Справа № 580/1027/19
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.Справа № 580/1027/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Сіренко О.І. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.С

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції на додаткове рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Чхайло О.В., м. Лебедин, Сумська область по справі № 580/1027/19

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у Київській області

про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 27.08.2019 року, ухваленим у справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, заявлені позовні вимоги задоволено.

Постанову серії НК № 624976 від 10.04.2019 року, винесену УПП у Київській області, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП у виді штрафу розміром 680 грн., скасовано та закрито провадження у справі. Стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань УПП у Київській області кошти в розмірі 1500 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 07.10.2019 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції залишено без задоволення. Рішення Лебединського районного суду Сумської області від 27.08.2019 року по справі № 580/1027/19 залишено без змін.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області, розташованого по вул. Академіка Туполєва, 19, м. Київ на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) 1000 (одна тисяча) грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на професійну правничу допомогу адвоката під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

26.09.2019 р. ОСОБА_1 звернувся до Лебединського районного суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення. У своїй заяві просив ухвалити по справі додаткове рішення, оскільки судом не вирішено питання щодо стягнення з відповідача судового збору в сумі 576,30 грн., сплаченого у даній справі за подачу заяви про забезпечення позову.

Додатковим Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2019 року було стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Київській області, розташованого по вул. Академіка Туполєва, 19, м. Київ на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) кошти в розмірі 576,30 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Не погодившись з додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті додаткового рішення, норм матеріального та процесуального права, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі. Зазначив, що ОСОБА_1 не повинен був сплачувати судовий збір за подачу до суду заяви про забезпечення позову. Вважає, що внаслідок оскарження ним постанови про адміністративне правопорушення було фактично зупинено стягнення накладеного адміністративно штрафу, а тому підстав вживати заходи забезпечення позову у даній справі не було.

В судове засідання сторони не прибули, про дату, час та місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, справа розглядається за відсутності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, колегія суддів, враховуючи неявку у судове засідання всіх учасників справи, вважає за можливе фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши додаткове рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови серія НК № 624976 від 10.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в обгрунтування якої позивач вказав про те, що станом на 25.06.2019 року оскаржуване ним рішення звернуто до примусового виконання, в результаті чого штраф стягується у подвійному розмірі в сумі 1360 грн.

За подачу даної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 567,30 грн. згідно квитанції (а.с. 24).

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 17.07.2019 року було зупинено стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1360 грн. на підставі постанови серія НК № 624976 від 10.04.2019 року, виданої УПП у Київській області, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Питання розподілу даних витрат судом при ухваленні рішення не було вирішено.

Суд першої інстанції, задовольняючи заяву про ухвалення додаткового рішення, виходив з її обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як зазначено в Рішенні Конституційного Суду України від 28.11.2013р. №12-рп/2013, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя.

Згідно ч. 1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), - якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674-VI (далі - Закон №3674-VI).

Таким чином, витрати по сплаті судового збору є судовими витратами.

Відповідно до п.п. 6 п. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі: за подання до адміністративного суду: заяви про забезпечення доказів або позову, заяви про видачу виконавчого документа на підставі рішення іноземного суду, заяви про зміну чи встановлення способу, порядку і строку виконання судового рішення - 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Матеріалами справи підтверджено, що 26.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Лебединського районного суду Сумської області з позовною заявою до Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови серія НК № 624976 від 10.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 було подано заяву про забезпечення позову, в обгрунтування якої позивач вказав про те, що станом на 25.06.2019 року оскаржуване ним рішення звернуто до примусового виконання, в результаті чого штраф стягується у подвійному розмірі в сумі 1360 грн.

За подачу даної заяви ОСОБА_1 сплатив судовий збір в сумі 567,30 грн. згідно квитанції № 0.0..1 (а.с. 24).

Ухвалою Лебединського районного суду Сумської області від 17.07.2019 року було зупинено стягнення з ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1360 грн. на підставі постанови серія НК № 624976 від 10.04.2019 року, виданої УПП у Київській області, до набрання законної сили рішення суду у даній справі.

Проте, питання розподілу даних витрат судом при ухваленні рішення не було вирішено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову має бути стягнутий на користь позивача у повному обсязі.

Колегія суддів вважає хибними доводи скажника про те, що внаслідок оскарження до суду постанови про адміністративне правопорушення було зупинено стягнення з ОСОБА_1 адміністративного штрафу, накладеного даною постановою, а тому він не повинен був звертатися до суду із заявою про забезпечення позову, отже ним необґрунтовано було сплачено судовий збір, оскільки судом встановлено, що заходи забезпечення позову вживалися, через те, що оскаржувана постанова була направлена відповідачем до відділу виконавчої служби для звернення її до примусового виконання, що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 14.06.2019 року ВП № 59364947 (а.с. 26).

Таким чином, примусове виконання постанови про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, яка ним оскаржувалася, могло привести до істотного ускладнення ефективного поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Крім того, судова колегія вважає необгрунтованими посилання скаржника, як на підставу відмови в задоволенні заяви про ухвалення додаткового судового рішення, на те, що ОСОБА_1 не повинен був сплачувати судовий збір за подачу до суду заяви про забезпечення позову, оскільки відповідно до ч. 4 ст. ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита, оскільки наведеною нормою передбачено звільнення позивача від сплати судового збору за подачу адміністративного позову про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення. Однак, у даному випадку ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову.

Отже, колегія суддів переглянувши додаткове рішення суду першої інстанції, вважає, що при його прийнятті суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на встановлені обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що додаткове рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2019 року по справі 580/1027/19 прийнято з дотриманням норм чинного процесуального та матеріального права і підстав для його скасування не виявлено.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 243, 250, 252, 268, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення.

Додаткове рішення Лебединського районного суду Сумської області від 02.12.2019 року по справі № 580/1027/19 залишити без змін.

.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)В.А. Калиновський
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко О.І. Сіренко
Повний текст постанови складено 16.01.2020 року