Справа № 360/5354/19
Суддя: А.Г. Секірська
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

17 січня 2020 рокуСєвєродонецькСправа № 360/5354/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Секірська А.Г., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 до Луганського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку № 4264/2019 від 18.09.2019 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії на пільгових умовах на заяву від 16.08.2019;

- зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку зарахувати до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоди роботи ОСОБА_1 з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987, з 05.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 по 19.03.1990, з 20.03.1990 по 08.04.1995, з 10.04.1995 по 31.12.1998 згідно трудової книжки;

- зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку призначити пенсію на пільгових умовах за Списком № 1 ОСОБА_1 з дати звернення з заявою про призначення пенсії, тобто з 16.08.2019.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за час своєї трудової діяльності набув право на призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 згідно з Законом № 1058.

Вперше позивач звернувся до відповідача 16.08.2019 з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 та надав трудову книжку, копії паспорту та РНОКПП, індивідуальні відомості про застраховану особу ОК-5.

Листом від 20.08.2019 № 17438/02-22 позивача повідомлено про відсутність страхового стажу.

17.09.2019 між ГУ ДПС у Луганській області та ОСОБА_1 укладено договір № 0012 про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, відповідно до якого позивач 19.09.2019 сплатив 55083,60 грн єдиного внеску за попередній період з 01.01.2004 по 30.06.2006.

В межах трьох місяців з дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, а саме - 04.10.2019 позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 згідно із Законом № 1058 та надав уточнюючі довідки, накази про прийняття та звільнення з роботи, довідку про заробітну плату, довідку про зміну назви організації.

23.10.2019 за вих.№ 22733/03-22 відповідачем направлено поштою копію рішення про відмову в призначенні пенсії від 18.09.2019 № 4264/2019, яке отримано позивачем 04.12.2019 безпосередньо в УПФУ в м. Сєвєродонецьку.

Рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 № 4264/2019, надані довідки ОСОБА_1 уточнюючі довідки про періоди роботи з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987 учнем електрослюсаря підземного, а також періоди з 05.01.1990 по 18.02.1990 електрослюсарем підземним, з 19.02.1990 по 19.03.1990 учнем гірника підземного, з 20.03.1990 по 08.04.1995 гірником підземним на шахті «Брянківська», а також періоди роботи з 10.04.1995 по 31.12.1998 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» Стаханівського виробничого об`єднання по видобутку вугілля («Стахановвугілля») неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки зазначені довідки видані підприємствами неіснуючого територіального управління.

Період роботи з 01.01.1999 по 29.03.2001 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» можливо врахувати до пільгового стажу згідно відомостей в реєстрі застрахованих осіб.

Згідно трудової книжки та даним персоніфікованого обліку та даним персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 06 місяців, пільговий стаж складає 2 роки 2 місяці 29 днів.

Відповідно до рішення відповідача, на підставі ст. ст. 45, 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 за заявою від 04.10.2019 в зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу та необхідних документів, які підтверджують наявність пільгового стажу за Списком №1.

Позивач вважає рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку № 4264/2019 від 18.09.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправним та необґрунтованим, а дії відповідача щодо відмови у призначенні позивачеві пенсії на пільгових умовах на заяву від 16.08.2019 незаконними.

Оскільки вперше позивач звернувся до відповідача 16.08.2019 та протягом трьох місяців надав всі необхідні документи, відповідач повинен був призначити пенсію з 16.08.2019.

Ухвалою суду від 21.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження (арк. спр. 1-2).

11.01.2020 за вх. № 1131/2020 від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній заперечував проти позовних вимог з огляду на наступне.

16.08.2019 позивач звернувся до управління з заявою щодо розрахування йому наявного страхового стажу для заключення договору з ДФС, а не з заявою (як стверджує позивач) про призначення пенсії.

Заява позивача щодо розрахування йому наявного страхового стажу для заключення договору з ДФС від 16.08.2019 була розглянута управлінням, на адресу позивача надіслано обґрунтовану відповідь з роз`ясненнями.

