Справа № 520/13342/19
Суддя: Мінаєва К.В.
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

17 січня 2020 р. Справа № 520/13342/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мінаєвої К.В., розглянувши в порядку письмового провадження питання поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі за позовом Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" (вул. Мироносицька, буд. 25,м. Харків,61002, ) до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (вул. Студентська, буд. 5/6,м. Харків,61024, ) про визнання бездіяльності протиправною та зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, Державна установа "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії", з адміністративним позовом, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 24.12.2019 р., просить суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу не зняття арешту з належного позивачу майна, накладеного постановою АА 741125 від 28.07.2006 року державним виконавцем Черкашиной Т.А. відділу державної виконавчої служби у Київському районі м.Харкова, при закритті невідомого виконавчого провадження з примусового виконання вимог про сплату боргу №Ю58У від 04.04.06р., 03.06.06р., 05.06.06р., виданих управлінням пенсійного фонду України в Харківській області;

- зняти арешт з майна та оголошення заборони на його відчуження, що належить Державній установі «Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії», накладений постановою АА 741125 від 28.07.2006 року державного виконавця Черкашиной Т.А. відділу державної виконавчої служби у Київському районі м.Харкова, про арешт майна боржника, щодо примусового виконання вимог про сплату боргу №Ю58У від 04.04.06р., 03.06.06р., 05.06.06р., виданих управлінням пенсійного фонду України в Харківській області;

- стягнути з Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області за рахунок державних асигнувань на користь ДУ «НІОХІМ» судові витрати.

Ухвалою від 11.12.2019р. позов було залишено без руху. Ухвалою суду від 02.01.2020 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження з викликом сторін.

Позивачем надано до суду заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними та поновити строк. В обґрунтування зазначає, що про наявність не знятого арешту автомобіля дізнався в сервісному центрі МВС в Харківській області, отримавши довідку від 27.09.2019 р. та копію постанови про арешт боржника АА 741125. До цього часу позивачу було не відомо про накладений арешт.

Дослідивши обставини, викладені в заяві позивача, враховуючи нормативне врегулювання питання строків звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно ч.1 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Пунктом 1 ч.2 ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено: позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 121 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як зазначає позивач, для встановлення дійсності арешту за оскаржуваною постановою та наявність підстав для визнання діючим арешту майна, позивачу потрібен був час. Після отримання ним витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна №63427933 від 29.11.2019р., позивач вважав, що з цього часу відсутні підстави для існування арешту майна за вищевказаною постановою та наявність порушених прав законно розпоряджатись власним майном, а саме автомобілем марки ГАЗ-22171, 2001 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . У зв`язку з чим, позивачу стало зрозуміло про бездіяльність Київського відділу державної виконавчої служби м.Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області з приводу не зняття арешту з належного позивачу майна, накладеного постановою АА 741125 від 28.07.2006 року державним виконавцем Черкашиной Т.А. відділу 1 державної виконавчої служби у Київському районі м.Харкова, при закритті виконавчого провадження з примусового виконання вимог про сплату боргу № Ю58У від 04.04.06р., 03.06.06р., 05.06.06р. виданих управлінням пенсійного фонду України в Харківській області.

В матеріалах справи міститься заява позивача від 09.10.2019 р. до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, якою просив вжити термінових заходів щодо зняття арешту, накладеного постановою, та повідомлення про результати вжитих заходів та підстав не зняття станом на 09.10.2019 р. арешту.

Отже, позивач скористався можливістю досудового звернення до відповідача та обґрунтовано очікував на відповідь на вищевказану заяву та знаття відповідачем арешту майна, якої відповідачем так надано і не було.

Відповідно до положень ст.55 Конституції України, держава кожному гарантує право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно ч.1 ст.6 Європейської Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Зі змісту Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Проніна проти України" вбачається: суд зобов`язаний надавати відповідь на кожен з специфічних, доречних та важливих доводів заявника, а також давати обґрунтування своїх рішень.

З метою запобігання обмеження прав позивача на доступ до правосуддя, суд вважає поважним пропуск строку звернення до суду та вважає за можливе поновити строк звернення до суду з даним позовом.

Керуючись статтями 121, 122, 243, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі №520/13342/19 - задовольнити.

Поновити строк Державній установі "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" для звернення до суду по справі за позовом Державної установи "Державний науково-дослідний і проектний інститут основної хімії" до Київського відділу державної виконавчої служби м. Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зняття арешту з майна.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Оскарження ухвали суду про поновлення строку на звернення до суду в адміністративній справі не передбачено статтями 121, 294 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали виготовлено 17 січня 2020 року.

Суддя Мінаєва К.В.