Справа № 200/14382/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 січня 2020 р. Справа№200/14382/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в спрощеному (письмовому) провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною відмову в наданні інформації та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області про визнання протиправною відмову в наданні інформації та зобов`язання вчинити певні дії.

Заявлені вимоги позивач мотивував тим, що 04 грудня 2019 року він звернувся з адвокатськими запитами відносно 43 осіб до відповідача, з метою захисту прав та інтересів клієнтів, в яких просив надати: інформацію щодо виконання рішень Донецького окружного адміністративного суду у відповідних справах; відомості щодо нарахованих та фактично здійснених пенсійних виплат вищезазначеним особам за певний період.

До кожного з запитів ним додані посвідчені копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, відповідні договори про надання правничої допомоги та належним чином оформлені ордери.

Проте відповідач листом № 20630/02/34 від 06 грудня 2019 року надав відповідь про відсутність законних підстав для надання інформації про вказаних осіб, в зв`язку з закінченням строку дії договорів про надання правничої допомоги та про конфіденційність запитуваної інформації.

Позивач зазначає, що відсутність запитуваної інформації перешкоджає визначити розмір майнової шкоди, завданої відповідачем його клієнтам, визначити ціну позову, сформулювати позовні вимоги та інше. Та наголошує, що відповідно до підпункту 7.13 кожного з договорів про надання правничої допомоги клієнт надав адвокату згоду на збір, обробку та використання своїх персональних даних у відповідності до Закону України «Про захист персональних даних» та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», пунктом 7.9 договорів передбачено, що після закінчення строку дії договору, якщо сторони продовжують виконувати його умови, договір вважається поновлений на невизначений термін. При цьому кожна сторона має право його розірвати, попередивши про це іншу сторону за два місяці. Жоден з вищезазначених клієнтів не повідомив адвоката про розірвання договору, навпаки вимагають від нього активних дій направлених на забезпечення реального виконання рішення суду.

З наведених підстав позивач просив:

- визнати протиправною відмову Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецькій області надати інформацію на запити адвоката Пікуліна Романа Миколайовича в інтересах ОСОБА_2 (вих. № 0540/8647/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_3 (вих. № 0540/8304/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_4 (вих. № 0540/8984/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_5 (вих. № 0540/7177/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_6 (вих. № 0540/8308/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_7 (вих. № 805/2787/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_8 (вих. № 0540/7159/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_9 (вих. № 0540/6588/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_10 (вих. № 0540/6582/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_11 (вих. № 200/12656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_12 (вих. № 200/12620/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_13 (вих. № 200/11155/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_14 (вих. № 200/12621/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_15 (вих. № 200/12622/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_16 (вих. № 200/12641/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_17 (вих. № 0540/7585/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_18 (вих. № 200/11157/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_19 (вих. № 0540/6578/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_20 (вих. № 200/11136/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_21 (вих. № 200/12609/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_22 (вих. № 200/12610/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_23 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_24 , (вих. № 0540/6574/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_25 , (вих. № 200/14425/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_26 , (вих. № 0540/9145/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_27 , (вих. № 0540/8985/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_28 , (вих. № 0540/7189/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_29 , (вих. № 805/4933/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_30 , (вих. № 805/4932/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_31 , (вих. № 805/4931/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_32 , (вих. № 200/14434/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_33 , (вих. № 0540/7158/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_34 , (вих. № 200/12608/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_35 , (вих. № 0540/8989/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_36 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_37 (вих. № 200/14423/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_38 , (вих. № 200/10994/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_39 , (вих. № 0540/6587/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_40 , (вих. № 805/4935/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_41 , (вих. № 200/14424/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_42 ,, (вих. № 200/10996/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_43 ,, (вих. № 0540/8656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_44 ,, (вих. № 0540/6581/18 від 02 грудня 2019 року),

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецькій області надати адвокату Пікуліну Роману Миколайовичу вичерпну інформацію та документи на запити від 02 грудня 2019 року відносно ОСОБА_2 (вих. № 0540/8647/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_3 (вих. № 0540/8304/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_4 (вих. № 0540/8984/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_5 (вих. № 0540/7177/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_6 (вих. № 0540/8308/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_7 (вих. № 805/2787/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_8 (вих. № 0540/7159/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_9 (вих. № 0540/6588/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_10 (вих. № 0540/6582/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_11 (вих. № 200/12656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_12 (вих. № 200/12620/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_13 (вих. № 200/11155/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_14 (вих. № 200/12621/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_15 (вих. № 200/12622/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_16 (вих. № 200/12641/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_17 (вих. № 0540/7585/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_18 (вих. № 200/11157/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_19 (вих. № 0540/6578/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_20 (вих. № 200/11136/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_21 (вих. № 200/12609/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_22 (вих. № 200/12610/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_23 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_24 , (вих. № 0540/6574/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_25 , (вих. № 200/14425/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_26 , (вих. № 0540/9145/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_27 , (вих. № 0540/8985/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_28 , (вих. № 0540/7189/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_29 , (вих. № 805/4933/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_30 , (вих. № 805/4932/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_31 , (вих. № 805/4931/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_32 , (вих. № 200/14434/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_33 , (вих. № 0540/7158/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_34 , (вих. № 200/12608/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_35 , (вих. № 0540/8989/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_36 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_37 (вих. № 200/14423/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_38 , (вих. № 200/10994/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_39 , (вих. № 0540/6587/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_40 , (вих. № 805/4935/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_41 , (вих. № 200/14424/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_42 , (вих. № 200/10996/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_43 , (вих. № 0540/8656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_44 (вих. № 0540/6581/18 від 02 грудня 2019 року).

Ухвалою суду від 16 грудня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач надав письмовий відзив, де підтвердив обставини справи вказані позивачем та зазначив, що відповідно до статей 251, 252, 254 Цивільного кодексу України дія договору про надання правничої допомоги ОСОБА_1 сплинула 31.12.2018 року, виходячи з положень пункту 3 частини 2 статті 20, частин 2, 3 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» інформація з обмеженим доступом на запит адвоката не надається. Оскільки відомості про пенсійне забезпечення належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких з урахуванням частини 2 статті 32 Конституції України, частини 2 статті 14 Закону України «Про захист персональних даних», без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи допускається у випадках визначених законом і лише в інтересах (якщо це необхідно) національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Зі змісту наданих позивачем договорів неможливо встановити, чи є згода клієнтів на надання персональної інформації адвокату за конкретними адміністративним справами.

З урахуванням викладено відповідач вважає що не порушив права позивача при здійснені владних повноважень, на підставі чого просив відмовити у задоволені позовних вимог.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , є адвокатом відповідно до свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 3882 від 13.04.2011 року.

04 грудня 2019 року він звернувся з адвокатськими запитами про надання інформації щодо виконання (або невиконання) рішень Донецького окружного адміністративного суду у відповідних справах; відомостей щодо нарахованих та фактично здійснених пенсійних виплат за певний період, відносно ОСОБА_2 (вих. № 0540/8647/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_3 (вих. № 0540/8304/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_4 (вих. № 0540/8984/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_5 (вих. № 0540/7177/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_6 (вих. № 0540/8308/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_7 (вих. № 805/2787/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_8 (вих. № 0540/7159/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_9 (вих. № 0540/6588/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_10 (вих. № 0540/6582/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_11 (вих. № 200/12656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_12 (вих. № 200/12620/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_13 (вих. № 200/11155/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_14 (вих. № 200/12621/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_15 (вих. № 200/12622/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_16 (вих. № 200/12641/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_17 (вих. № 0540/7585/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_18 (вих. № 200/11157/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_19 (вих. № 0540/6578/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_20 (вих. № 200/11136/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_21 (вих. № 200/12609/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_22 (вих. № 200/12610/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_23 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_24 , (вих. № 0540/6574/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_25 , (вих. № 200/14425/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_26 , (вих. № 0540/9145/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_27 , (вих. № 0540/8985/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_28 , (вих. № 0540/7189/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_29 , (вих. № 805/4933/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_30 , (вих. № 805/4932/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_31 , (вих. № 805/4931/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_32 , (вих. № 200/14434/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_33 , (вих. № 0540/7158/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_34 , (вих. № 200/12608/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_35 , (вих. № 0540/8989/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_36 , (вих. № 0540/7583/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_37 (вих. № 200/14423/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_38 , (вих. № 200/10994/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_39 , (вих. № 0540/6587/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_40 , (вих. № 805/4935/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_41 , (вих. № 200/14424/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_42 ,, (вих. № 200/10996/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_43 , (вих. № 0540/8656/18 від 02 грудня 2019 року), ОСОБА_44 (вих. № 0540/6581/18 від 02 грудня 2019 року) (а.с.15-57), діючи відповідно до договорів про надання правничої допомоги (а.с.58-142).

На вказаний запит відповідачем надана відповідь від 06.12.2019 року №20630/02/34, де зазначено, що Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області не має законних підстав для надання інформації, оскільки строк дії наданих договорів про надання правничої допомоги сплинув 31.12.2018 року та відомості про пенсійне забезпечення фізичних осіб належать до персональних даних та конфіденційної інформації про особу, поширення яких без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи допускається у випадках визначених законом і лише в інтересах (якщо це необхідно) національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Також зазначено, що подібна інформація може бути надана їм особисто (а.с.143).

Позивач вважає, що запитувана інформація не є персональними даними та не є конфіденційною, тому відповідач безпідставно не надав йому інформацію, яка стосується його клієнтів.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд зазначає про таке.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо надання інформації позивач посилається на те, що збирання ним запитуваної інформації здійснюється з метою захисту прав та інтересів його довірителів, мета та обсяг такої інформації про особу не може завдати істотної шкоди інтересам цієї особи, а запитувана інформація не є конфіденційною та не є персональними даними.

Вказані доводи не відповідають нормативному регулюванню зазначених правовідносин.

Зокрема, відповідно до частини другої статті 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Офіційне тлумачення положення частини другої статті 32 міститься в Рішенні Конституційного Суду № 2-рп/2012 від 20.01.2012 року, де, зокрема вказано про таке.

«[...]Системний аналіз положень частин першої, другої статті 24, частини першої статті 32 Конституції України дає підстави Конституційному Суду України вважати, що реалізація права на недоторканність особистого і сімейного життя гарантується кожній особі незалежно від статі, політичних, майнових, соціальних, мовних чи інших ознак, а також статусу публічної особи, зокрема державного службовця, державного чи громадського діяча, який відіграє певну роль у політичній, економічній, соціальній, культурній або іншій сфері державного та суспільного життя. [...]

Таким чином, Конституційний Суд України, даючи офіційне тлумачення частин першої, другої статті 32 Конституції України, вважає, що інформація про особисте та сімейне життя особи (персональні дані про неї) - це будь-які відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована, а саме: національність, освіта, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, матеріальний стан, адреса, дата і місце народження, місце проживання та перебування тощо, дані про особисті майнові та немайнові відносини цієї особи з іншими особами, зокрема членами сім`ї, а також відомості про події та явища, що відбувалися або відбуваються у побутовому, інтимному, товариському, професійному, діловому та інших сферах життя особи, за винятком даних стосовно виконання повноважень особою, яка займає посаду, пов`язану зі здійсненням функцій держави або органів місцевого самоврядування. Така інформація про фізичну особу та членів її сім`ї є конфіденційною і може бути поширена тільки за їх згодою, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини [...]» (абзаци третій, п`ятий підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини).

Відповідно до норм статті 20 Закону України «Про інформацію» за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.

Стаття 21 Закону України «Про інформацію» містить такі приписи.

1. Інформацією з обмеженим доступом є конфіденційна, таємна та службова інформація.

2. Конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.

Відносини, пов`язані з правовим режимом конфіденційної інформації, регулюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» від 13 січня 2011 року № 2939-VI (надалі - Закон № 2939-VI) метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.

Відповідно до частини 4 статті 13 Закону № 2939-VI усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.

За приписами частини 2 статті 6 Закону № 2939-VI обмеження доступу до інформації здійснюється відповідно до закону при дотриманні сукупності таких вимог: 1) виключно в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя; 2) розголошення інформації може завдати істотної шкоди цим інтересам; 3) шкода від оприлюднення такої інформації переважає суспільний інтерес в її отриманні.

Інформація з обмеженим доступом має надаватися розпорядником інформації, якщо немає законних підстав для обмеження у доступі до такої інформації, які існували раніше (частина 4 статті 6 Закону № 2939-VI).

