Справа № 200/14461/19-а
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 р. Справа№200/14461/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області про зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам. Просив визнати протиправним та скасувати розпорядження управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області від 20 лютого 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 23 січня 2019 року; зобов`язати управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 23 січня 2019 року; визнати протиправним та скасувати розпорядження управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області від 28 серпня 2019 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 27 серпня 2019 року; зобов`язати управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області призначити та виплатити ОСОБА_1 щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 27 серпня 2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 16 вересня 2019 року позивач отримав письмове повідомлення про відмову в наданні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання від 28.08.2019 року за заявою від 27 серпня 2019 року, у зв`язку з тим, що він не має права на допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло - комунальних послуг, затвердженого КМУ від 01.10.2014 року № 505.

Отже, позивач вважає такі дії відповідача неправомірними.

18 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження.

09 січня 2020 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що розпорядженням від 20.02.2019 року управлінням соціального захисту населення Лиманської міської ради в призначенні допомоги позивачу було відмовлено, відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житло - комунальних послуг (далі - Порядок), так як позивачем не було надано підтверджуючі документи про працевлаштування після припинення виплати допомоги протягом двох місяців. Відповідно до п. 3 Порядку визначено особам працездатного віку, яким виплату грошової допомоги було припинено відповідно до п. 7 Порядку, грошова допомога не призначається, крім осіб, які після припинення виплати грошової допомоги втратили працездатність. 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 в наступне звернувся до управління соціального захисту населення з заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг за фактичним місцем проживання. Розпорядженням від 28.08.2019 року управлінням соціального захисту населення Лиманської міської ради в призначенні допомоги йому було відмолено з вищевикладених підстав. Таким чином, на думку відповідача, у поданому до суду позові відсутні будь - які докази та належні обґрунтування, які б полягали в тому, що відповідач порушив права чи інтереси позивача. З огляду на вищевикладене просили відмовити у задоволенні позову.

Сторонами не були надані клопотання щодо розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 262 КАС України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , є внутрішньо переміщеною особою та перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_1 , з 18 січня 2019 року, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.01.2019 року № 1442-.

З 25 серпня 2015 року ОСОБА_1 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в управлінні соціального захисту населення Білявської районної державної адміністрації Одеської області за фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 та позивачу була призначена щомісячна адресна допомога внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг , відповідно до п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, затвердженого КМУ від 01.10.2014 року № 505, як особі працездатного віку, яка не працевлаштувалася.

З 25 грудня 2015 року на наступні 2 місяці виплата допомоги позивачу була припинена.

07 травня 2018 року позивач влаштувався на роботу до структурного підрозділу «Лиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді монтера колії 2 розряду.

18 січня 2019 року позивач став на облік в управлінні соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 18.01.2019 року № 1442-.

23 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до управління із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг. До даної заяви був долучений необхідний пакет документів, в тому числі оригінал довідки від 18.01.2019 року № 18901 про працевлаштування ОСОБА_1 з 07.05.2018 року до Структурного підрозділу «Лиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді монтера колії 2 розряду.

21 серпня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання обґрунтованої письмової відповіді щодо відмови у призначенні йому щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 23 січня 2019 року, та надання завірених належним чином копій рішень Управління, якими позивачу відмовлено у призначенні зазначеної допомоги за заявою від 23 січня 2019 року.

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 повторно на адресу управління була подана заява про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі н оплату житлово - комунальних послуг. До даної заяви позивачем був долучений пакет документів, у тому числі оригінал довідки від 16.08.2019 року про працевлаштування ОСОБА_1 з 07.05.2018 року до Структурного підрозділу «Лиманської колійної машинної станції» регіональної філії «Донецька залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» на посаді монтера колії 2 розряду.

16 вересня 2019 позивач отримав письмове повідомлення про відмову в наданні допомоги внутрішньо переміщеним особам на проживання від 28.08.2019 року за заявою від 27 серпня 2019 року, у зв`язку з тим, що він не має права на допомогу внутрішньо переміщеним особам на проживання відповідно до п. 7 Порядку.

20 вересня 2019 року ОСОБА_1 особисто отримав письмову відповідь на звернення від 21 серпня 2019 року за вих. № 09вхТ-20-6.2.

З відповіді управління вбачається, що право на отримання допомоги позивачем використано з 25 серпня 2015 року по 24 грудня 2015, коли він перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Біляївському районному управлінні соціального захисту населення Одеської області та отримав грошову допомогу, як непрацююча особа, а тому розпорядженням від 20.02.2019 року управлінням в призначенні грошової допомоги позивачу було відмолено відповідно до п. 7 Порядку, так як ОСОБА_1 не було надано підтверджуючі документи про працевлаштування після припинення виплати допомоги протягом двох місяців.

30 вересня 2019 року позивач звернувся до управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області із заявою про надання обґрунтованої письмової відповіді щодо відмови у призначенні позивачу щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 27 серпня 2019 року, та надання завірених належним чином копій рішень управління, якими позивачу відмовлено у призначенні зазначеної допомоги за заявами від 23.01.2019 року та 27.08.2019 року.

29 жовтня 2019 року позивач особисто отримав письмову відповідь на своє звернення від 30 вересня 2019 року за вих. № 09вх-Т-27-6.2.

З відповіді управління вбачається, що розпорядженням від 28.08.2019 року управлінням позивачу відмовлено у призначенні грошової допомоги з тих самих підстав, що і розпорядженням від 20.02.2019 року.

Отже, спірним питанням у даній справі є правомірність відмови відповідачем у призначенні ОСОБА_1 щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, за заявами позивача від 23.01.2019 року та 27.08.2019 року.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Статус внутрішньо переміщеної особи врегульований Законом України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на пенсійне забезпечення, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України. Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Згідно п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 637 Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам встановлено, що призначення та продовження виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509.

Виплата (продовження виплати) пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення (далі - соціальні виплати), що призначені зазначеним особам, здійснюється виключно через рахунки та мережу установ і пристроїв публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України.

Тобто, реалізація права на отримання соціальної допомоги пов`язана з фактом реєстрації особи як внутрішньо переміщеної особи, що має бути підтверджено відповідною довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Згідно ч.ч.1 та 2 ст.4 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, визначений Порядком про надання адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505.

Згідно п.2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому п.5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до п.5 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, до заяви, в якій уповноважений представник сім`ї повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, додаються копії документів, визначених в абзаці сьомому пункту 3 цього Порядку, засвідчені підписом уповноваженого представника сім`ї.

Згідно п.6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, грошова допомога не призначається у разі, якщо будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Тобто, для продовження отримання особою щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, необхідно дотримання таких умов:

- особа повинна постійно проживати на території України;

- особа повинна бути внутрішньо переміщеною;

- особа повинна знаходитися на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах рад;

- уповноважений представник сім`ї особи, яка бажає отримати таку допомогу, повинен звернутися до уповноваженого органу за фактичним місцем проживання (перебування) з відповідною заявою та пред`явити паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, письмові згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї та довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, і при цьому в заяві має бути повідомлено про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги;

- особа не повинна бути власником або мати членів сім`ї, які мають у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або членів сім`ї, які мають на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Згідно п. 7 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за інвалідами I групи або дітьми-інвалідами віком до 18 років, або інвалідами I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

Суд не приймає до уваги доводи відповідача щодо того, що позивач не має права на призначення щомісячної адресної допомоги у зв`язку з непрацевлаштованістю, виходячи з наступного.

Відповідно до абз.8 п.3 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, особам працездатного віку, яким грошова допомога була припинена відповідно до п.7 цього Порядку, грошова допомога на наступний строк не призначається.

З системного аналізу норм зазначеного Порядку надання щомісячної адресної допомоги вбачається, що грошова допомога на наступний строк не призначається тільки тим особам, які продовжують перебувати у статусі не працевлаштованої (безробітної) особи, в разі, якщо така особа працевлаштувалася і її статус не суперечить пунктам 2, 3, 5, 6 Порядку надання щомісячної адресної допомоги, то вона знову набуває право на призначення щомісячної адресної допомоги.

Вказаний підхід відповідає не тільки нормам вищенаведеного Порядку, але також відповідає духу та меті надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, які полягають в тому, що така допомога протягом послідових шестимісячних періодів надається всім внутрішньо переміщеним особам або сім`ям внутрішньо переміщених осіб, які працевлаштувалися на новому місці проживання та не є власниками житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, або не мають на депозитному банківському рахунку коштів у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Крім того, суд зазначає, що нормами діючого Порядку не встановлено жодного обмеження особи звернутись з новою заявою про призначення щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

Оскільки на момент звернення до відповідача з заявою про призначення адресної грошової допомоги позивач був офіційно працевлаштований, суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у призначенні зазначеної допомоги.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що не призначаючи адресну грошову допомогу позивачу, відповідач вчинив протиправні дії відносно позивача, як внутрішньо переміщеної особи.

Отже, з огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно наявних матеріалів справи вбачається, що позивачем при зверненні до адміністративного суду було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. (квитанція № 17 від 10.12.2019 року)

Нормами частини першої статті 139 КАС встановлено, що при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) про зобов`язання призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) від 20 лютого 2019 року, яким ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 23 січня 2019 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 23 січня 2019 року.

Визнати протиправним та скасувати розпорядження управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) від 28 серпня 2019 року, яким ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовлено у призначенні щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 27 серпня 2019 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) призначити та виплатити ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово - комунальних послуг, відповідно до заяви від 27 серпня 2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Лиманської міської ради Донецької області (місцезнаходження: 84401, Донецька область, м. Лиман, вул. Лесі Українки, 20-а, ) на користь ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко