Справа № 640/286/20
Суддя: Шевченко Н.М.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

17 січня 2020 року м. Київ № 640/286/20

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Шевченко Н. М., розглянувши у письмовому порядку заяву позивача про забезпечення позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправною та скасування постанови

У С Т А Н О В И В :

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулась Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області із позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу.

Через канцелярію суду надійшла заява про забезпечення позову, у якій позивач до просить до набрання рішенням у справі законної сили:

- зупинити дію оскаржуваної постанови № КВ 1870/1721/АВ/ТД/ФС-677 від 02.12.2019;

- встановити заборону Головному управлінню Держпраці у Київській області пред`являти оскаржувану постанову № КВ 1870/1721/АВ/ТД/ФС-677 від 02.12.2019 до примусового виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суд звертає увагу на наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Слід зауважити, що забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до прийняття у справі судового рішення по суті заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік заходів забезпечення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У заяві про забезпечення позову ФОП ОСОБА_1 просить заборонити іншій особі вчиняти дії.

Згадана заява вмотивована тим, що оскаржуваною постановою накладено штраф, який необхідно сплатити протягом місяця з дати винесення. Порушення даного строку надає право відповідачу звернути постанову до примусового виконання, наслідком чого стане накладення арешту на відкриті рахунки позивача у банках, що значно ускладнить здійснення ним господарської діяльності.

Оцінюючи надані пояснення та наявні у матеріалах справи документи, суд зазначає, що при доведенні можливості істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача мають місце об`єктивні обставини, які підтверджуються відповідними доказами.

У свою чергу, припущення можливості настання певних несприятливих обставин, що можуть стати причиною істотного ускладнення, не є належною підставою для застосування заходів забезпечення позову, що є виключним інструментом захисту порушеного права.

Так, у вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд повинен здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності їх вжиття з урахуванням: розумності, обґрунтованості та адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та його предметом; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; запобігання порушенню охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу, у разі вжиття заходів забезпечення позову.

Необхідно зазначити, що за своєю суттю інститут забезпечення в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

Доведення наявності зазначених підстав або принаймні однієї з них, з точки зору процесуального закону, є необхідною передумовою для вжиття судом заходів до забезпечення позову у разі їх вжиття за заявою позивача.

Перевіривши зазначені в заяві позивача про забезпечення позову доводи на предмет їх відповідності вищевикладеним нормам та з`ясованим судом обставинам, а також оцінивши докази, які уже містяться у матеріалах справи, суд дійшов до висновку про необґрунтованість заяви та про відсутність підстав для її задоволення, оскільки вимоги щодо забезпечення позову не відповідають жодному із встановлених статтею 151 КАС України заходів забезпечення.

Застосовуючи той чи інший вид забезпечення позову, суд не завжди може знати про реальний стан речей та наслідки вжиття заходу для відповідача, проте суд діє на підставі доказів та фактів, наданих позивачем.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що підстави для забезпечення позову в даному випадку відсутні.

Керуючись статтями 150- 154, 241, 243, 256, 293- 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви відмовити.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 256 КАС України та може бути оскаржена у порядку та строки, передбачені статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно.

Суддя Н.М. Шевченко