Справа № 420/6457/19
Суддя: Тарасишина О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6457/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасишиної О.М., за участю секретаря судового засідання Сидорівського С.А., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області, в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати Постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147.

Ухвалою від 06.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом дану справу залишено без руху.

18.11.2019 року (вх. № 43016/19) позивачем на виконання ухвали до канцелярії суду надано уточнений адміністративний позов, чим усунуто недоліки, зазначені в ухвалі.

Ухвалою від 20.11.2019 року Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

09.12.2019 року (вх. № 46376/19) представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою від 19.12.2019 року Одеським окружним адміністративним судом визнано неявку позивача та відповідача без поважних причин.

17.12.2019 року (вх. ЕП/9972/19) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

20.12.2019 року (вх. № 48543/19) представником позивача до канцелярії суду подано відповідь на відзив.

16.01.2019 року (вх. № 1805/20) представником позивача до канцелярії суду подано клопотання про розгляд справи в поряду письмового провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 10.10.2019 року Департаментом державної архітектурно - будівельної інспекції в Одеській області в особі головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Рідош Руслана Віталійовича була проведена позапланова виїзна перевірка ПАТ «ВФ Україна» з питань дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності під час виконання будівельно - монтажних робіт з встановлення базової станції мобільного зв`язку за адресою розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0033 по АДРЕСА_1, за наслідками якої винесено постанову від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147 про визнання винним ПрАТ «ВФ Україна» у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та накладення штрафу у сумі 72252,00 грн. Крім того, зазначено, що нове обладнання було встановлено на існуючому орендованому об`єктів нерухомості, що підтверджується листом орендодавця, зазначена базова станція стільникового зв`язку не є капітальною спорудою та не є відокремленим об`єктом нерухомості, а тому подання та реєстрація декларацій про початок виконання підготовчих робіт, декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларація про готовність до експлуатації про готовність до експлуатації щодо об`єктів, які не є нерухомим майном не потребується.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що посадова особа Департаменту діяла в межах повноважень та у спосіб, що передбачено нормами діючого законодавства, а оскаржувана постанова складена останнім обґрунтовано та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

У судове засідання 16.01.2020 р. сторони по справі не з`явились, сповіщались належним чином та завчасно про дату, час та місце судового засідання, від позивача надійшли заяви про розгляд справи без її участі, від відповідача жодних клопотань про розгляд справи без участі або перенесення судового засідання на іншу дату до суду не надходило.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).

За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" Одеському окружному адміністративному суду.

Відповідно до ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та положень Постанови № 553, на підставі направлення для проведення позапланового заходу № ЯЮПП-1309/11 від 13.09.2019 року, наказу від 13.09.2019 року № ЗЮПП-1309/4 головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту Рідош Русланом Віталійовичем було здійснено позапланову перевірку щодо дотримання суб`єктом містобудування ПрАТ «ВФ Україна» вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державним стандартів і правил під час виконання будівельно-монтажних робіт на земельній ділянці з кадастровим номером :02:002:0033 за адресою: АДРЕСА_1 .

Так, підставою для видачі направлення для проведення вищезазначеного позапланового заходу є службова записка головного інспектора будівельного нагляду Департаменту Рідош Р.В. та наказу Департаменту № ЗЮПП-1309/4 від 13.09.2019 року, у відповідності ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, згідно абз. 5 п. 7 Постанови № 553 (виявлення факту самочинного будівництва об`єкта).

За результатами проведення перевірки інспектором складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державним стандартів і правил від 27.09.2019 року № ТЮПП-1309/11, Припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності будівельних норм, державних стандартів і правил від 27.09.2019 року та Протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 27.09.2019 року.

Так, за результатами перевірки, згідно із зазначеним вище Актом, встановлено, ПрАТ «ФВ Україна» виконало будівельно - монтажні роботи з встановлення металевої конструкції базової станції мобільного зв`язку за адресою розташування земельної ділянки з кадастровим номером :02:002:0033 по АДРЕСА_1, в межах селища міського типу Доброслав, Лиманський район, Одеської області без відповідного дозволу на їх виконання, чим порушено вимоги ч. 1 ст. 34 та ч. 1 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівного законодавства» та абз. 1 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України № 466 від 13.04.2011 року.

На підставі зазначеного, відповідачем в особі головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області Рідош Р.В., винесено постанову від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147 про визнання винним ПрАТ «ВФ Україна» у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», а саме, виконання будівельних робіт без повідомлення про початок їх виконання, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні, вчинене щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та накладання штрафу у сумі 72252,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним публічно-правовим відносинам, суд керується такими нормативно-правовими актами.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України в даній справі суд застосовує положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" від 17.02.2011 за №3038-VІ (надалі, також - Закон №3038-VІ), Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 №208/94-ВР (надалі, також - Закон №208/94-ВР), Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 (надалі, також - Порядок №553) а також іншими законами та підзаконними нормативно-правовими актами, у відповідних редакціях, чинних на час виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 6 Закону №3038-VІ встановлено, що управління у сфері містобудівної діяльності здійснюється Верховною Радою України, Кабінетом Міністрів України, Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, органами державного архітектурно-будівельного контролю, іншими уповноваженими органами містобудування та архітектури, місцевими державними адміністраціями, органами місцевого самоврядування.

Відповідно до приписів частини третьої статті 6 Закону №3038-VІ до органів державного архітектурно-будівельного контролю належать: 1) структурні підрозділи з питань державного архітектурно-будівельного контролю Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій; 2) виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю сільських, селищних, міських рад.

