Справа № 620/3335/19
Суддя: Ткаченко О.Є.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Чернігів Справа № 620/3335/19

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Ткаченко О.Є.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (без повідомлення сторін) справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправним рішення № 30/03-23 від 08.10.2019 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати зарахувати працю з 15.05.1988 по 30.08.2000 до пільгового стажу працю муляром в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день, дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати зарахувати працю з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України;

- зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах з часу звернення про призначення пенсії, а саме з 26.09.2019, як працівнику, зайнятому на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що рішенням комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пільгових пенсії на пільгових умовах або за вислугу років Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області №30/03-23 від 08.10.2019 йому протиправно відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах по списку №2 на підставі пункту "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та зарахування стажу до пільгового, чим порушено його соціальні права.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 06.09.2019 відкрито спрощене провадження у справі за правилами ст.257-262 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти позову, просив суд прийняти рішення про відмову у його задоволенні посилаючись на те, що до пільгового стажу не були зараховані періоди роботи позивача з 15.05.1988 по 30.08.2000 «муляром» в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 та з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України, оскільки заявником не надані первинні підтверджуючі документи. За таких умов управління пенсійного фонду позбавлено можливості встановити характер роботи працівника і відповідно застосувати пільгове пенсійне законодавство.

Частиною 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

26.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, оформлене листом № 30/03-23 від 08.10.2019, позивачу відмовлено в підтвердженні стажу позивача у період з 15.05.1988 по 30.08.2000 «муляром» в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 та з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України з посиланням на те, що заявником не надані первинні підтверджуючі документи.

Позивач не погоджуючись з протиправною відмовою відповідачів в зарахуванні пільгового стажу певних періодів роботи, а також в призначенні йому пенсії на пільгових умовах, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон України №1058-IV від 09 липня 2003 року) пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України №1058-IV від 09 липня 2003 року пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

Згідно із пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 9 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року визначено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначається у т.ч. пенсія за віком.

Одночасно, частиною 4 статті 24 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 26 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

Згідно з пунктом 2 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058-ІV від 09 липня 2003 року пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди вищезазначеним особам пенсії призначаються за нормами цього Закону і в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII від 05 листопада 1991 року (далі - Закон України № 1788-XII від 05 листопада 1991 року).

Відповідно до положень пункту 16 Розділу XV Прикінцеві положення Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року положення Закону України № 1788-XII від 05 листопада 1991 року застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

На підставі частини 1 статті 44 Закону України №1058- ІV від 09 липня 2003 року заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України №1058-ІV від 09 липня 2003 року працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 22 років у чоловіків і не менше 17 років у жінок.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування Списиків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинними на період роботи.

Судом встановлено, що на період роботи позивача були чинними Списки, затверджені Радою Міністрів СРСР №1173 від 22 серпня 1956 року, постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26 січня 1991 року, постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11 березня 1994 року, постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року, відповідно до яких правом на пільгову пенсію користуються всі робітники, зайняті повний робочий день на ковальсько-пресовому виробництві.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII від 05 листопада 1991 року основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637), відповідно до якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 4, 5 Порядку№ 637 подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Пунктом 7 цього Порядку № 637 визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до п. 7 параграф "б" Порядку № 637 до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

Пункт 3 Порядку № 637 встановлює, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу органами Пенсійного фонду на місцях приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Водночас, судом встановлено з трудової книжки позивача БТ НОМЕР_1 від 17.01.1978, що 15.05.1988 позивачу присвоєна кваліфікація муляра Будівельно-монтажного поїзда № 714 Білтрансбуд, де він виконував роботи з капітального будівництва житлових будинків та інших споруд і де він пропрацював муляром безперервно до 01.08.2001, що складає 13 років 2 місяці 16 днів.

На підставі наказу начальника Південно-Західної залізниці № 130-Н від 17.12.1997 Будівельно-монтажний поїзд № 782 реорганізовано в Чернігівську виробничу дільницю у складі Будівельно-монтажного поїзда № 763 Шляхбудтрасту Південно-Західної залізниці.

