Справа № 480/4665/19
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 січня 2020 р. Справа № 480/4665/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши в письмовому провадженні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 , фізична особа-підприємець, (далі по тексту - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області (далі по тексту - відповідач 1), Державної служби України з безпеки на транспорті (відповідач 2), і просить суд: позовну заяву ФОП ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування наказу задовольнити, визнати протиправною і скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Сумській області про застосування адміністративно-господарського штрафу №131323 від 31.10.2019 та розрахунки плати за проїзд №1038/19 від 03.10.2019 та №1039/19 від 03.10.2019, складені Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що після проведення перевірки транспортних засобів Управлінням було складено акти про перевищення транспортними засобами нормативних вагових параметрів, на підставі яких Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області винесено постанову №131323 про застосування адміністративно-господарського штрафу. Позивач вважає вказану постанову протиправною, необґрунтованою, складеною з порушенням вимог Постанови Кабінету Міністрів України №422 від 20.05.2013, у зв`язку з чим звернувся до суду з вимогами про її скасування.
Ухвалою суду від 20.11.2019 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування розрахунків плати за проїзд №1038/19 від 03.10.2019 та №1039/19 від 03.10.2019, складених Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області вiдносно ОСОБА_1 , оскільки вказана вимога не підлягає судовому розгляду.
Ухвалою суду від 20.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
12.12.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначає, що Управління діяло виключно в межах наданих йому повноважень та у спосіб передбачений чинним законодавством, оскільки оскаржувана постанова прийнята на підставі того, що під час перевірки виявлено порушення п. 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу транспортними засобами з перевищенням вагових обмежень на одиничну вісь. Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.43-49).
Дослідивши матеріали справи, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного.
З матеріалів справи судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 є власником двох автомобілей DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом STAS державний номер НОМЕР_2 та DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом FUEHAUF державний номер НОМЕР_4 з максимально допустимою вагою 40 т (а.с.12-15).
03.10.2019 Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці автомобільної дороги М-14 «Одеса- Мелітополь-Новозаводськ» (203 км+300м), була здійснена перевірка транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом FUEHAUF державний номер НОМЕР_4 завантаженого кукурудзою.
Після проведеного зважування було виявлено перевищення вагових параметрів в автомобілі на одиничну вісь. За результатами зважування був складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №179568 від 03.10.2019, у якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення п.22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень на одиночну вісь на 2,65 т (а.с.52).
Також, 03.10.2019 Чорноморським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки в пункті габаритно-вагового контролю, що знаходиться на ділянці а/д М-14 Одеса-Мелітополь-Новозаводськ (203 км + 300 м.) здійсненна перевірка транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_1 з напівпричепом STAS державний номер НОМЕР_2 .
Після проведення зважування даного автомобіля та причепу було виявлене перевищення вагових параметрів в автомобілі на одну одиничну вісь. За результатами зважування був складений акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №179569 від 03.10.2019, у якому зазначено, що під час перевірки виявлено порушення п.22.5 Правил дорожнього руху, а саме: перевезення вантажу транспортним засобом з перевищенням вагових обмежень по повній масі на 1,1 т, що становить 2,75 % від нормативної ваги, а також виявлено порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: порушення ч.1 абз. 3 у наданні послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлений дозвіл, що дає право на рух транспортних засобів з перевищенням вагових обмежень по повній масі (а.с. 50).
Позивач звернувся до Управління із заявою про перенесення розгляду справи на 31.10.2019 (а.с.56). За клопотанням позивача, розгляд справи відбувся 31.10.2019 в особистій присутності ОСОБА_1 , який був повідомлений під розписку (а.с.57). Під час розгляду справи, позивачем письмових пояснень не надано.
За результатами розгляду справи, керівником Управління Укртрансбезпеки у Сумській області винесено припис №0181410 щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт (а.с.52), а також постанову про застосування адміністративно- господарського штрафу № 131323 від 31.10.2019, за порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (а.с.51).
31.10.2019 позивачеві вручено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу, що підтверджується відміткою про отримання на зворотній стороні оскаржуваної постанови (а.с.18 зворотня сторона).
Позивач, вважаючи протиправною та необґрунтованою вищезазначену постанову, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд виходить з наступного.
За змістом п.15 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 (надалі - Порядок №1567), під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом (абзац 2).
Частиною 2 ст.29 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України №879 від 27.06.2007 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні (надалі - Порядок №879).
За визначенням, наведеним у пп.3 п.2 Порядку №879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.
Відповідно до пунктів 16-18 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль. У разі коли за допомогою автоматичних зважувальних пунктів виявлено факт перевищення встановлених габаритно-вагових параметрів, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу здійснюється на найближчому стаціонарному та/або пересувному пункті габаритно-вагового контролю. За результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.
Відповідно до п.3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №30 від 18.01.2001, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.
Відповідно до пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.
Аналіз наведеного дає підстави для висновку, що законодавцем передбачено критичну похибку в розмірі 2%, що еквівалентно 440 кг на строєну вісь, що дозволяє перевізнику самостійно враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого (кукурудза насипом), який під час транспортування здатний зміщуватись та розподілятись нерівномірно.
Однак, у даному випадку, за результатами зважування, було встановлено, що перевищення навантаження на строєну вісь перевищує гранично допустимі 2%.
Крім того, відповідно до пункту 8.15 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14 жовтня 1997 року № 363, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 року за № 128/2568 (далі - Правила № 363), вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.
Згідно пункту 12.5 Правил № 363 для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.
Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001, передбачено, що з спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.
Отже, вказаними нормами передбачено обов`язок забезпечення належного розміщення та кріплення вантажу, яке б унеможливлювало його зміщення під час руху. Зміщення вантажу, та як наслідок, перевищення встановлених вагових обмежень, є порушенням. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних умов для зважування транспортних засобів, які виконують перевезення сипучих вантажів.
Аналогічні висновки викладені у рішенні Верховного суду від 19 квітня 2018 року у справі № 814/1461/16.
Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.
За результатами зважування транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номер НОМЕР_3 з напівпричепом FUEHAUF державний номер НОМЕР_4 було встановлено, що нормативно допустиме навантаження на одиночну вісь - 11 т, тоді як у позивача виявлено перевищення вагових обмежень на одиночну вісь на 2,65 т.
За результатами зважування транспортного засобу DAF XF 105.460 державний номер ВМ 9378 НОМЕР_5 з напівпричепом STAS державний номер НОМЕР_2 було встановлено, що нормативно допустиме навантаження на одиночну вісь - 11 т, тоді як у позивача виявлено перевищенням вагових обмежень по повній масі на 1,1 т, що становить 2,75 % від нормативної ваги, а також виявлено порушення у наданні послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлений дозвіл, що дає право на рух транспортних засобів з перевищенням вагових обмежень по повній масі.
Суд зазначає, що згідно з п.28 Порядку №879, плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.
Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.
Статтею 33 Законом України «Про автомобільні дороги» передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Згідно із ч.3 ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» у разі перевезення вантажів з перевищенням вагових обмежень обов`язковим документом є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.
Згідно із п.16 Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994, перевезення великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом і за плату, що визначені окремими актами законодавства.
Транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху (пункт 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 за №30).
Таким чином, враховуючи вищевикладене та встановлений факт навантаження транспортних засобів, які належать позивачу, з перевищенням допустимих параметрів навантаження на вісь транспортного засобу, наявне порушення позивачем вимог ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт», за що передбачена відповідальність абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Дозволу, який дає право на рух автомобільними дорогами України або документу про внесення плати за проїзд великовагових транспортних засобів позивач під час перевірки не надав.
Враховуючи положення наведених норм, суд дійшов висновку, що процедура та підстави прийняття спірної постанови відповідають нормам чинного законодавства України.
Щодо тверджень позивача про те, що в актах про перевищення транспортними засобами нормативно вагових параметрів не зазначено відомостей щодо зважувального обладнання, суд зазначає наступне.
Форма таких документів затверджена Порядком взаємодії Державної інспекції України з безпеки на наземному транспорті, Міністерства внутрішніх справ України, Державного агентства автомобільних доріг України під час організації та проведення робіт із зважування та здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів на автомобільних дорогах загального користування, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України та Міністерства внутрішніх справ України №1007/1207 від 10.12.2013 та не передбачає зазначення таких даних.
Посилання позивача на той факт, що ним здійснювалося перевезення сипучого, тобто, подільного вантажу, а тому дозвіл на рух такого вантажу не видається, не спростовує вини позивача у порушенні законодавства, а навпаки, підтверджує той факт, що позивач, знаючи про пряму заборону такого перевезення законодавством України свідомо здійснив таке перевезення всупереч заборони, встановленій нормами чинного законодавства.
За викладених обставин, суд вважає, що відповідач під час розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт діяв у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством.
Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Разом із тим, як визначено частиною першою цієї статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Таким чином, суд дійшов висновку про правомірність прийняття Управлінням Укртрансбезпеки у Сумській області постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 31.10.2019 № 131323 у розмірі 1700 грн.
Водночас позивачем не наведено посилань на обставини та не надано суду доказів, що у своїй сукупності свідчили б про протиправність дій відповідачів та безпідставність винесення оскаржуваної постанови.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про скасування вище вказаної спірної постанови задоволенню не підлягають.
Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати в тому числі і судовий збір підлягають відшкодуванню в разі задоволення позову, або пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
З урахуванням прийняття судом рішення про відмову у задоволенні позову, не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Укртрансбезпеки у Сумській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька