Справа № 240/3972/19
Суддя: Іваненко Т.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/3972/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Панкеєва Вікторія Анатоліївна

Суддя-доповідач - Іваненко Т.В.

16 січня 2020 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Іваненко Т.В.

суддів: Граб Л.С. Сторчака В. Ю. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року (місце ухвалення рішення - м.Житомир) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови, зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

В С Т А Н О В И В :

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області), в якому просив:

- визнати протиправною та скасувати відмову відповідача в перерахунку йому пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих довідок, оформлену листом від 13.02.2019 № 2266/07;

- визнати бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку позивачу пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих з зверненням від 16 червня 2018 року довідок;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих з зверненням від 16 червня 2018 року довідок.

Обґрунтовуючи позовні вимоги вказав, що 16.06.2018 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив здійснити перерахунок та виплату пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі з врахуванням підвищення заробітної плати на посаді з якої заявник пішов на пенсію. У задоволенні заяви позивачу відмовлено. Позивач вважає, що норми статті 37-1 Закону України "Про державну службу", який діяв під час виходу на пенсію, передбачали, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій, тобто він міг розраховувати на отримання пенсії у розмірі 80% від заробітної плати державного службовця. А тому відмова в перерахунку раніше призначеної пенсії є незаконною.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено за безпідставністю.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Скаржник вважає, що суд не надав належної оцінки його доводам та дійшов помилкового висновку про законність відмови у перерахунку пенсії.

У відповідності до статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебував з 05.02.2014 на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області (правонаступником якого є відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області) та отримує пенсію як державний службовець.

16.06.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про долучення документів для перерахунку пенсії (а.с.10).

До заяви було додано довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (а.с.11-13).

Попередньо 28.10.2016 позивач звертався із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати з 01.05.2016 (а.с.21).

Листом від 02.07.2018 відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з набранням чинності Закону №889, яким скасовано ст.37 Закону №3723, що передбачала перерахунок пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною заробітної плати працюючого на відповідній посаді. Вказано, що з 01.05.2016 не передбачено перерахунку раніше призначених пенсій державним службовцям (а.с.23).

Листом Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 13.02.2019 позивачу роз`яснено причини відмови та повідомлено про неможливість врахувати інформацію, що зазначена в довідках Північного офісу Держаудитслужби (а.с.14).

Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи, що його права порушено, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що з набранням чинності Законом № 889-VIII, яким по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-XII, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих державних службовців.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Відповідно до ст. 37 Закону України "Про державну службу" (в редакції, чинній на момент виходу позивача на пенсію) на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків - не менше 25 років, для жінок - не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби - не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, - незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 80 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі. Пенсія державному службовцю виплачується незалежно від його заробітку (прибутку), одержуваного після виходу на пенсію.

Положеннями ст. 37-1 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII було передбачено, що у разі підвищення розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, а також у зв`язку із набуттям особою права на пенсійне забезпечення державного службовця за цим Законом відповідно здійснюється перерахунок раніше призначених пенсій. Перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

З матеріалів справи встановлено, що пенсія позивачу призначена з квітня 2014 р. у розмірі 80% від заробітної плати.

До 01.05.2016 року пенсійне забезпечення державних службовців було врегульоване зазначеними нормами Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року № 3723-XII.

З 01.05.2016 року набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII.

У зв`язку з набуттям чинності Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, положення Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-XII втратили чинність, в тому числі втратили чинність норми, якими було врегульовано пенсійне забезпечення державних службовців.

Відповідно до ст. 90 Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII, яка набрала чинності з 01.05.2016 р., пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV. Таким чином, з 01.05.2016 р. Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 року № 889-VIII по-іншому врегульовані правовідносини, пов`язані із пенсійним забезпеченням державних службовців.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV не містить такої підстави для перерахунку пенсії, як підвищення заробітної плати працюючих державних службовців.

Враховуючи приписи ст. 90 Закону України "Про державну службу" № 889-VIII від 10.12.2015 року та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV, з 01.05.2016 р., відсутні підстави для перерахунку пенсії державним службовцям у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців.

Рішенням відповідача від 13.02.2019 №2266/07 позивачу було відмовлено у перерахунку пенсії на підставі довідки про заробітну плату.

Виходячи з того, що заяву про перерахунок пенсії подано позивачем після 01.05.2016 р., відповідачем обґрунтовано прийнято рішення про відмову в проведенні такого перерахунку.

Посилання позивача на те, що відповідно до ст. 22 Конституції України відмова пенсійного органу у здійсненні перерахунку пенсії позивача приводить до звуження змісту та обсягу його конституційних прав на пенсійне забезпечення, колегія суддів не приймає, оскільки на момент звернення позивача за перерахунком пенсії державного службовця, норми, якими було врегульоване пенсійне забезпечення державних службовців, не містили поняття "перерахунку пенсії, у зв`язку з підвищенням заробітної плати працюючого державного службовця за відповідною посадою".

Водночас колегія суддів наголошує, що відмова відповідача у такому перерахунку пенсії не призвела до зменшення розміру пенсії позивача, яку він отримував до цього, тобто, не відбулося звуження обсягу вже набутих позивачем прав та/або позбавленням його права на соціальний захист.

При цьому, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що зміни внесені до Закону не у відповідності до законної процедури, оскільки вказане не є предметом розгляду вказаної справи.

Більше того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Пленум Верховного Суду України №16 від 16 вересня 2016 року, розглянувши подання голови Верховного Суду України про прийняття рішення стосовно звернення до Конституційного Суду України з конституційним поданням щодо конституційності статті 37-1 Закону України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 дійшов висновку щодо відсутності обґрунтованих підстав для звернення до Конституційного Суду України з таким поданням, з огляду на те, що згідно із Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 р. №889-VІІІ Закон України "Про державну службу" №3723-ХІІ від 16.12.1993 (крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10, 12 розділу ХІ Закону №889-VІІІ), втратив чинність.

Також слід додати, що у період часу, з якого позивач просив здійснити перерахунок пенсії (з 16 червня 2018), такої підстави (умови) перерахунку раніше призначених пенсії як підвищення посадових окладів працюючим державним службовцям законодавством визначено не було.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції відповідно до яких відповідач правомірно відмовив у перерахунку позивачу пенсії державного службовця в розмірі 80% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі згідно наданих довідок.

Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже, враховуючи вимоги статей 37, 37-1 Закону №3723-ХІІ, статті 90 Закону №889-VIII, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд першої інстанцій, правильно встановив обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які могли б бути підставою для його скасування, а тому апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 16 січня 2020 року.

Головуючий Іваненко Т.В.

Судді Граб Л.С. Сторчак В. Ю.