Справа № 440/2210/19
Суддя: Старостін В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р.Справа № 440/2210/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Старостіна В.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Рєзнікової С.С. ,

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.,

представника позивача Чудненка В.М.,

представника відповідача Коробкової Х.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" та Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 04.09.2019 року по справі № 440/2210/19

за позовом Акціонерного товариства "Полтаваобленерго"

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Акціонерне товариство «Полтаваобленерго», звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № , винесене уповноваженою особою Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України - начальником Харківського управління Феденко Г.М., яким повідомлено АТ «Полтаваобленерго», що згідно п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу України, на підставі акту перевірки № 61/28-10-50-08-12/00131819 від 08.02.2019 року та за даними Єдиного реєстру податкових накладних за звітний період грудень 2018 року встановлено порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених ст. 120 Податкового кодексу України, та згідно зі ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 92505,70 грн, застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 9250,57 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на безпідставність висновків відповідача про порушення граничних строків реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, визначених статтею 120 Податкового кодексу України, та згідно зі ст. 120-1 Податкового кодексу України за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 92505,70 грн, а відтак протиправність застосованого штрафу в розмірі 10% у сумі 9250,57 грн. Наголошував, що податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем з порушенням п`ятнадцятиденного строку, встановленого для його винесення. По-друге, по суті встановлених порушень зазначив, що впродовж операційного дня підприємством 15.01.2019 року направлено податкову накладну № 275, але квитанція про її неприйняття отримана позивачем лише наступного дня. Також стосовно податкової накладної від 31.12.2018 року № 104/2400, що направлена АТ «Полтаваобленерго» 03.01.2019 року впродовж операційного дня та за результатами такого направлення не отримано квитанції про її прийняття чи неприйняття. При повторному її направленні 15.01.2019 року виникла аналогічна ситуація, при цьому, згідно акту перевірки відповідачем зазначено про реєстрацію такої накладної лише 16.01.2019. Крім того, наголосив, що штрафна санкція, передбачена п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України за порушення строків їх реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних не застосовується для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою. Як наслідок відсутні підстави для застосування санкцій по податковим накладним № 45//1101 від 31.12.2018 року, № 180//2601 від 31.12.2018 року, № 275 від 31.12.2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 68,20 грн. Відмовлено у задоволенні адміністративного позову у частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 9182,37 грн. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 14,16 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року частково і ухвалити нове, яким змінити судове рішення, а саме: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 8952,13 грн та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Акціонерного товариства «Полтаваобленерго» судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 3719,26 грн.

Відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції та посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи по суті, просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року в частині задоволення позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у частині задоволення адміністративного позову, а в іншій частині залишити рішення без змін.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить суд апеляційної інстанції відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 13.01.2020 року представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційних скарг рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що АТ «Полтаваобленерго» перебуває на обліку у податкового органу та є платником податків на додану вартість.

08.02.2019 року фахівцями Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби проведено камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ПАТ «Полтаваобленерго», в податковій декларації з податку на додану вартість № від 21.01.2019 року за грудень 2018 року, за результатами якої складено акт перевірки від 08.02.2019 року № 61/28-10-50-08-12/00131819 (надалі по тексту - акт перевірки) (а.с. 34-37).

Висновками акту перевірки встановлено несвоєчасну реєстрацію ПАТ «Полтаваобленерго» податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних складених у грудні 2018 року, чим порушено абз. 14 п. 201.10 ст. 201 розділу V Податкового кодексу України (а.с. 71-73).

На підставі акту перевірки відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № , яким застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 9250,57 грн (а.с. 74-75).

Склад податкового правопорушення доводиться податковим органом на підставі того, що платником допущено затримку реєстрації податкових накладних на п`ятнадцять і менше календарних днів на суму податку на додану вартість у розмірі 92505,70 грн.

Не погоджуючись з податковим повідомленням-рішенням, позивач оскаржив його до Державної фіскальної служби України та за результатами розгляду скарги зазначене податкове повідомлення-рішення № від 06.03.2019 року залишено без змін (а.с. 27-29).

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Посилання позивача щодо порушення п`ятнадцятиденного строку, встановленого для винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, колегія суддів не приймає до уваги та відмічає, що матеріалами справи підтверджено, що згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернуто до Харківського управління Офісу великих платників податків, поштове відправлення 391 вручено за довіреністю представнику ПАТ «Полтаваобленерго» Ракецкая 13.02.2019 року, також на вказаному повідомлені проставлено штам поштового відділення м. Полтава з індексом 36022 з датою 13.02.2019 року (а.с. 71 зворотній бік).

Заперечень на акт перевірки позивач не направляв.

06.03.2019 року відповідачем, тобто на 15 робочий день з наступного за днем вручення представнику ПАТ «Полтаваобленерго» акту перевірки № 61/28-10-50-08-12/00131819 прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № .

Отже, податкове повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № є таким, що прийняте у терміни, визначені вимогами п. 86.8 ст. 86 Податкового кодексу України, а саме: протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому ст. 58 Податкового кодексу України.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин, твердження позивача про протиправність податкового повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № через прийняття його поза межами граничного строку, визначеного нормами Податкового кодексу України, є необґрунтовані та спростовуються доказами, що містяться в матеріалах справи.

Згідно до п.п. 16.1.3 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Як визначено п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

За змістом окремих абзаців п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків: для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені; для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України (у редакції, що діє з 01 січня 2017 року, на підставі Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21.12.2016 року № 1797-VIII) встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі, зокрема, 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів та 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів.

Зі змісту акту перевірки № 61/28-10-50-08-12/00131819 від 08.02.2019 року вбачається, що ПАТ «Полтаваобленерго» у грудні 2018 року було складено та включено до податкових зобов`язань грудня 2018 року наступні податкові накладні, зареєстровані в Єдиному державному реєстрі податкових накладних з порушенням встановленого терміну реєстрації:

№ 45//1101 від 31.12.2018 року на суму ПДВ 265,98 грн фактично зареєстровано 16.01.2019 року;

№ 180//2601 від 31.12.2018 року на суму ПДВ 2718,43 грн фактично зареєстровано 16.01.2019 року;

№ 104//2400 від 31.12.2018 року на суму ПДВ 682,04 грн фактично зареєстровано 16.01.2019 року;

№ 275 від 31.12.2018 року на суму ПДВ 88839,25 грн фактично зареєстровано 21.01.2019 року.

Надаючи оцінку встановленому порушенню в частині податкових накладних від 31.12.2018 року № 45//1101 та № 180//2601, колегія суддів виходить з наступного.

Як встановлено судовим розглядом, АТ «Полтаваобленерго» не вчасно зареєструвано вказані податкові накладні, які не надавалися покупцю, оскільки складені на постачання товарів/послуг для операцій у межах балансу для невиробничого використання.

В свою чергу, із податкових накладних вбачається, що позивач не звільнений від оподаткування (основна ставка податку 20%) та обсяги постачання товарів не оподатковуються за нульовою ставкою (сума за ставкою 0% відсутня) (а.с. 154, 158)

В даному випадку наявність обов`язку у платника податків щодо здійснення реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не є спірною у цій справі.

Спірним є саме наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу, передбаченого п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України.

З 01 січня 2017 року законодавцем змінено редакцію п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України. На відміну від попередньої редакції цієї статті, яка встановлювала штрафні санкції за порушення термінів реєстрації виключно податкових накладних, що підлягають наданню покупцям, чинною на момент виникнення правовідносин редакцією визначено, що штрафні санкції застосовуються за порушення граничного строку, передбаченого ст. 201 цього Кодексу, для реєстрації всіх податкових накладних та/або розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. Винятком є виключно порушення термінів реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Як встановлено п. 8 Порядку № 1307 при складанні податкових накладних, особливості заповнення яких викладені в пунктах 10-15 цього Порядку, у верхній лівій частині таких накладних у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причини» робиться помітка «X» та зазначається тип причини, зокрема, «04» - складена на постачання у межах балансу для невиробничого використання, «08» - складена на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість; «09» - складена на постачання для операцій, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість.

Таким чином, положеннями Порядку № 1307 визначено детальний перелік податкових накладних, які не підлягають наданню отримувачу (покупцю). Цей перелік включає в себе не тільки податкові накладні, складені на постачання для операцій, які не є об`єктом оподаткування податком на додану вартість та операції, які звільнені від оподаткування податком на додану вартість, але й інші групи операцій, здійснення яких обумовлює ненадання податкових накладних продавцю.

Системний аналіз ст. 201, п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, Порядку № 1307 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку про те, що порушення платником податку на додану вартість граничного строку реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних є підставою для застосування до такого платника штрафу, за виключенням випадку порушення строку реєстрації податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю) та складена на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Враховуючи вказане вище, для звільнення від відповідальності, передбаченої п. 120-1.1 ст. 120-1 Податкового кодексу України, необхідна наявність двох обов`язкових складових: податкова накладна не повинна надаватись отримувачу (покупцю) та, водночас, повинна бути складена на постачання товарів/послуг для операцій, які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 року у справі № 816/1488/17.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання платника податків на положення п.п. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 Податкового кодексу України, оскільки презумпція правомірності рішень платника податку застосовується у разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу.

У цій справі доводи, викладені як у позовній заяві, так і у відповіді на відзив та поясненнях позивача, не враховують змін нормативного регулювання, які відбулися у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» від 21 грудня 2016 року № 1797-VIII, а тлумачення норм здійснюється вибірково.

Відтак, колегія суддів вважає, що податкове повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу, застосованого за порушення терміну реєстрації податкових накладних від 31.12.2018 року № 45//1101 та № 180//2601 винесено в межах та на підставі діючих норм Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції, надаючи оцінку встановленому порушенню в частині податкових накладних від 31.12.2018 року № 275 та № 104//2400, виходить з наступного.

Підставою для визначення відповідачем порушення п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України позивачем послугували дані перевірки, якими встановлено недотримання термінів реєстрації податкової накладної 31.12.2018 року № 275 на загальну суму 533035,50 грн, у тому числі ПДВ 88839,25 грн на 6 днів та податкової накладної 31.12.2018 року № 104//2400 на загальну суму 4092,26 грн, у тому числі ПДВ 682,04 грн на 1 день.

З матеріалів справи вбачається, що АТ «Полтаваобленерго» направлено 03.01.2019 року о 18:25 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 104//2400 від 31.12.2019 року за допомогою платного програмного забезпечення M.e.doc., використовуючи ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності» (а.с. 142-143).

Згідно до наявного в матеріалах справи знімку екрану (скріншоту) такому документу присвоєно ім`я файла в розширенні .XML та визначено подію «Очікується доставка» (а.с. 144).

Не отримавши квитанції про прийняття чи не прийняття податкової накладної позивачем повторно направлено в останній день граничного терміну 15.01.2019 року о 19:44 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 104//2400 від 31.12.2019 року за допомогою платного програмного забезпечення M.e.doc., використовуючи ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності» (а.с. 146-148).

Як вбачається зі змісту знімку екрану (скріншоту) такому документу присвоєно ім`я в розширенні .XML та визначено подію «Очікується доставка», що станом на 20:01 15.01.2019 року залишився незмінним (а.с. 149-151).

При цьому, квитанція № 1 про прийняття такої накладної отримана 16.01.2019 року о 15:17:29, тобто наступного операційного дня за днем подання документів (а.с. 152).

Зважаючи на викладене, позивач вважає, що податкова накладна була подана позивачем в електронній формі ДФС протягом операційного дня у останній п`ятнадцятий календарний день календарного місяця наступного за місяцем, в якому вона складена. Відтак, висновки відповідача про порушення термінів реєстрації податкової накладної є безпідставними.

Надаючи оцінку викладеному, колегія суддів виходить з наступного.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї (далі - податкова накладна та/або розрахунок коригування), до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Реєстр), звіряння даних, що містяться у виданих платникам податку на додану вартість - отримувачам (покупцям) товарів (послуг) податковій накладній та/або розрахунку коригування, з відомостями, які містяться у Реєстрі визначається відповідно до Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246.

Згідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин), після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених п. 192.1 ст. 192 та п. 201.10 ст. 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до п. 201.1 ст. 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до п. п. 200 1.3 і 200 1.9 ст. 200 1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 року);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Положеннями вказаного Порядку встановлено, що за результатами перевірок, визначених п. 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13).

Квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС (п. 14).

У квитанції зазначаються дата та час її формування, реквізити податкової накладної та/або розрахунку коригування та результат перевірки. Якщо у податковій накладній та/або розрахунку коригування за результатами проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), виявлено порушення, платнику податку надсилається квитанція про неприйняття податкової накладної та/або розрахунку коригування із зазначенням причини такого неприйняття (п. 15).

У відповідності до вимог п. 2 такого Порядку операційний день - частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

При цьому, слід зазначити, що п. 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року № 1246 (в редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) встановлено, що операційний день триває в робочі дні з 8-ї до 20-ї години. Технічне обслуговування та регламентні роботи, що потребують зупинки Реєстру, не проводяться протягом операційного дня, крім аварійних випадків. Якщо 15 число або останній день місяця припадають на вихідний, святковий або неробочий день, такий день вважається операційним днем.

Таким чином суд апеляційної інстанції погоджується з доводами позивача, що реєстрація податкової накладної № 104//2400 від 31.12.2018 року, яка відбулась 16.01.2019 року не є наслідком протиправних дій позивача, оскільки ним вжито всіх можливих заходів для проведення своєчасної реєстрації останньої.

Натомість, квитанція про прийняття або неприйняття вказаної податкової накладної № 104//2400 від 31.12.2018 року в день її відправлення на адресу підприємства не надійшла.

Отже, позивач на 15-й календарний день з наступного дня після виникнення податкових зобов`язань подав на реєстрацію в ЄРПП податкову накладну № 104//2400 від 31.12.2018 року і оскільки протягом операційного дня 15.01.2019 року йому не було надіслано квитанцію, що підтверджує прийняття (підтвердження реєстрації) або неприйняття податкової накладної, така податкова накладна вважається зареєстрованою відповідно до вимог п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України та п.11 Порядку № 1246.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимог стосовно визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 68,20 грн.

У той же час, АТ «Полтаваобленерго» направлено в останній день граничного терміну 15.01.2019 року о 19:46 на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 275 від 31.12.2018 року за допомогою платного програмного забезпечення M.e.doc., використовуючи ІТЄ «Єдине вікно подання електронної звітності».

Як вбачається зі знімку екрану (скріншоту) такому документу присвоєно ім`я в розширенні .XML та визначено подію «Очікується квитанція № 1» (а.с. 131-132).

При цьому, відповідно до змісту квитанції № 1, що отримана 16.01.2019 року о 07:43 визначено, що доставлено до центрального рівня Державної податкової служби України 15.01.2019 року в 17:34:03 та зазначено, що: документ не прийнято, при необхідності виправте документ та надішліть його знову. Виявлені помилки: Документ не може бути прийнятий - Сума рядку ІІ розділу А (88839,25) не дорівнює сумі значень рядків графи «Сума податку на додану вартість» розділу Б (48742,60) (а.с. 133-134).

Допущення такої помилки позивачем не спростовувалась і підтверджена долученою копією примірника податкової накладної № 275 від 31.12.2018 року, що направлялась 15.01.2019 року (а.с. 134).

Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що така помилка виправлена платником лише 21.01.2019 року, за результатами опрацювання якої відповідно до квитанції № 1, отриманої того ж дня 21.01.2019 року о 20:26 документ прийнято (а.с. 135-140).

Тобто, фактичною причиною встановлення несвоєчасної реєстрації податкової накладної № 275 від 31.12.2018 року стала допущена саме позивачем помилка, що була ним усунена лише 21.01.2019 року, тобто на 6 день після граничного терміну реєстрації такої накладної.

Викладене позивачем не спростовано та підтверджено матеріалами справи.

Згідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги АТ «Полтаваобленерго» підлягають задоволенню в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 68,20 грн та, в свою чергу, в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної Фіскальної служби від 06.03.2019 року № в частині застосування штрафу у розмірі 10% у сумі 9182,37 грн позовні вимоги є необґрунтованими і задоволенню не підлягають.

Як визначено ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, в редакції Закону України від 03.10.2017 року № 2147-VIII, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Так, за змістом ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З урахуванням того, що АТ «Полтаваобленерго» при поданні позову сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн із врахуванням часткового задоволення позовних вимог, сума судових витрат, яка підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, складає - 14,16 грн.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного суду від 27.08.2019 року по справі № 440/2210/19 відповідає вимогам ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За приписами ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно-правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Полтаваобленерго" залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в особі Харківського управління Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 27.08.2019 року по справі № 440/2210/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя (підпис)В.В. Старостін
Судді(підпис) (підпис) А.О. Бегунц С.С. Рєзнікова
Повний текст постанови складено 17.01.2020 року