Справа № 357/8424/19
Суддя: Кошель Б. І.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 357/8424/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючий - суддя Кошель Б. І. ,

при секретарі - Тодосієнко О. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №6 м. Біла Церква адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці Державної фіскальної служби України про оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що постановою ДФС №0335/20500/18 від 21.02.2018 року її визнано винною у порушенні митних правил за ст.470 МК України і накладено штрафу 8 500,00 грн.. Зазначає, що вона сплатила добровільний внесок у розмірі 8500,00 грн. відповідно до п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і повинна бути звільнена від сплати штрафу. Оскільки відповідач не звільнив її від сплати, позивачка просила суд поновити строк для подачі позову, визнати протиправною постанову №0335/20500/18 від 21.02.2018 року та скасувати її.

Ухвалою суду від 05.08.2019 року у вказаній справі відкрито провадження.

В судове засідання позивачка не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява, в якій позивачка просила розглядати справу без її участі.

Представник Волинської митниці ДФС за довіреністю Кунєва З. подала відзив на позовну заяву в якому просила відмовити у задоволенні позову.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ст. 205, 268 КАС України, суд прийшов до висновку про розгляд справи на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю. Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У відповідно до п. 1 ст.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП - питання щодо адміністративної відповідальності за порушення митних правил регулюються Митним кодексом України.

Позивачка просила поновити їй пропущений строк оскарження постанови про накладання адміністративного стягнення, у зв`язку з тим, що оскаржувану постанову позивачка отримала 21.07.2019 року, тобто після закінчення 10 денного строку на її оскарження, оскільки згідно ч.2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Відповідно до ч. 1 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що клопотання позивачки про поновлення строку для звернення до суду із вказаним адміністративним позовом є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що 15.09.2017 року через митний пост «Ягодин» Волинської митниці ДФС, громадянкою України ОСОБА_1 було ввезено автомобіль марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 . Транспортний засіб слідував з метою транзиту на митну територію України, відповідно до ч.1 ст.381 МК України. В порушення вимог ст.95 МК України, автомобіль не вивезено та в інший митний режим не заявлено.

Статтею 494 Митного кодексу України передбачено, що про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У протоколі про порушення митних правил зазначається дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою органу доходів і зборів, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в органах доходів і зборів адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Відповідно до ч.1 ст. 495 Митного кодексу України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до ч.2 ст. 495 Митного кодексу України, посадова особа органу доходів і зборів, яка здійснює провадження у справі про порушення митних правил, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

ОСОБА_1 на митний пост не прибула, однак встановлено, що вона перевищила встановлений ст.95 МК України строк транзитного перевезення автомобіля марки «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , про що складено протокол про порушення митних правил №0335/20500/18 за ч.3 ст.470 МК України. Розгляд справи призначено на 21.02.2018 року за адресою: Волинська область, Любомльський район, с.Римачі, Волинська митниця ДФС. ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явилась, заяв чи клопотань не надсилала.

21.02.2018 року за результатами розгляду справи, винесено постанову №0335/20500/18, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч.3 ст.470 МК України.

Вказані обставини підтверджуються копією постанови по справі про порушення митних правил №0335/20500/18 від 21.02.2018 року, та не заперечується у відзиві відповідача.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність (ст.458 Митного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Відповідно до ст. 460 Митного кодексу України, вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Матеріалами справи про порушення митних правил підтверджується подія та склад адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 .

Однак, мотивом ОСОБА_1 для звернення до суду за захистом своїх прав стало те, що 18.02.2019 року вона здійснила митне оформлення транспортного засобу «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за правилами визначеними у п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України і розраховувала на звільнення від сплати штрафу.

На думку представника відповідача, сплата добровільного внеску під час здійснення митного оформлення транспортного засобу у вільний обіг не звільняє від обов`язку сплати штрафу у справі про порушення митних правил № 0335/20500/18.

Оскільки позивачка не погоджується із висновками ДФС, тому вона звернулась до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку доводам сторін щодо правових наслідків митного оформлення транспортного засобу «VW PASSAT», реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 за правилами п.93 Розділу ХХІ Прикінцевих та перехідних положень МК України суд виходить з наступного.

Митному оформленню присвячено Розділ VIII МК України.

Відповідно до ч.1 ст.246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії (ч.5 ст.255 МК України).

08.11.2018 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України».

Відповідно до п.13 Розділу І цього закону, у розділі XXI "Прикінцеві та перехідні положення" у п.93 установлено, що протягом 180 днів з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України" митне оформлення транспортного засобу, що класифікується за кодом товарної позиції 8703 згідно з УКТ ЗЕД та щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, здійснюється за умови сплати належних митних платежів та добровільної сплати до державного бюджету фізичною особою, яка є власником такого транспортного засобу або уповноважена розпоряджатися ним та декларує такий транспортний засіб для вільного обігу на митній території України, коштів у сумі, що дорівнює розміру п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Здійснення митного оформлення транспортного засобу з дотриманням умов, визначених абзацом першим цього пункту, звільняє осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту".

Відповідно до п.1 розділу ІІ Закону № 2612-VIII, цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Закон України № 2612-VIII від 08.11.2018 року опубліковано в газеті Голос України 24.11.2018 року, відтак він набрав чинності 25.11.2018 року.

ОСОБА_1 здійснювала митне оформлення транспортного засобу 18.02.2019 року, здійснила всі митні формальності та сплатила добровільний внесок коли п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України набув чинності та звільняв осіб, відповідальних за дотримання строків та умов (вимог) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту, від адміністративної відповідальності, передбаченої статтями 470, 481 та 485 цього Кодексу, за порушення митних правил стосовно транспортного засобу, щодо якого не дотримані строки та умови (вимоги) митних режимів тимчасового ввезення або транзиту.

Позивачкою виконано всі умови передбачені абзаці першому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, тому він правомірно розраховував на звільнення від сплати штрафу за ст.470 МК України, як це передбачено у абзаці другому п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Тому, представник відповідача Волинської митниці ДФС Кунєва З.Ю. дійшла неправильних висновків щодо відсутності підстав для звільнення ОСОБА_1 від обов`язку сплатити штраф у справі про порушення митних правил №0335/20500/18.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керуються принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та обов`язки визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод та інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України визначено: за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

Крім того, відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету ОСОБА_4 Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

З огляду на встановлені по справі обставини та наведені вимоги закону, слід дійти висновків, що хоча заступником начальника Волинської митниці ДФС Герман В.М. правомірно винесено постанову № 0335/20500/18 від 21.02.2018 року про визнання винною ОСОБА_1 у чиненні правопорушення передбаченого ст.470 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу на суму 8 500,00 грн., однак ОСОБА_1 звільнена від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України.

Оскільки Волинська митниця ДФС не визнає право ОСОБА_1 на звільнення від адміністративної відповідальності за ст.470 МК України на підставі абзацу другого п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення МК України, ефективним способом захисту її порушеного права є скасування постанови № 0335/20500/18 від 21.02.2018 року.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, Керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 5, 9, 72, 74, 75, 77, 205, 241, 242, 244, 246, 250, 255, 268, 286, 295, 297 КАС України, ст.ст.95,470, п.93 розділу XXI Прикінцеві та перехідні положення Митного кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Постанову Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил №0335/20500/18 від 21 лютого 2018 року за ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України та накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу 8 500,00 грн. - скасувати.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Білоцерківський міськрайонний суд.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБ. І. Кошель