Справа № 520/12926/19
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 р. № 520/12926/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Бабаєва А.І.

при секретарі судового засідання Муравської І.Ю.,

за участі:

представника позивача Лисенка М.В.,

представника відповідача Пікула В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області про скасування постанов, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, в якому просило суд скасувати постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59723564 від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору та ВП №59723564 від 25.10.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження.

В обґрунтування позовних вимог зазначило, що постанови державного виконавця Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59723564 від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору та ВП №59723564 від 25.10.2019 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, на думку позивача, підлягають скасуванню.

Відповідач, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, надало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Представник позивача в судове засідання прибув, позовну заяву підтримав та просив її задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання прибула, проти позову заперечувала та просила відмовити в його задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року по справі № 520/35/19 адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш" (вул. Лисаветінська, буд. 12, м. Харків, 61010, ) до Державної фіскальної служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області про відмову у реєстрації податкових накладних №19 від 16.10.2018 р., №22 від 18.10.2018 р., №32 від 23.10.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних, поданих підприємством ТОВ НВФ ХІМЕНЕРГОМАШ. Скасовано рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 11.12.2018 року №1020037/36986864; від 10.12.2018 року №1018494/36986864; від 12.12.2018 року №1021224/36986864, якими відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш" у реєстрації податкових накладних №19 від 16.10.2018 р., №22 від 18.10.2018 р., №32 від 23.10.2018 р. Зобов`язано Державну фіскальну службу України та Головне управління Державної фіскальної служби в Харківській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №19 від 16.10.2018 р., №22 від 18.10.2018 р., №32 від 23.10.2018 р., подані підприємством ТОВ НВФ ХІМЕНЕРГОМАШ. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш" (вул. Лисаветінська, буд. 12, м. Харків, 61010, ) суму сплаченого судового збору у розмірі 7048,0 грн. (сім тисяч сорок вісім гривень). Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби України у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "НВП "Хіменергомаш" (вул. Лисаветінська, буд. 12, м. Харків, 61010, ) суму витрати на правову допомогу у розмірі 4000,0 грн. (чотири тисячі гривень).

На виконання вищевказаного рішення Харківського окружного адміністративного суду 25.07.2019 року було видано виконавчий лист щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №19 від 16.10.2018 р., №22 від 18.10.2018 р., №32 від 23.10.2018 р., подані підприємством ТОВ НВФ ХІМЕНЕРГОМАШ.

06.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №59723564 про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду № 520/35/19. Вказаною постановою зобов`язано боржника ГУ ДФС у Харківській області виконати рішення суду протягом 10 днів та стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 16692,00 грн.

При цьому, державним виконавцем винесено постанову від 25.10.2019 року у виконавчому провадженні №59723564 про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження за виконавчим листом Харківського окружного адміністративного суду № 520/35/19, якою стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області витрати на проведення виконавчих дій у сумі 272,20 грн.

Також, 25.10.2019 року державним виконавцем винесено постанову у виконавчому провадженні №59723564 про стягнення виконавчого збору, стягнуто з Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області виконавчий збір у сумі 16692,00 грн.

Позивач, вважаючи постанови про стягнення виконавчого збору та про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження протиправними, звернувся з даним позовом до суду.

Суд зазначає, що Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VIII (надалі - Закон №1404-VIII) передбачений окремий порядок примусового виконання судового рішення немайнового характеру.

Відповідно до ч.4 ст. 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Абзацем 2 ч.5 ст.26 Закону №1404-VIII встановлено, що у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно з ч.3 статті 27 Закону №1404-VIII за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Аналіз наведених вище положень Закону №1404-VIII дає підстави для висновку, що примусове виконання виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа та одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен винести постанову про стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовним обов`язком державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до виконання рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження.

Наведеним спростовуються твердження позивача про те, що вирішення питання про стягнення з боржника виконавчого збору вирішується лише після виконання судового рішення.

За таких обставин, відповідач при стягненні з позивача виконавчого збору діяв правомірно.

Інструкція з організації примусового виконання рішень затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 (далі по тексту - Інструкція №512/5) розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п.2 розділу VI Інструкції № 512/5 витрати виконавчого провадження складаються з мінімальних та додаткових витрат виконавчого провадження. Виконавець виносить постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження (крім виконавчих проваджень щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини) та надсилає її сторонам виконавчого провадження не пізніше наступного робочого дня після її винесення. Мінімальні витрати виконавчого провадження складаються з плати за користування автоматизованою системою виконавчого провадження та витрат, пов`язаних з винесенням постанов про: відкриття виконавчого провадження; стягнення виконавчого збору (крім випадків, коли виконавчий збір не стягується); стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім випадків, коли основна винагорода не стягується); стягнення витрат виконавчого провадження; закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу). Витрати, пов`язані з винесенням постанов, включають такі види витрат виконавчого провадження: виготовлення постанов та супровідних листів до них (папір, копіювання (друк) документів, канцтовари); пересилання постанов (конверти, знаки поштової оплати (марки) або послуги маркувальної машини (послуги поштового зв`язку)).

Згідно зі статтею 42 Закону №1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з: 1) виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця; 2) авансового внеску стягувача; 3) стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження органів державної виконавчої служби здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України та коштів виконавчого провадження, зазначених у пунктах 2 і 3 частини першої цієї статті. Витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження. Витрати виконавчого провадження можуть здійснюватися приватним виконавцем за рахунок власних коштів.

Так, на виконання ст.42 Закону №1404-VIII відповідачем стягнуто з позивача витрати виконавчого провадження.

Згідно розпорядження №59723564 грошові кошти у сумі 272,2 грн надійшли 04.12.2019 року та 16692,00 грн. надійшли 04.12.2019 року на рахунок з обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 520/35/19, виданого 25.07.2019 року

За таких обставин, відповідач при стягненні з позивача витрат виконавчого провадження діяв правомірно. При цьому, виконавче провадження №59723564 триває, а тому розрахувати витрати виконавчого провадження, які можуть бути понесені у майбутньому є неможливим.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що постанови Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області ВП №59723564 від 25.10.2019 про стягнення виконавчого збору та ВП №59723564 від 25.10.2019, скасуванню не підлягають.

Щодо посилань позивача на те, що Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області взагалі не змозі виконати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року, суд зазначає наступне.

Так, листом від 02.12.2019 року Головним управлінням ДФС у Харківській області повідомлено про неможливість виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду за виконавчим листом від 25.07.2019 року по справі № 520/35/19 з посиланням на те, що ГУ ДФС у Харківській області не наділене повноваженнями щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних. В силу пп.14.1.60 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України органом, уповноваженим на ведення ЄРПН, є саме Державна фіскальна служба України.

Разом з тим, на виконання вищевказаного рішення Харківського окружного адміністративного суду 25.07.2019 року було видано виконавчий лист щодо зобов`язання Державної фіскальної служби України та Головного управління Державної фіскальної служби в Харківській області зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №19 від 16.10.2018 р., №22 від 18.10.2018 р., №32 від 23.10.2018 р., подані підприємством ТОВ НВФ ХІМЕНЕРГОМАШ.

Таким чином, державний виконавець, отримавши виконавчий документ з виконання судового рішення, яке набрало законної сили, діяв на підставі та в межах наданих повноважень.

З огляду на викладене, суд вважає безпідставними вищевказані посилання позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що позивач не довів обставин, які б свідчили про порушення його прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, то у суду відсутні підстави для задоволення позову.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст. 255, ст. 287, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (61057, м. Харків, вул. Пушкінська,46) до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області (61002, м. Харків, вул.Ярослава Мудрого, 16) про скасування постанов відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.