Справа № 214/6507/19
Суддя: Ткаченко А. В.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/6507/19
2-а/214/56/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

14 січня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю: секретаря Фастовець Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі адміністративну справу № 214/6507/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції лейтенанта поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Луговського Віталія Вікторовича, поліцейського полку патрульної поліції лейтенанта поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Беденюка Артема Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить суд визнати дії ОСОБА_2 щодо складання постанови серії ЕАВ №1440663 від 21.08.2019 року про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП, незаконними; визнати постанову ЕАВ №1440663 від 21.08.2019 року про адміністративне правопорушення винесену ОСОБА_3 В ОСОБА_4 протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.08.2019 року приблизно о 08 год. 45 хв. він рухався за кермом автомобіля Nissan life д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. С. Калачевського та вул. Сурікова. Його зупинив поліцейський ПП ОСОБА_2 , який сказав, що він порушив вимоги знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо, коли дозволено ліворуч. Поліцейський надав відеодоказ порушення, але на ньому не видно знак, який забороняє рух прямо. Він повідомив інспектора, що знак не видно ні на відеофіксації, ні з-за керма транспортного засобу. При цьому ОСОБА_2 розглянув справу не дивлячись на його клопотання про перенесення справи, для того щоб він міг скористатися правом на юридичну допомогу. Та виніс за результатами розгляду справи постанову серії ЕАВ №1440663 від 21.08.2019 року слідує, за нібито скоєне ним правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. В постанові зазначено, що особа яка розглянула справу є ОСОБА_5 . Однак за нього розписався ОСОБА_2 і фактично розгляд справи здійснював ОСОБА_2 . З чго слідує, що спілкування з ним проводила інша особа, ніж та, що зазначена в постанові. Про те, що постанова винесена саме відповідачем ОСОБА_5 позивач дізнався безпосередньо після її вручення. Відповідач ОСОБА_5 в контексті дотримання приписів КУпАП, справу не розглядав, таким чином відповідачем не дотримана процедура розгляду справи. Вважає, що зазначена постанова винесена всупереч норм чинного законодавства та є такою, що підлягає скасуванню з перелічених ним підстав.

Від відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на адресу суду надійшли відзиви. З вищезазначених відзивів вбачається, що відповідачі заперечують проти задоволення позовних вимог за таких підстав. Так, ними під час патрулювання 21.08.2019 року було помічено, що в м. Кривому Розі по вул. С. Колачевського водій керує транспортним засобом Nissan life д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по крайній лівій смузі та порушив вимоги знаку 5.16 Розділу 33 ПДР України, а саме з крайньої лівої смуги здійснив рух прямо, тоді коли рух з крайньої лівої смуги дозволено тільки ліворуч, чим порушив п.п. 8.4 (ґ) ПДР України. Після чого даний транспортний засіб було зупинено. Далі вони підійшли до автомобіля, представилися, згідно ст.18 ЗУ «Про Національну поліцію», позивачу було повідомлено про причину зупинки та запропоновано пред`явити водійське посвідчення та реєстраційний документ на автомобіль. Переконавшись, що вимоги ст.278 КУпАП виконано, інспектор Беденюк А.В. перейшов до розгляду справи. Зачитав позивачу його права зазначені у ч. 1 ст. 268 КУпАП та ст. 63 конституції України. Доказом скоєння правопорушення є відеозапис. Після з`ясування всіх фактичних даних відповідачем було встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1440663 від 21.08.2019. Позивачу було роз`яснено його права, порядок та строки оскарження постанови, згідно зі ст. 287-289 КУпАП. Проти позовних вимог щодо визнання дій протиправними заперечують, оскільки суд не наділений такими повноваження. Щодо твердження позивача, що ним не було вчинено адміністративного правопорушення, вважають, що вони є безпідставними, оскільки сам факт його вчинення підтверджується відеозаписом.

Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив суд розглядати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 А ОСОБА_4 до зали судового засідання не з`явилися, надали до суду заяви в яких просили суд розглядати справу за їх відсутності. Проти заводження позову заперечували.

Згідно приписів ст. 268 КАС України неявка учасників судового засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши відзив відповідача та матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог за таких підстав.

Згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.п. 5.16 Розділу 33 ПДР України даний знак показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Відповідно до п.п. 8.4 (ґ) Правил дорожнього руху України, дорожні знаки поділяються на групи, зокрема, інформаційно-вказівні знаки, які запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАВ №1440663 від 21.08.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 21.08.2019 року о 08-47 год. в м. Кривому Розі по вул. 23 Лютого 34, керуючи ТЗ Nissan life д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. С. Калачевського та Сурікова порушив вимоги дорожнього знаку 5.16, а саме здійснив рух прямо коли дозволено лише ліворуч чи розворот, чим порушив п. 8.4 ґ ПДР України (а.с.4).

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, й показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису.

Так, з долучених до відзивів на адміністративний позов відеозаписів (а.с 31, 38), встановлено, що позивач рухався на автомобілі Nissan life д.н.з. НОМЕР_1 по крайній лівій смузі та під`їжджаючи до перехрестя з вул. Сурікова здійснив рух прямо, тоді коли відповідно до дорожнього знаку 5.16 Розділу 33 ПДР України, який встановлено на даній ділянці руху, рух з крайньої лівої смуги дозволяється лише ліворуч.

При цьому, суд зазначає, що в оскаржуваній постанові відповідачем було зазначено про використання реєстратора Ксіомі, бодікампери АЕ001011.

З візуальної інформації з відеозаписів здійснених з бодікампери АЕ001011 вбачається, що бодікамера була розміщена на службовому одязі працівників поліції, а отже є належним доказом.

Надані відеозаписи позивача не спростовують факту порушення ним правил дорожнього руху, оскільки на них зафіксовано лише факт спілкування з працівниками патрульної поліції.

Тому, твердження позивача, що з відеозапису та із за керма автомобіля не видно дорожнього знаку спростовується матеріалами справи, а саме відеозаписом долученим до відзиву відповідачами.

Враховуючи те, що наданий відповідачами відеозапис містить інформацію про обставини події, підтверджує скоєння позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, він має розглядатись судом як речовий доказ і оцінюватись у визначений процесуальним законом спосіб. Зазначений речовий доказ відповідає критеріям належності та допустимості, оскільки одержаний з дотриманням закону та, як зазначалось вище, містить інформацію про обставини, які мають значення для справи.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду відеозапис є належним та допустимим доказом, що свідчить про порушення позивачем вимог п. 8.4 ґ ПДР України та спростовує його доводи щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посилання позивача, як на підставу скасування спірної постанови, відсутність на відеозапису факту здійснення розгляду справи саме відповідачем ОСОБА_5 , який замість нього здійснив інспектор Беденюк А.В., суд оцінює критично.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Так, з долученого відповідачами відеозапису вбачається, що позивачеві, як того вимагає ст. 279 КУпАП, було повідомлено про особу, якою буде здійснюватись розгляд справи про адміністративне правопорушення, роз`яснено його права, передбачені ст.268 КУпАП, ст.63 Конституції України, та за клопотанням останнього, ознайомлено з відеозаписом на якому зафіксовано факт вчинення правопорушення.

Таким чином, у суду не має підстав вважати, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачами були порушені права та законні інтереси позивача гарантовані Конституцією України та КУпАП.

В даному випадку, відповідач відповідно до ст.252 КУпАП, оцінив докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та виніс постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху(частина 1 статті 122 цього Кодексу), від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачами, на яких покладено обов`язок доводити правомірність прийнятого ними рішення, доведено факт вчинення позивачем правопорушення, та підстави для застосування адміністративного стягнення.

В свою чергу, звернення позивача до суду з цим позовом, суд розцінює, як намагання останнього уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та не має на меті відновити порушені права.

При цьому, посилання позивача на те, що він не бачив дорожнього знаку 5.16, із за керма керованого ним автомобіля, суд вважає необґрунтованими виходячи з такого.

Відповідно до пунктів «б» та «д» пункту 2.3 Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Тобто, позивач керуючи автомобілем був зобов`язаний був стежити за дорожньою обстановкою та, як наслідок, розраховувати можливість здійснення проїзду прямо чи розвороту з відповідної смуги руху та без створення своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Що стосується посилань позивача на ненадання йому можливості скористатись допомогою адвоката під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та не дослідження належним чином доказів, то суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, останній не позбавлений можливості довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, позивач не зазначає, яким чином неможливість скористатися правовою допомогою та не роз`яснення прав з боку відповідачів, вплинуло на його процесуальні права та які правові наслідки потягло, тому як останній вчасно реалізував процесуальні можливості, що передбачені приписами КАС України на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом при дослідженні спірної постанови встановлена її відповідність вимогам статей 256, 283-285 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, суд вважає, що в задоволенні позовних вимог останнього слід відмовити.

Судом також враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 121, 213, 222, 245, 246, 251, 268, 276, 277, 283, 284, 289, 293 КУпАП ст.ст. 2-10, 72-77, 241-244,246, 286, 297 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора полку патрульної поліції лейтенанта поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Луговського Віталія Вікторовича, поліцейського полку патрульної поліції лейтенанта поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області Беденюка Артема Валентиновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Відомості про сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі:

Інспектор полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Луговський Віталій Вікторович, місце роботи: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Поліцейський полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенант поліції Беденюк Артем Валентинович, місце роботи: вул. Волгоградська, буд. 11, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Суддя А.В. Ткаченко