Справа № 400/349/19
Суддя: Запорожан Д.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

16 січня 2020 р.м.ОдесаСправа № 400/349/19

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача Запорожана Д.В.

суддів Осіпова Ю.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Миколаївський хлібозавод №1» до Головного управління Державної фіскальної служби в Миколаївській області про скасування податкового повідомлення-рішення,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДФС в Миколаївській області в апеляційному порядку оскаржило рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року у вищенаведеній справі.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 2 серпня 2019 року було залишено без руху зазначену апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору, та ухвалою суду від 22.08.2019 року повернуто апелянту, у зв`язку з невиконанням ухвали про залишення без руху.

06.12.2019 року на вказане рішення суду 1-ї інстанції Головне управління ДФС у Миколаївській області повторно подало апеляційну скаргу.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 23 грудня 2019 року зазначена апеляційна скарга була залишена без руху у зв`язку з тим, що апелянтом пропущено строк для подання апеляційної скарги.

Вказану ухвалу апелянтом було отримано 27.12.2019 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Від апелянта надійшло клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

В обґрунтування свого клопотання позивач повторно посилається на те, що він вже звертався до суду з апеляційною скаргою, однак її було повернуто у зв`язку з несплатою судового збору. Фіскальний орган посилається на відсутність бюджетного фінансування при поданні первинної апеляційної скарги. При цьому апелянтом не наведено пояснень, чому дана стаття розходів не фінансувалася державою.

Зазначені апелянтом підстави не можуть вважатись поважними.

При цьому у рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності.

Окрім того, у рішенні ЄСПЛ від 10.03.2011 року у справі «Сук проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

Враховуючи наведене процесуальна бездіяльність апелянта не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду від 14.02.2018 року по справі № 910/33054/15.

Окрім того, безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

При цьому легітимна мета обмеження прав дотримана, права заявника не порушені, оскільки він звернувся з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, не навівши поважних підстав, які б створювали реально непереборні обставини для вчасного звернення.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного суду від 14 лютого 2018 року по справі № 754/9100/14-ц.

Таким чином, клопотання апелянта про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає.

Отже, станом на 16 січня 2020 року апелянт не усунув недоліки зазначені в ухвалі П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26 грудня 2019 року.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 299 КАС України, суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З урахуванням відсутності у апелянта будь-яких поважних причин для пропуску вищенаведеного процесуального строку, у відкритті апеляційного провадження за вищенаведеною апеляційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 296, 299, 325, 328 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання Головного управління Державної фіскальної служби у Миколаївській області про поновлення процесуального строку відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління Державної фіскальної служби в Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 21 червня 2019 року відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Д.В. Запорожан

Судді: Ю.В. Осіпов

Т.М. Танасогло