Справа № 164/2129/19
Суддя: Токарська І. С.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа: 164/2129/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року. Смт. Маневичі.

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Токарської І.С.

з участю: секретаря Панасюк Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Строцького Артура Ігоровича, Управління безпеки міста Львівської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із вказаним позовом, який обґрунтовував тим, що 25 липня 2019 року інспектором з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Строцьким А.І. складено постанову серії ЛВ № 52334 про накладення адміністративного стягнення у справі про його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у виді 510 гривень штрафу. Вказану постанову позивач вважає протиправною, оскільки 25 липня 2019 року він перебував в Миколаївській області, що унеможливлювало вчинення ним адміністративного правопорушення. Крім того, позивач вказує, що автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , за його дорученням вже тривалий час користується чоловік дочки ОСОБА_2 , який 25 липня 2019 року перебував в м. Львові у справах. Зважаючи на викладене, позивач просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЛВ № 52334 від 25 липня 2019 року про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а провадження закрити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач інспектор з паркування управління безпеки міста Львівської міської ради Строцький А.І. та представник відповідача Управління безпеки міста Львівської міської ради в судове засідання не з`явилися, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином. Відзиву на позов не подали.

Дослідивши письмові докази у справі та проаналізувавши їх в сукупності, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п. 1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 258 КУпАП передбачено, що протокол про адміністративне правопорушення не надається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Зокрема, органами (посадовими особами) Національної поліції України на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу (неповага до суду, що виразились у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання) та правопорушень у сфері забезпечення рож нього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З постанови серії ЛВ № 52334 від 25 липня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 о 17 годині 25 хвилин 25 липня 2019 року на площі Соборна, 2а, в м. Львові здійснив зупинку автомобілем марки «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинка заборонена», що суттєво перешкоджає дорожньому руху, чим порушив п. 8.4 в, п. 33.3.34, п. 15.10а ПДР України, внаслідок чого вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с. 12).

В судовому засіданні встановлено, що постановою про відкриття виконавчого провадження серії ВП № 60522402 від 14 листопада 2019 року з ОСОБА_1 стягнуто 1020 гривень штрафу, згідно постанови № ЛВ52334 від 25 липня 2019 року. 27 листопада 2019 року позивач дізнався про винесення оскаржуваної постанову та скерував заяву Львіському міському голові з проханням надіслати докази, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення. Копію постанови № ЛВ52334 від 25 липня 2019 року ОСОБА_1 отримав лише 9 грудня 2019 року у Маневицькому РВ ДВС ГТУЮ у Волинській області (а.с. 7-11).

Однак, із матеріалів справи, зокрема посадочного документа АТ «Укрзалізниця», який є підставою для проїзду, встановлено, що ОСОБА_1 23 липня 2019 року прибув до м. Миколаєва, а 2 серпня 2019 року виїхав із вказаного міста (а.с. 7 та зворот а.с. 7).

Крім того, із довіреності серії НВТ 817757 від 21 липня 2016 року вбачається, що ОСОБА_3 Ю ОСОБА_4 уповноважив Щербана ОСОБА_5 В. безоплатно бути його представником при вирішенні питань, пов`язаних з відчуженням (продажем або обміном, надання в оренду) належному йому на підставі свідоцтва про реєстрацію ТЗ (технічного паспорту) САО НОМЕР_2 , виданого 5 квітня 2013 року Луцьким ВРЕР УДАІ УМВС України у Волинській області, автомобіля моделі «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 (а.с. 4).

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Зважаючи на вищевикладене та беручи до уваги вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, суд вважає, що відповідачами не доведено правомірність накладення штрафу на позивача, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст. 77, 244-246, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 251, 245, 258, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЛВ № 52334 від 25 липня 2019 року щодо ОСОБА_1 визнати протиправною та скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішенням може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Маневицький районний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська