Справа № 640/20193/19
Суддя: Балась Т.П.
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року м. Київ № 640/20193/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Балась Т.П., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації, у якому позивач просить суд:

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації прийняти заяву ОСОБА_1 про призначення виплати матеріальної допомоги при народженні дитини його доньці ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації призначити та виплатити матеріальну допомогу при народженні дитини його доньці ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що є батьком ОСОБА_2 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Террев`єха Королівства Іспанія. У зв`язку з проживанням на території Королівства Іспанія та перебуванням у скрутному матеріальному становищі не мав можливості вчасно звернутися із заявою про призначення допомоги при народженні дитини ОСОБА_2 . Вважав, що пропустив строк через об`єктивні обставини, які від нього не залежали.

Відповідач позов не визнав, у відзиві на позовну заяву зазначив, що в силу вимог статті 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» та положень пункту 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 №1751 допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Разом з тим, позивач звернувся із відповідною заявою після спливу 12 місяців після народження дитини Відтак, Управління діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 31.10.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

12 листопада 2019 року представником відповідача через канцелярію суду подано заяву про залучення в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.11.2019 відмовлено у задоволенні заявленого клопотання.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні учасники справи не звертались.

Згідно з частиною 2 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження починається з відкриття першого судового засідання; якщо судове засідання не проводиться, розгляд справи по суті розпочинається через тридцять днів.

З огляду на завершення 30-ти денного терміну для подання заяв по суті справи, суд вважає можливим розглянути та вирішити справу по суті за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 є батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 14.12.2018 (а.с.7).

19 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації із заявою щодо призначення дитині ОСОБА_2 допомоги при народженні дитини (а.с.13).

Листом від 27.09.2019 № 105/74/Г-1225/16-2457 Управління праці та соціального захисту населення Печерської районної в місті Києві державної адміністрації повідомило, що відповідно до вимог статей 6, 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. Допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини. Таким чином, підстави для виплати допомоги при народженні дитини відсутні.

Не погоджуючись із такою відмовою, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частина 2 статті 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Статтею 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» визначені види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога при народженні дитини.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» призначається державна допомога при народженні дитини.

Згідно із частини 1 статті 10 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» допомога при народженні дитини за цим Законом надається одному з батьків дитини (опікуну), який постійно проживає разом з дитиною.

Відповідно до статті 6 цього Закону документи, необхідні для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми, подаються особою, яка претендує на призначення допомоги, самостійно. За наявності письмової заяви особи, яка претендує на призначення допомоги, але за станом здоров`я або з інших поважних причин не може самостійно зібрати необхідні документи, збір зазначених документів покладається на органи, що призначають допомогу.

Стаття 11 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачає, що допомога при народженні дитини призначається за умови, якщо звернення за її призначенням надійшло не пізніше дванадцяти місяців з дня народження дитини.

Аналогічні положення містяться в пункті 12 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 №1751, зокрема, п.12 цього Положення передбачає, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи, суд дійшов висновку про те, що чинним законодавством, яке регулює спірні правовідносини, визначено обов`язкову умову призначення допомоги при народженні дитини, а саме: звернення за її призначенням у строк, визначений Законом - не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.

Як убачається з матеріалів справи, дочка позивача народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з тим, з заявою про призначення допомоги при народженні дитини позивач звернувся у вересні 2019 року, тобто після закінчення законодавчо установленого для цього строку.

Суд звертає увагу на те, що зазначений строк є присічним, тобто можливість його поновлення законом не передбачена. Значення такого строку полягає у тому, щоб припинити дію за певних обставин. Присічні строки - це не звичайні строки здійснення суб`єктивних прав, а особливі строки, зі спливом яких присікається існування суб`єктивного права.

Таким чином, закінчення присічного строку призводить до припинення суб`єктивних прав і обов`язків, у спірних правовідносинах можливості звернення з заявою про призначення допомоги при народженні дитини.

При цьому суд відхиляє як безпідставні покликання позивача, на те, що він не мав можливості вчасно подати документи для призначення допомоги, у зв`язку з тим, що проживає разом із сім`єю на території Королівства Іспанія та перебуває у скрутному матеріальному становищі, позаяк, доказів того, що ОСОБА_1 перебував у скрутному матеріальному становищі та постійно проживав разом з дитиною на території Королівства Іспанії, а не в місті Київ (як зазначено у паспорті позивача), а також докази, які б свідчили про те, що позивачем вживались будь-які дії щодо своєчасного подання звернення у відповідні органи з приводу призначення спірної допомоги або доказів того, що будь-які державні органи створювали йому в цьому незаконні перешкоди, та не міг вчасно не пізніше ніж через 12 місяців після народження дитини звернутись до органу праці та соціального захисту населення з письмовою заявою про призначення допомоги при народженні дитини, позивач до суду не надав.

На думку суду, у позивача була можливість скористатися правом на отримання допомоги при народженні дитини до закінчення встановленого терміну, так як свідоцтво про народження дитини видане 14 грудня 2018 року, а передбачений законодавством строк є достатньо тривалим для того, щоб особа, яка бажає скористатись правом на отримання вказаних видів державної допомоги, могла його реалізувати.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

В контексті наведеного суд дійшов висновку, що відповідачем обґрунтовано зазначено про відсутність підстав для прийняття заяви про призначення та виплати допомоги при народженні дитини.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Оскільки адміністративний позов задоволенню не підлягає, то судові витрати позивачу не відшкодовуються.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Т.П. Балась