04.10.2019 позивач звернувся до УПФУ в м.Сєвєродонецьку із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на пільгових умовах по списку №1 згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Для призначення пенсії позивачем до заяви про призначення пенсії було надано: - копія паспорта серія НОМЕР_1 виданий 13.04.1999; - довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру ; - трудова книжка серії НОМЕР_2 від 05.08.1987; - трудова книжка серії НОМЕР_3 від 10.05.2011; - військовий квиток НОМЕР_6 від 03.12.1987; - диплом НОМЕР_7 від 27.07.1987; - довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №138-143 від 28.01.2019; - накази про атестацію робочих місць №73/к від 19.12.1996, №235 від 14.11.1997; - копії наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи: МС000000027 від 10.05.2011, МС000000036 від 29.12.2011, МС000000007 від 10.01.2012, МС000000037 від 10.07.2012, МС000000142 від 24.07.2012, МС000000113 від 28.11.2012, МС000000182 від 29.11.2012, С0109 від 10.09.2013, 3/30 від 08.02.2017, 8 від 30.11.2015, 0 від 23.11.2016, ФЕ000000017 від 14.02.2017, ФЕ000000068 від 19.11.2017, ФЕ від 22.02.2017, ФЕ000000672 від 27.11.2018, МСТ00000001 від 28.11.2018, №2 від 30.01.2019; - довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №144, 145 від 28.01.2019; №148, 149 від 28.01.2019, №804, 805 від 24.05.2019; - довідки про заробітну плату з 01.07.2000, накази: №15 від 28.03.2014, б/н від 24.01.2019, б/н від 23.01.2019, №МСТ-08/0001 від 02.09.2019, №1 від 20.07.2011, №1 від 14.12.2014, №1 від 18.05.2016; - довідки про зміну назви організації №150, 151 від 28.01.2019.

Надані ОСОБА_1 уточнюючі довідки про періоди роботи з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987 учнем електрослюсаря підземного, а також періоди з 05.01.1990 по 18.02.1990 електрослюсарем підземним, з 19.02.1990 по 19.03.1990 учнем гірника підземного, з 20.03.1990 по 08.04.1995 гірником підземним на шахті «Брянківська», а також періоди роботи з 10.04.1995 по 31.12.1998 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» Стаханівського виробничого об`єднання по видобудку вугілля («Стахановвугілля») неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки зазначені довідки видані підприємствами неіснуючого територіального управління.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Період страхового стажу, починаючи з 01 липня 2000 року - враховується за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку. Тому період роботи з 01.01.1999 по 29.03.2001 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» можливо врахувати до пільгового стажу згідно індивідуальних відомостей, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно наданих документів та даних в реєстрі застрахованих осіб страховий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 6 місяців, пільговий стаж - 2 роки 2 місяці 29 днів.

Враховуючи наведене та на підставі статей 45, 114 Закону № 1058 управлінням на законних підставах прийнято рішення від 18.10.2019 (в даті винесення допущено описку, помилково зазначена дата 18.09.2019, проте вірно вважати - 18.10.2019) № 4264/2019 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за віком на пільгових умовах за Списком № 1 за заявою від 04.10.2019 у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу та необхідних документів, які підтверджують наявність пільгового стажу за Списком № 1.

На підставі викладеного відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 (арк. спр. 12-13), звернувся 16.08.2019 до УПФУ в м. Сєвєродонецьку з заявою від 16.08.2019 (вх. № 5855/22), в якій просив розрахувати наявний страховий стаж для укладення договору з ДФС (арк.спр. 73).

20.08.2019 відповідачем вручено ОСОБА_1 відповідь за вих. № 17438/02-22, в якій зазначено, що згідно поданих документів для розрахунку стажу - оригіналів трудових книжок, копій паспорта, ідентифікаційного коду, індивідуальних відомостей про застраховану особу ОК-5 до розрахунку страхового стажу можливо зарахувати 20 років 15 днів. Згідно із Законом № 1058 (стаття 114) заявник має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах з 06.07.2019, після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менш 22 років 6 місяців (арк.спр. 69).

20.08.2019 позивач звернувся до ГУ ДФС у Луганській області з заявою про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (одноразова сплата єдиного внеску) (арк.спр. 15).

17.09.2019 між ГУ ДПС у Луганській області та ОСОБА_1 укладено договір № 0012 про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, відповідно до умов якого ОСОБА_1 сплачує єдиний внесок за попередній період з 01.01.2004 по 30.06.2006 в розмірі 55083,60 грн (арк.спр. 16-17).

Згідно із квитанцією від 19.09.2019 № 0.0..1 сплачено ЄСВ від ОСОБА_1 в розмірі 55083,60 грн (арк.спр. 18).

04.10.2019 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого Порядком №22-1 зразка про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 (арк. спр. 59).

Разом із заявою позивач надав документи: копію паспорта серія НОМЕР_1 виданий 13.04.1999; копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру ; трудову книжку серії НОМЕР_2 від 05.08.1987; трудову книжку серії НОМЕР_3 від 10.05.2011; військовий квиток НОМЕР_6 від 03.12.1987; диплом НОМЕР_7 від 27.07.1987;

довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах №138-143 від 28.01.2019; копії наказів про атестацію робочих місць №73/к від 19.12.1996, №235 від 14.11.1997; копії наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи: МС000000027 від 10.05.2011, МС000000036 від 29.12.2011, МС000000007 від 10.01.2012, МС000000037 від 10.07.2012, МС000000142 від 24.07.2012, МС000000113 від 28.11.2012, МС000000182 від 29.11.2012, С0109 від 10.09.2013, 3/30 від 08.02.2017, 8 від 30.11.2015, 0 від 23.11.2016, ФЕ000000017 від 14.02.2017, ФЕ000000068 від 19.11.2017, ФЕ від 22.02.2017, ФЕ000000672 від 27.11.2018, МСТ00000001 від 28.11.2018, №2 від 30.01.2019; довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 №144, 145 від 28.01.2019; №148, 149 від 28.01.2019, №804, 805 від 24.05.2019; довідки про заробітну плату з 01.07.2000, накази: №15 від 28.03.2014, б/н від 24.01.2019, б/н від 23.01.2019, №МСТ-08/0001 від 02.09.2019, №1 від 20.07.2011, №1 від 14.12.2014, №1 від 18.05.2016; довідки про зміну назви організації №150, 151 від 28.01.2019 (арк. спр. 59 зв. - 60).

Листом від 04.10.2019 № 668/9/12-32-52-06 ГУ ДПС у Луганській області повідомило УПФУ в м. Сєвєродонецьку, що ОСОБА_1 відповідно до украденого договору про добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування від 17.09.2019 № 0012 сплачено страхові внески за період з 01.01.2004 по 30.06.2006 в сумі 55083,60 грн; звіт про суми добровільних внесків, передбачених договором про добровільну участь, які підлягають сплаті, та суми доплати до фіскальних органів за 2004, 2005 рік та шість місяців 2006 року надано 25.09.2019 (арк.спр. 68).

Рішенням відповідача від 18.09.2019 № 4264/2019 ( ОСОБА_1 ) позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 за заявою від 04.10.2019 у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного пільгового стажу та необхідних документів, які підтверджують наявність пільгового стажу за списком № 1 (арк. спр. 68).

В обґрунтування оскаржуваного рішення зазначено, що згідно пункту 2 статті 114 Закону № 1058 пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим КМУ, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 22, 6 років у чоловіків з 01.04.2019 по 31.03.2020, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим пункту 2 статті 114, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Зазначено про необхідність надання уточнюючих довідок для підтвердження пільгового стажу, та що надані ОСОБА_1 уточнюючі довідки про періоди роботи з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987 учнем електрослюсаря підземного, періоди з 05.01.1990 по 18.02.1990 електрослюсарем підземним, з 19.02.1990 по 19.03.1990 учнем гірника підземного, з 20.03.1990 по 08.04.1995 гірником підземним на шахті «Брянківська», періоди роботи з 10.04.1995 по 31.12.1998 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» Стаханівського виробничого об`єднання по видобудку вугілля («Стаханов вугілля») неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки зазначені довідки видані підприємствами неіснуючого територіального управління.

Період роботи з 01.01.1999 по 29.03.2001 гірником очисного забою на шахті «Ломоватська» ДП «Первомайськвугілля» можливо врахувати до пільгового стажу згідно індивідуальних відомостей, наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Зазначено, що згідно трудової книжки та даним персоніфікованого обліку страховий стаж ОСОБА_1 становить 22 роки 06 місяців, пільговий стаж - 2 роки 2 місяці 29 днів (арк.спр. 67).

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив про описку у даті рішення - не 18.09.2019, а 18.10.2019, разом з тим доказів внесення змін до рішення суду не надано.

Відповідно до витягу з ІКІС ПФУ: Підсистема призначення та виплати пенсії загальний трудовий стаж ОСОБА_1 складає 22 роки 6 місяців 0 днів, пільговий стаж за списком № 1 - 2 роки 0 місяців 0 днів (арк. спр. 61).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон № 1058), Законом України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637), Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105 (далі - Порядок № 18-1).

Закон № 1058 визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058 закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058 встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини другої статті 114 Закону № 1058 визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу - з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 22 років 6 місяців у чоловіків.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Таким чином, умовами для призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 є досягнення 50-річного віку, наявність страхового стажу 22 роки 6 місяців та наявність пільгового стажу не менше 10 років.

Згідно з паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 13.04.1999 Брянківським МВ УМВС України в Луганській області, дата народження позивача - 05.07.1969, тобто 04.10.2019 позивачу виповнилося 50 років 2 місяці (арк.спр. 12-13).

Тобто, станом на 04.10.2019 (дата звернення з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах) позивач досяг віку, визначеного вимогами статті 114 Закону № 1058.

Загальний страховий стаж позивача, обчислений відповідачем, з урахуванням сплати ЄСВ за період з 01.01.2004 по 30.06.2006, становить 22 роки 06 місяців, що підтверджується витягом з ІКІС ПФУ: Підсистема Призначення та Виплати Пенсії (арк.спр. 61).

Щодо необхідного пільгового стажу у кількості не менше 10 років, суд зазначає, що відповідачем за даними ОК-5 зараховано до пільгового стажу за Списком № 1 період роботи з 01.01.1999 по 29.03.2001 - 2 роки 2 місяці 29 днів (арк.срп. 62).

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 НОМЕР_2 щодо спірних періодів роботи містить наступні записи:

- № 1 та № 2 - 01.09.1986 - 21.07.1987 - навчання в ПТУ № 18 м. Брянка, диплом № 230465 від 27.07.1987;

Шахта «Брянківська» Стахановського виробничого об`єднання по видобутку вугілля:

-№ 3 від 23.07.1987 - прийнятий електрослюсарем ІV розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ № 611/к від 23.07.1987;

- № 4 від 27.11.1987 - звільнений у зв`язку з призовом до радянської армії п. 3 ст. 36 КЗпП УРСР, наказ № 1058/к від 01.12.1987;

- № 5 та № 6 - 10.12.1987 - 27.11.1989 - служба в Радянській Армії, військовий квиток № 9044058;

- № 7 від 05.01.1990 - прийнятий електрослюсарем ІІІ розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ № 10/к від 05.01.90;

- № 8 від 19.02.1990 - переведений учнем гірника І розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ № 131/к від 19.02.90;

- № 9 від 20.03.1990 - переведений гірником ІІІ розряду з повним робочим днем на підземній роботі, наказ № 126 від 20.03.90;

- № 10 від 25.01.1994 - переведений гірномонтажником підземним з повним робочим днем на підземній роботі, наказ № 42/к від 24.01.1994;

- № 11 від 08.04.1995 - звільнений за ст. 36 п. 2 КЗпП України за переводом на шахту «Ломоватська», наказ № 271/к від 10.04.1995;

- № 12 від 10.04.1995 - прийняти гірником підземним 2 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 70к від 10.04.1995;

- № 13 від 18.07.1995 - переведений гірником очисного забою 5 розряду з повним робочим днем під землею, наказ № 137-к від 18.07.1995;

- № 14 від 16.09.1996 - шахта «Ломоватська» перейменовано в «ДВАТ шахта Ломоватська»;

- № 15 від 29.03.2001 - звільнений за власним бажанням, ст. 38 КЗпП України, наказ № 62 к від 29.03.2001 (арк. спр. 63-65).

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що періоди роботи позивача з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987, з 05.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 по 19.03.1990, з 20.03.1990 по 08.04.1990, з 10.04.1995 по 31.12.1998 неможливо зарахувати до пільгового стажу, оскільки уточнюючі довідки видані підприємствами неіснуючого територіального управління.

Підстави незарахування до пільгового стажу періоду навчання в ПТУ № 18 м. Брянка з 01.09.1986 по 21.07.1987 та служби в Радянській Армії з 10.12.1987 по 27.11.1989 в рішенні про відмову в призначенні пенсії не зазначені, проте військовий квиток, диплом та трудова книжка з відповідними записами позивачем надавалася.

Суд зазначає, що відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно із пунктом 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92 (приклади у додатках 1, 2).

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 (далі - Порядок проведення атестації робочих місць), атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено Законом №1788 (статті 13, 62), і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Судом установлено, що записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи з 23.07.1987 по 27.11.1987, з 05.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 по 19.03.1990 містять всі необхідні відомості про пільговий характер роботи, повний робочий день під землею.

Запис щодо періоду з 10.07.1987 по 22.07.1987 у трудовій книжці відсутній, тобто у разі, якщо позивач виявляє бажання врахувати зазначений період у пільговий стаж, уточнююча довідка має бути надана. В трудовій книжці зазначено про навчання у період з 01.09.1986 по 21.07.1987 в ПТУ № 18 м. Брянка, а не про роботу учнем електрослюсаря підземного, тому цей період на підставі трудової книжки до пільгового стажу не може бути враховано, натомість відповідач має надати оцінку можливості зарахування всього періоду навчання (або окремих періодів) до пільгового стажу на підставі відомостей з трудової книжки та диплома.

Записи щодо періодів роботи ОСОБА_1 з 20.03.1990 по 08.04.1995, з 10.04.1995 по 31.12.1998 містять відомості про повний робочий день під землею, проте відсутні відомості про атестацію робочих місць з 21.08.1992, тому ці періоди з 21.08.1992 можуть бути зараховані до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 лише за умови надання уточнюючих довідок.

З огляду на наведене, виходячи зі змісту оскаржуваного рішення, позовних вимог ОСОБА_1 , розрахунку стажу ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до стажу, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах періоди з 23.07.1987 по 27.11.1987, з 05.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 по 19.03.1990, з 20.03.1990 по 21.08.1992 на підставі даних трудової книжки, і помилковим є зазначення про необхідність надання уточнюючих довідок.

Щодо решти спірних періодів, про які зазначає позивач, разом з заявою від 04.10.2019 позивачем було надано довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, від 28.01.2019 №№ 138-143 (арк. спр. 37-42); накази про атестацію робочих місць № 73/к від 19.12.1996, № 235 від 14.11.1997 (арк. спр. 43,44); копії наказів про прийняття на роботу та звільнення з роботи № № 611/к, № 1058/к, № 10/к, 131/к, 739/к, 42/к, 271/к, 70 к, 137-к, 62 к, про зміну штатного розкладу № 139 (арк. спр. 25-36); довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000: № 144,145 від 28.01.2019 (арк. спр. 47,48), № 148, 149 від 28.01.2019 (арк. спр. 45,46), № 804, 805 від 24.05.2019 (арк. спр. 49,50); довідки про зміну назви організації № 150, 151 від 28.01.2019 (арк. спр. 51,52), які засвідчені печатками державного унітарного підприємства ЛНР «Вуглереструктуризація», ЛНР, м. Стаханов.

Зі змісту оскаржуваного рішення слідує, що спірні періоди роботи не зараховано відповідачем до пільгового стажу, оскільки уточнюючі довідки видані підприємствами неіснуючого територіального управління, з посиланням на те, що згідно із пунктом 20 Порядку № 637 документи, в тому числі уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, які знаходяться в районах проведення антитерористичної операції, є недійсними і не створюють правових наслідків і, відповідно, не можуть бути враховані при призначенні пенсії.

Змісту довідок, наказів про проведення атестації робочих місць та інших документів, наданих позивачем, відповідач оцінку не надавав.

Щодо доводів відповідача про неможливість підтвердження уточнюючими довідками, засвідченими печатками державного унітарного підприємства ЛНР «Вуглереструктуризація», ЛНР, м. Стаханов, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Отже, позивач опинився в ситуації, що відповідно позбавляє його можливості забезпечити належний захист своїх прав.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Також суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з тимчасовою окупацією певних територій Луганської області, відмова відповідачем - органом державної влади позивачу - фізичній особі у реалізації її права на призначення пенсії з підстави знаходження підприємств та установ, які видали документи на підтвердження пільгового стажу роботи, на тимчасово непідконтрольній українській владі території, не є пропорційною меті, якої намагався досягти відповідач цією відмовою, та така відмова порушує баланс між конституційним правом позивача на соціальне забезпечення та завданням відповідача щодо перевірки правильності нарахування пенсії.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач повинен був надати належну оцінку всім наданим позивачем для підтвердження пільгового стажу роботи документам, які видані та засвідчені печатками державного унітарного підприємства ЛНР «Вуглереструктуризація», відомості в яких, як встановлено судом, не суперечать відомостям, що містяться в трудовій книжці ОСОБА_1 .

Зазначений висновок суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 22.10.2018 у справі № 235/2357/17.

З огляду на наведене, рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 18.09.2019 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 згідно п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права у вигляді зобов`язання відповідача зарахувати певні періоди роботи до пільгового стажу та призначити пенсію, суд зазначає таке.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення відповідача, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1, вмотивовано виключно неможливістю врахування періодів роботи з 10.07.1987 по 22.07.1987, з 23.07.1987 по 27.11.1987, з 05.01.1990 по 18.02.1990, з 19.02.1990 по 19.03.1990, з 20.03.1990 по 08.04.1995, з 10.04.1995 по 31.12.1998 до пільгового стажу через відсутність уточнюючих довідок, виданих належними підприємствами, проте, як зазначалося вище, не надано оцінки можливості зарахування до пільгового стажу періодів навчання в ПТУ з 01.09.1986 по 21.07.1987 та військової служби з 10.12.1987 по 27.11.1989.

Крім того, відповідачем взагалі не досліджувався зміст наданих ОСОБА_1 уточнюючих довідок, наказів про проведення атестації та інших документів.

Фактично всі зазначені обставини свідчать про протиправність оскаржуваного рішення, та є підставою для його скасування.

Що стосується вимог позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу певний стаж роботи та призначити позивачу пенсію, вони задоволенню не підлягають через неможливість перебирання судом дискреційних повноважень органу ПФУ шляхом обчислення пільгового стажу позивача та самостійного вивчення документів, зміст яких не досліджувався відповідачем.

Правову позицію, що вирішення питання призначення пенсії є виключною компетенцією Пенсійного фонду, у зв`язку з чим належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву про призначення пенсії на пільгових умовах, висловлено Верховним Судом у постанові від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17 (реєстраційний номер рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень 72694515).

З огляду на наведене, з метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення УПФУ в м. Сєвєродонецьку від 18.09.2019 № 4264/2019 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 , та зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04.10.2019 № 4264 з врахуванням правової оцінки, наданої судом в рішенні.

При цьому суд зауважує, що заява, подана ОСОБА_1 до відповідача 16.08.2019, містила вимоги розрахувати наявний страховий стаж для укладення договору з ДФС, а не про призначення пенсії, та її форма не відповідає формі, затвердженій Порядком № 22-1. Відповідь на цю заяву відповідачем правомірно надано листом від 20.08.2019 № 17438/02-22, після отримання якої позивачем реалізовано право на укладення з ДФС договору про одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, внаслідок чого стало можливим зарахування до загального страхового стажу періоду роботи з 01.01.2004 по 30.06.2006.

Тому доводи позивача про виникнення у відповідача обов`язку призначити пенсію саме після звернення його з заявою від 16.08.2019 є помилковими.

Обов`язок щодо прийняття рішення про призначення або відмову у призначенні пенсії виник у відповідача після отримання заяви ОСОБА_1 від 04.10.2019 № 4264, яке було прийнято відповідачем з допущенням описки в даті рішення - 18.09.2019. Оскільки таку описку не виправлено шляхом внесення змін до рішення, правильна дата прийняття останнього не може бути достеменно встановлена судом, тому в суду відсутні підстави вважати вірною дату прийняття рішення 18.10.2019, як зазначає відповідач у відзиві. Тобто скасуванню підлягає індивідуальний акт, датований 18.09.2019.

Разом з тим, відповідно до пункту 1 частини першої статті 45 Закону № 1058 пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач досяг віку, визначеного статтею 114 Закону № 1058, 05.07.2019, з заявою про призначення пенсії звернувся 04.10.2019, тобто в межах трьох місяців з дня досягнення пенсійного віку, відповідно пенсія має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно із частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією про сплату від 12.12.2019 № 17 (арк. спр. 3).

Частиною восьмою статті 139 КАС України встановлено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, суд вважає за необхідне присудити на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (код за , місцезнаходження: 93401, Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 18 вересня 2019 року № 4264/2019 ( ОСОБА_1 ) щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 04 жовтня 2019 року № 4264 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України в Попаснянському районі Луганської області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Суддя А.Г. Секірська