Згідно наказу начальника Південно-Західної залізниці за № 124-Н від 28.02.2003 Київський будівельно-монтажний поїзд № 763 реорганізовано шляхом приєднання його до відособленого структурного підрозділу Київської дистанції цивільних споруд і водопостачання Південно-західної залізниці з 02.06.2003 року.

Згідно наказу начальника Південно-Західної залізниці № 161-Н від 27.07.2000 Дарницька дистанція цивільних споруд № 6, Київська дистанція цивільних споруд № 1, Київська дистанція водопостачання та сантехнічних пристроїв реорганізовані в Київську дистанцію цивільних споруд і водопостачання Південно-Західної залізниці.

Згідно наказу начальника Південно-Західної залізниці № 128-Н від 26.04.2005 Київську дистанцію цивільних споруд і водопостачання перейменовано в відокремлений структурний підрозділ ДТГО «Південно-Західна» залізниця Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1 Південно-Західної залізниці.

Згідно наказу в.о. начальника Південно-Західної залізниці № 001 від 01.12.2015 відокремлений підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління № 1 ДТГО «Південно-Західна залізниця № І реорганізовано шляхом перетворення у виробничий підрозділ Київське будівельно-монтажне експлуатаційне управління Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця» (довідка від 25.01.2017 БМЕУ- 16/174).

Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній Виробничого підрозділу Київського будівельно-монтажного експлуатаційного управління від 25.01.2017 № 176 ОСОБА_1 працював повний робочий день на посаді муляра Будівельно-монтажного поїзда № 714 з 15.05.1988 по 01.08.2001 та виконував роботи з капітального будівництва житлових будинків та інших споруд.

Відповідно до наказу начальника СМП-714 Беломитцева В. № 149 від 15.05.1988 на підставі протоколу № 3 тарифно-кваліфікаційної комісії присвоєно ОСОБА_1 кваліфікацію муляра 3-го розряду.

Наказом № 20 від 20.01.1989 СМП № 714 треста «Белтранстрою» в зв`язку з змінами об`ємів робіт проведено перестановку кадрів по бригадам: 1. «Бригада ОСОБА_1 - ОСОБА_1 - каменщик 3 р.».

Наказом начальника БМП № 763 ОСОБА_2 від 17.02.1993 № 25 створено комісію по атестації робочих місць. Комісії доручено провести атестацію робочих місць, а саме: - муляра, що працює в спеціалізованій ланці мулярів комплексних бригад, що підтверджує мою роботу в спеціалізованій ланці мулярів комплексних бригад.

Наказом начальника будівельно-монтажного поїзда № 763 Шляхбудтресту від 31.08.1995 № 148 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення», постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці у квітні-червні 1995 року в БМП-763 було проведено атестацію робочих місць за умовами праці членами атестаційної комісії та затверджено перелік робочих місць, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням, а саме: муляри, які працюють в спеціалізованій ланці мулярів комплексних бригад.

Тобто, підтвердженням того, що позивач постійно працював в Будівельно-монтажному поїзді № 714 і атестація робочих місць була здійснена під час його роботи є наказ № 149 від 15.05.1988, наказ № 20 від 20.01.1989, наказ БМП № 763 від 17.02.1993 № 25, наказ начальника будівельно-монтажного поїзда № 763 Шляхбудтресту від 31.08.1995 № 148.

Крім того, відповідно до «Картки условий труда» посада муляр підпадає під списки № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно із «Личной карточки № 257» заповненої на ОСОБА_1 , що дійсно він займав посаду муляра 4 р. в БМП-782, що також підтверджує його роботу на підприємстві.

01.08.2001 позивача звільнено з роботи за власним бажанням, що підтверджується також записом в трудовій книжці.

Вищезазначеними доказами підтверджується, що починаючи з 15.05.1988 по 01.08.2001 позивач працював повний робочий день в бригаді мулярів в організації і не переводився на жодну іншу посаду з неповним робочим днем, що підтверджується довідкою від 25.01.2017 № 176.

Крім того, відповідно до записів трудової книжки позивача зроблено запис під №1 від 09.01.1978, що «Принят смазчиком 1-го разряда в ровничный цех КПП» у розділі «Сведенья о прийме на работу, о переводах на другую работу и об увольнении (с указаним причин и со ссылкой на статью, пункт закона)» та у розділі «На основании чего внесена запись (документ, его дата и номер)» - «Пр14/ок от 17.01.78г.». Наступні записи свідчать про переведення позивача 25.03.1978 смазчиком 1 разряда. 06.06.1978 позивач звільнений з роботи за власним бажанням згідно поданої заяви на підставі наказу «Пр.№200/ок от 31.07.1978».

Також, згідно із довідкою від 22.10.2019 № 01/03-193 ПрАТ «Чексіл», яка видана ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про те, що він дійсно працював на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України. 09.01.1978 «Прийнят смазчиком 1-го разряда в ровничный цех КПП» («Пр14/ок от 17.01.78г.») і 06.06.1978 звільнений («Пр.№200/ок от 31.07.1978»).

У довідці № 01/03-194 від 22.10.2019 ПрАТ «Чексіл» «Про перейменування Чернігівського камвольно-суконного комбінату імені 50-річчя Радянської України» Чернігівський камвольно-суконний комбінат неодноразово перейменовувався, останній раз в Чернігівське ПАТ «Чексіл» 20.04.2018 протокол № 33.

Окрім того, ПрАТ «Чексіл» видало довідку про заробітну плату для обчислення пенсії № 392 від 22.10.2019 ОСОБА_1 за період роботи на підприємстві, що підтверджує його роботу на підприємстві.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про протиправність дій відповідача в частині відмови в підтвердженні позивачу періоду з 15.05.1988 по 30.08.2000 до пільгового стажу працю муляром в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 та з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України, та задоволення позову.

Нормами статті 2 КАС України встановлено, що адміністративні суди при оскарженні рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, серед іншого, перевіряють чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) та з урахуванням принципу верховенства права.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в нашому випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.

Згідно положень статті 3 Конституції України як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Отже, враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, зокрема, статті 114 Закону №1058, стандарти ЄСПЛ можуть і повинні бути застосовані до цього випадку.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України", п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України", п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо). Це, звичайно, не означає, що суд має приймати рішення на користь людини кожного разу, коли вона про це просить, але суд повинен оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними, тобто людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав навіть теоретично. Більше того, відповідно до статті 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою - статі, раси, кольору шкіри, мови, релігії, політичних чи інших переконань, національного чи соціального походження, належності до національних меншин, майнового стану, народження, або за іншою ознакою.

Відповідно до положень частини першої, третьої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п.75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява №38722/02).

Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

За таких обставин, суд доходить висновку, що не зараховуючи позивачеві пільговий стаж з 15.05.1988 по 30.08.2000 муляром в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 та з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України, відповідач діяв необґрунтовано, отже, порушені права позивача підлягають захисту, шляхом зарахування відповідного періоду його роботи до страхового та пільгового стажу.

При цьому, суд не обраховує дійсний пільговий стаж роботи позивача, що виключає можливість зобов`язання відповідача призначити позивачеві пільгову пенсію.

Нормами абзацу 2 частин четвертої статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області № 30/03-23 від 08.10.2019 про відмову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) у призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до п. «б» ч. 1 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як працівнику, зайнятому на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до пільгового стажу працю з 15.05.1988 по 30.08.2000 муляром в Чернігівській виробничій дільниці Будівельно-монтажного поїзда № 763 по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до пільгового стажу працю з 09.01.1978 по 06.06.1978 «смазчиком 1 разряда» на Чернігівському камвольно-суконному комбінаті імені 50-річчя Радянської України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) пенсію на пільгових умовах з часу звернення про призначення пенсії, а саме з 26.09.2019, як працівнику, зайнятому на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці по Списку № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-А, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 16 січня 2020 року.

Суддя О.Є. Ткаченко