 набирачів скломаси (поз.1150101а-14820); за Списком №2 відпальників скловиробів (поз.2190100а-16358).

Відповідно до довідок архівного відділу сектору інформації та використання документів ліквідованих установ №П-414/19.01.03-01 від 11.04.2016 року та № П-468/19.01.03-01 від 27.04.2016 року - ОСОБА_1 було звільнено з посади набирача скломаси за власним бажанням згідно наказу №290-к від 27.04.2000 року, документи з особового складу за 1994-1999 роки підприємством на зберігання до сектору не передавались.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що згаданими документами підтверджується пільговий стаж позивача, що дає право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку. Також зазначає, що позивач не може нести відповідальність за неналежне зберігання первинних документів, на підприємстві.

Відтак, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 352 КАС України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Керуючись статтями 345, 349, 352, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2017 року скасувати.

Постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 28 квітня 2017 року залишити в силі.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий А.Ю. Бучик

Судді Л.Л. Мороз

Л.В. Тацій