Органом державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 1 Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №294 від 09.07.2014 визначено, що Державна архітектурно-будівельна інспекція України (Держархбудінспекція) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - Міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

Пунктом 7 вказаного Положення передбачено, що Держархбудінспекція здійснює свої повноваження безпосередньо через апарат та свої територіальні органи.

Порядок здійснення державного архітектурно-будівельного контролю регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 23.05.2011 №553 "Про затвердження Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю".

Відповідно до пунктів 5-6 Порядку №553 державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом.

Пунктом 7 цього ж Порядку встановлено, що позаплановою перевіркою вважається перевірка, яка не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Однією з підстав для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Абзацом 11 цього ж пункту Порядку №553 передбачено, що під час проведення позапланової перевірки посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю зобов`язана пред`явити службове посвідчення та надати копію направлення для проведення позапланової перевірки.

Разом з цим, згідно з частинами 1 та 2 статті 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки. На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Як зазначено у відзиві на позовну заяву та не заперечується позивачем, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 19.04.2007 року серія ЯГ № 943345 власником ділянки з кадастровим номером :02:002:0033 та цільовим призначенням земельної ділянки - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівельних споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Згідно пред`явленого витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.04.2019 року індексний номер витягу 162239847, ОСОБА_1 є власником об`єкту нерухомого майна - вимощення площею 43,5 кв.м., яке позначене літерою «І» у матеріалах технічної інвентаризації № б/н виготовлених 27.03.2019 року ТОВ «Пром-Строй ЛТД», інженер інвентаризатор - Cтріжна Г.М. (сертифікат АЕ № 003151 ). Так, відповідно договору оренди нерухомого майна № KOM NAL 0105/19 від 01.05.2019 року укладеного між ФОП ОСОБА_2 (Орендодавець) та ПрАТ «ВФ Україна» (Орендар), предметом якого є передача Орендарю в строкове платне користування замощення загальною площею 35 ка.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, смт. Доброслав, Лиманський район Одеської оласті та позначене літерою «І» у матеріалах технічної інвентаризації № б/н виготовлених 27.30.2019 року «ТОВ «Пром-Строй ЛТД». Згідно укладеної угоди «ПрАТ «ВФ Україна» на орендованій площі передбачено розмістити обладання базової станції мобільного зв`язку у відповідності до плану-схеми.

Варто зауважити, що відповідно до висновку Бюро технічної інвентаризації ТОВ «Регіональний центр юридичної допомоги», викладеному у листі від 18.10.2019 року № 36, вказана базова станція стільникового зв`язку за адресою розташування земельної ділянки по АДРЕСА_1 в межах селища міського типу Доброслав, Лиманський район Одеської області, відноситься до тимчасової споруди і не є капітальною спорудою, та не є відокремленим об`єктом нерухомості, а тому подання та реєстрація декларацій про початок виконання підготовчих робіт, декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації про готовність до експлуатації щодо об`єктів, які не є нерухомим майном - не потребується.

Приписами частин 1-2 статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, що замовник має право виконувати будівельні роботи після:

подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю щодо обєктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з незначними наслідками (СС1), та щодо обєктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком обєктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;

видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо обєктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до обєктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Зазначені у частині першій цієї статті документи, що надають право на виконання будівельних робіт, є чинними до завершення будівництва.

Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких обєкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затверджується Кабінетом Міністрів України.

Отже, існує перелік будівельних робіт, які не потребують подання документів, що дають право на їх виконання.

Постановою Кабінету міністрів України від 07 червня 2016 року №406 затверджено Перелік будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких обєкт не підлягає прийняттю в експлуатацію (далі Перелік).

У даному випадку нове обладнання було встановлено на існуючому орендованому об`єкті нерухомості.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку, що в ПрАТ «ВФ Україна» не існувало обов`язку подавати повідомлення про початок будівельних робіт.

За таких обставин, суд погоджується з доводами позивача, що відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 16.12.2016 року № 1060 «Про внесення змін до порядків, затверджених постановами Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року» та постанову Кабінету Міністрів України від 07.06.2017 року № 406 «Про затвердження переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання та після закінчення, яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію», зазначена базова станція стільникового зв`язку не є капітальною спорудою та не є відокремленим об`єктом нерухомості, а тому подання та реєстрація декларацій про початок виконання підготовчих робіт, декларацій про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації про готовність експлуатації щодо об`єктів, які не є нерухомим майном не потребується.

Тому, оскаржена Постанова від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147 Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області є протиправною та підлягає скасуванню, шляхом задоволення позову (порушення приписів пункту 1 частини 2 статті 2 КАС України).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 та ч. 2 ст. 73 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, з урахуванням зазначеного, на підставі встановлених судом фактів та обставин, враховуючи, що відповідачем не надано спростовуючих доказів та аргументів на підтвердження власної правової позиції, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи висновки суду про задоволення позовних вимог, суд дійшов висновку про стягнення з Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судового збору у розмірі 1921,00 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15; ) до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області (місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83; ) про визнання протиправною та скасування постанови від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147 - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» від 10.10.2019 року № 51/1015-05/1-9147.

Стягнути з Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції в Одеській області () за рахунок бюджетних асигнувань на користь Приватного акціонерного товариства "ВФ Україна" () судові витрати у розмірі 1921,00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна грн. 00 коп.).

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення складено та підписано 20.01.2020 р.

Суддя О.М. Тарасишина

.