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону № 2939-VI розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Частиною 7 статті 6 Закону № 2939-VI передбачено, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.

Порядок доступу до інформації про особу врегульований статтею 10 Закону № 2939-VI таким чином:

1. Кожна особа має право:

1) знати у період збирання інформації, але до початку її використання, які відомості про неї та з якою метою збираються, як, ким і з якою метою вони використовуються, передаються чи поширюються, крім випадків, встановлених законом;

2) доступу до інформації про неї, яка збирається та зберігається;

3) вимагати виправлення неточної, неповної, застарілої інформації про себе, знищення інформації про себе, збирання, використання чи зберігання якої здійснюється з порушенням вимог закону;

4) на ознайомлення за рішенням суду з інформацією про інших осіб, якщо це необхідно для реалізації та захисту прав та законних інтересів;

5) на відшкодування шкоди у разі розкриття інформації про цю особу з порушенням вимог, визначених законом.

2. Обсяг інформації про особу, що збирається, зберігається і використовується розпорядниками інформації, має бути максимально обмеженим і використовуватися лише з метою та у спосіб, визначений законом.

Поширення персональних даних врегульовано також статтею 14 Закону України «Про захист персональних даних» № 2297-VI від 01.06.2010 року, яка містить такі норми.

1. Поширення персональних даних передбачає дії щодо передачі відомостей про фізичну особу за згодою суб`єкта персональних даних.

2. Поширення персональних даних без згоди суб`єкта персональних даних або уповноваженої ним особи дозволяється у випадках, визначених законом, і лише (якщо це необхідно) в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

3. Виконання вимог встановленого режиму захисту персональних даних забезпечує сторона, що поширює ці дані.

4. Сторона, якій передаються персональні дані, повинна попередньо вжити заходів щодо забезпечення вимог цього Закону.

З огляду на вищенаведені норми, суд зазначає, що інформація про особу, зокрема, щодо отримання пенсійних виплат, яка стосується майнового стану фізичної особи, відноситься до конфіденційної інформації, яка надається за згодою такої особи та у порядку, передбаченому законом.

В частині обґрунтування права на отримання запитаної інформації позивач вказує на свої права, передбачені Законом України «Про адвокатуру», на підставі укладених договорів про надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» № 5076-VI від 05.07.2012 року орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.

Водночас, стосовно наведених доводів позивача суд зауважує, що відповідно до змісту частини 1 статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: звертатися з адвокатськими запитами, у тому числі щодо отримання копій документів, до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб, підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, а також до фізичних осіб (за згодою таких фізичних осіб).

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

З аналізу наведених норм Конституції та Законів України випливає, що збір інформації про фізичну особу, в тому числі в її інтересах шляхом направлення адвокатських запитів, допускається за згодою такої особи на підставі укладеного з адвокатом договору. Відповідно, такий договір повинен діяти на час вчинення адвокатом заходів щодо збору інформації про фізичну особу,

В якості підстав для відмови у надання запитуваної інформації відповідачем вказано на сплив строку дії наданих позивачем договорів про надання правничої допомоги, які діяли до 31 грудня 2018 року.

Посилання позивача з цього приводу на норми Цивільного кодексу України суд вважає такими, що не підлягають застосуванню при розгляді цієї адміністративної справи.

Зокрема, відповідно до частини 4 статті 631 ЦК України закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, вказані норми регулюють відносини безпосередньо між учасниками цивільно-правового зобов`язання, в тому числі договору про надання правничої допомоги, але жодним чином не посвідчують продовження дії такого договору перед іншими особами, яким є відповідач у цій справі.

Тобто, зі спливом строку дії договору про надання правничої допомоги адвокат втрачає правові підстави збирати конфіденційну інформацію про своїх довірителів, а у разі, якщо зобов`язання, передбачене таким договором продовжується, його сторони не позбавлені права засвідчити це відповідною письмовою угодою чи новим договором.

З наведених підстав, виходячи з аналізу норм, які регулюють спірні відносини, у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Щодо розподілу судових витрат суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відшкодування судових витрат у разі відмови у задоволенні позову законом не передбачено.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду України у м. Краматорську Донецької області (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Поштова, буд. 5, ) про визнання протиправною відмову в наданні інформації та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення складено у повному обсязі 17 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов