Справа № 1.380.2019.000727
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

14 січня 2020 року
Київ
справа №1.380.2019.000727
адміністративне провадження №К/9901/1052/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кашпур О.В.,
суддів Дашутіна І.В., Шевцової Н.В.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність командування Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування з 01.04.2018 та не виплати надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу, згідно з розпорядженням Міністра оборони України від 10.04.2018 року №207/у/2 як особі льотного складу, а саме фахівцю пошуково-рятувальної і парашутно-десантної служби, який є авіаційним рятувальником;
- зобов`язати командування Військової частини НОМЕР_1 м. Броди нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу з 01.04.2018 року, відповідно до розпорядженням Міністра оборони України від 10.04.2018 року №207/у/2 як особі льотного складу;
- встановити та нарахувати надбавку за особливості проходження служби в розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премію в розмірі 10% посадового окладу щомісячно, згідно наказу командира Військової частини НОМЕР_1 «Про зміни до порядку виплат грошової надбавки за особливості проходження служби льотному складу частини».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року, позовні вимоги задоволено частково. Визнатно протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування з 01.04.2018 та не виплати ОСОБА_1 надбавки за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу, згідно з розпорядженням Міністра оборони України № 207/у/2 від 10.04.2018. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заборгованість з надбавок за особливості проходження служби у розмірі 100% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням і надбавки за вислугу років та премії в розмірі 10% посадового окладу з 01.04.2018, відповідно до розпорядження Міністра оборони України № 207/у/2 від 10.04.2018. У задоволенні решти вимог відмовлено.
Не погоджуючись із указаними судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу до Суду.
Відповідно до частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Вирішуючи питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за поданою касаційною скаргою, Верховний Суд виходить із такого.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і стаття 13 КАС України.
Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
За змістом пункту 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.
В свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України, справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.
З оскаржуваних судових рішень та зі змісту касаційної скарги вбачається, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби на посаді старшого інструктора рятувальної парашутно-десантної групи.
За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались, відносяться до справ незначної складності.
Дослідивши встановлені судами першої й апеляційної інстанцій обставини справи, вивчивши викладені у касаційній скарзі доводи й обґрунтування, з`ясувавши характер спірних правовідносин, Верховний Суд прийшов до висновку про відсутність у цьому випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, крім того, судом не встановлено виключень щодо посади позивача у цій справі в аспекті пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України в поєднанні зі статтею 50 Закону України «Про запобігання корупції».
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Відтак, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
у х в а л и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 червня 2019 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: О. В. Кашпур

Судді : І.В. Дашутін

Н.В. Шевцова