Справа № 638/18765/19
Суддя: Подус Г. С.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/18765/19

Провадження № 2-а/638/67/20

15.01.2020

Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Подус Г.С., розглянувши справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Адамкович Івана Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України,

встановив:

Позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Адамкович І.Є. при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1781252 від 23.11.2019 року; скасувати постанову інспектора лейтенанта поліції Адамкович І.Є. серії ЕАК № 1781252 від 23.11.2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч.3 ст.122 КУпАП у розмірі 510 грн.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що 23.11.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серії ЕАК №1781252, відповідно до якої позивач, о 09:31 год., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, у с. Нестеренки, перевищив дозволену швидкість руху в населеному пункті на 54 км/год., тим самим порушивши п.12.4. ПДД. Позивач вказує, що лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» серійний номер ТС 000755 не має повірочного тавра або пломби, тому показники швидкості руху автомобіля є недостовірними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Представником відповідача подано у встановлений законом строк відзив на позовну заяву, де зазначено, що лазерний вимірювач швидкості «TruCam LTI 20/20» серійний номер ТС 000755 пройшов повірку та є придатним до застосування.

Позивач надав відповідь на відзив, де заперечував встановлені у відзиві обставини справи та вказав, що згідно із рішенням Сьомого апеляційного адміністративного суду м. Вінниці від 20.08.2019 по справі №127/17357/19: «З наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та оформлення її результатів» №193 від 08.02.2016 року встановлено, що у разі якщо відбиток повірочного тавра або пломбу пошкоджено, чи свідоцтво про повірку втрачено, засіб вимірювальної техніки вважається не повіреним.

Справа розглядається у відповідності до ч.3 ст. 194 КАС України, на підставі наявних у справі доказів.

Згідно із ч.1,2 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступного висновку.

За змістом статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як вбачається з постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1781252 від. 23.11.2019 року, складеної інспектором взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенантом поліції Адамкович І.Є., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 510 грн.

На підставі зазначеної постанови судом встановлено, що позивач, о 09:31 год., керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по автодорозі Київ-Харків-Довжанський, у с. Нестеренки, перевищив дозволену швидкість руху у населеному пункті на 54 км/год, тим самим порушивши п.12.4. ПДД.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки серії №22-01/17314 від 18.11.2020 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru CAM LTI 20/20 № ТС000755 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач.

Згідно із ст. 14-2 КУпАП, адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів, що дають змогу здійснювати фотозйомку або відеозапис та функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

За змістом ч. 3 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.

Відповідно до ст. 280 КУпАП особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 - 279-4 цього Кодексу.

На підставі ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих а автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

З вищевикладеного вбачається, що у зазначених спірних правовідносинах, що склались у даному випадку, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а присутність правопорушника не є обов`язковою.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 12.4 ПДР України встановлено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч. 2 ст. 77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Підстави позову, на які посилався ОСОБА_1 , не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, адже лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів Tru CAM LTI 20/20 № ТС000755 пройшов повірку та є придатним до застосування(свідоцтво №22-01/17314 від 18.11.2020).

Доказів неправомірної поведінки інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Адамкович Івана Євгеновича не надано, приймаючи оскаржувану постанову відповідач реалізовував свої повноваження по забезпеченню безпеки дорожнього руху.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що у діях водія ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а тому доводи позивача є необґрунтованими та безпідставними. Відтак суд вважає, що постанова серії ЕАК № 1781252 від 23.11.2019 є законною та обґрунтованою, підстави для визнання дій Адамкович І.Є. незаконними у суду відсутні. Внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно позивач звільнений від сплати державного мита, тому відсутні правові підстави для розподілу витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 258, 280, 283, 288, 289 КУпАП, ст.ст. 6, 7, 9, 11, 44, 73-78, 90, 241-246,268,269, 271, 272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора взводу №1 роти №6 батальйону №4 УПП в Харківській області ДПП лейтенанта поліції Адамкович Івана Євгеновича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення Правил дорожнього руху України - відмовити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя