Справа № 160/12666/19
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

16 грудня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро КМР" до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про усунення виявлених порушень №ДН2611/739/АВ/П від 23.10.2019.
Представником позивача подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій позивачем додатково заявлено вимогу про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області №ДН2611/739/АВ/ТД-ФС/629 від 18.12.2019 про накладення штрафу у розмірі 1001520,00 грн. на Товариство з обмеженою відповідальністю "Агро КМР".
На виконання вимоги ухвали від 09 січня 2020 року представником позивача надано до суду платіжне доручення від 09.01.2020 № 4857 на суму 630,61 грн. за подання заяви про забезпечення адміністративного позову.
Дослідивши подані документи, суд доходить висновку, що надіславши до Дніпропетровського окружного адміністративного суду документи на виконання вимог ухвали від 09 січня 2020 року представником позивача дотримано строки, встановлені судом, для усунення недоліків поданої заяви.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Суд вважає за можливе розглянути заяву позивача про забезпечення адміністративного позову без повідомлення учасників справи.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначено, що постановою Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області № ДН2611/739/АВ/ТД-ФС/629 від 18.12.2019 на ТОВ "Агро КМР" накладено штраф у сумі 1001520,00 грн..
Постанову про накладення штрафу прийнято відповідно до порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (далі по тексту - Порядок).
Відповідно до п. 9 Порядку, штраф сплачується протягом одного місяця з дня прийняття постанови про його накладення, про що суб`єкт господарювання або роботодавець повідомляють уповноваженій посадовій особі, яка склала постанову про накладення штрафу. Тобто кінцевий строк для добровільної сплати штрафу позивачу 18.01.2020.
Згідно з пп. 3 п. 11 Порядку не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Отже, оскаржувана постанова є виконавчим документом та може бути передана для примусового виконання до виконавчої служби для вчинення відповідних заходів примусу.
Передача оскаржуваної постанови до державної виконавчої служби та вчинення заходів, направлених на її примусове виконання призведе до ускладнення ефективного захисту прав позивача та поновлення оспорюваних інтересів, а також спричинить додаткові витрати позивача, пов`язані з отриманням правничої допомоги для зупинення дій державних виконавців до набрання законної сили рішенням суду по суті справи.
Розглянувши подані документи та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову, з таких підстав.
Завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.
Відповідно до приписів частини 1 статті 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Частиною 2 статті 150 КАС України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Суд, виходячи з конкретних доказів, встановлює, чи є хоча б одна з названих обставин, та оцінює чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.
Під час вирішення питання про наявність підстав для забезпечення позову, суд відзначає, що обов`язок по доведенню та обґрунтуванню наявності очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, обґрунтованості та невідвертості додаткових зусиль і витрат у майбутньому, покладається саме на позивача.
Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося запобігти.
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області винесено постанову №ДН2611/739/АВ/ТД-ФС/629 від 18.12.2019, за якою на ТОВ "Агро КМР" накладено штраф у сумі 1001520,00 грн.
Відповідно до п. 11 Порядку, накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013р. №509, не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).
Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження".
Пунктом 1 частини 1 статті 26 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Із наданих до матеріалів заяви про забезпечення позову документів видно, що постанова про накладення штрафу № ДН2611/739/АВ/ТД-ФС/629 винесена 18.12.2019.
Станом на час подання заяви про забезпечення позову доказів пред`явлення Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області до примусового виконання зазначеної постанови або про намір останнього пред`явити такий документ до виконання суду не надано.
Таким чином, на час розгляду судом заяви про забезпечення позову відсутні ознаки очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача; заявником не доведено неможливості захисту прав позивача без вжиття таких заходів; не доведено, що для відновлення прав необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.
Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
З огляду на зазначене, суд вважає, що підстави для вжиття заходів забезпечення позову відсутні, таким чином заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 150 -154, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Ухвала набирає законної сили в порядку статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складений 16.01.2020.

Суддя О.В. Царікова