Справа № 580/212/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Черкаси

17 січня 2020 року Справа № 580/212/20

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Рідзель О.А., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі за його позовом до Черкаської міської ради про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Черкаської міської ради, в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Черкаської міської ради відносно залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0079;

- зобов`язати Черкаську міську раду на черговому пленарному засіданні розглянути заяву ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0079.

До позовної заяви додано заяву про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Черкаській міській раді та її підконтрольним органам вчиняти будь-які ді, що стосуються передачі у власність земельної ділянки площею 0,075 га або її частини, яка розташована в м АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0079, до розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.04.2019 про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу йому у власність земельної ділянки площею 0,075 га в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:002:0079.

Заява обґрунтована тим, що 15.04.2019 заявник через Центр надання адміністративних послуг звернувся до Черкаської міської ради із заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки площею 0,075 га в м.Черкаси по вул. Дахнівській, кадастровий номер: :02:002:0079; до заяви було додано документацію із землеустрою та витяг з ДЗК. У місячний строк, встановлений ч. 2 ст.118 Земельного кодексу України, вказана заява відповідачем не розглянута; на дату звернення до суду заявник не отримав ні позитивного, ні негативного рішення зі свого питання.

Заявник стверджує, що в даному випадку є абсолютно очевидною протиправна бездіяльність відповідача, оскільки протягом дев`яти місяців міська рада не виконує свої зобов`язання як орган місцевого самоврядування в частині розгляду заяви ОСОБА_1 від 15.04.2019. Така бездіяльність Черкаської міської ради дає всі підстави для обґрунтованих переживань з боку заявника щодо безоплатної передачі йому у власність земельної ділянки.

Заявник зазначає, що не виключено, що після його звернення 15.04.2019 й інші громадяни могли звертатись з аналогічним заявами відносно цієї ж земельної ділянки або ж її частини. Такі випадки мають місце, про що свідчать відповідні судові спори. Тому для розгляду їх клопотань необхідно попередньо розглянути заяву ОСОБА_1 , оскільки він звернувся першим.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Поважними підставами забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Обгрунтовуючи заяву про забезпечення позову, заявник зазначив про можливість порушення своїх прав у майбутньому у зв`язку з передачею спірної земельної ділянки іншим особам, які можуть звертатись з відповідними заявами. Доказів на підтвердження наявності осіб, які мають намір отримати у власність вказану земельну ділянку, до суду не надано.

Суддя не приймає до уваги посилання заявника на те, що він перший звернувся до відповідача із заявою про затвердження документації із землеустрою та безоплатну передачу у власність земельної ділянки за кадастровим номером :02:002:0079, та має переважне право на отримання спірної земельної ділянки, оскільки до заяви про забезпечення позову не надано доказів на підтвердження вказаних обставин.

Оцінюючи співмірність заходів забезпечення позову заявленим позовним вимогам, суддя зазначає, що спори щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень про передачу у власність земельної ділянки оскаржуються в порядку цивільного судочинства і є спором про право.

Вивчивши доводи заяви про забезпечення позову, суддя вважає, що заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, суддя зазначає, що в даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності бездіяльності", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018р. у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову без дослідження обставин та доказів у справі є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності бездіяльності, наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суддя дійшов до висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №580/212/20 відмовити.

2. Копію ухвали надіслати заявнику ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.А. Рідзель