Справа № 140/3366/19
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3366/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (далі - ФОП ОСОБА_2 , позивач) звернувся в суд з позовом про визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Волинській області (далі - ГУ ДФС у Волинській області) щодо нарахування пені в автоматичному режимі ІС «Податковий блок» у розмірі 15 899 грн 33 коп. та зобов`язання зняти з обліку нараховану пеню.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ГУ ДФС у Волинській області проведено перевірку ФОП ОСОБА_2 за результатами якої 11 грудня 2018р. складено акт № 26178/03-20-13-02/. На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб у розмірі 82 257 грн 68 коп., яке отримане позивачем 01 лютого 2019 року. Зобов`язання визначенні податковим повідомленням-рішенням № від 26 грудня 2018 року сплачені 08 лютого 2019 року відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України (далі - ПК України) в десятиденний термін з дня його отримання, на бюджетний рахунок вказаний у податковому повідомленні-рішенні. Однак, 11 лютого 2019 року позивачем було виявлено, що сплачені кошти повернулись на поточний рахунок. У телефонній розмові з податковим інспектором було отримано пояснення, що кошти повернулись по причині зміни бюджетних рахунків. Після отримання даної інформації, кошти були перераховані на новий бюджетний рахунок у той же день 11 лютого 2019 року.

У зв`язку з наведеним та як вважає позивач не з його вини, виникло несвоєчасне зарахування коштів з податку на доходи фізичних осіб та нараховано штрафні-фінансові санкції у розмірі 10% від основної суми 8 225 грн 06 коп. згідно податкового повідомлення- рішення від 12 квітня 2019 року 2019 №, які позивачем сплачено.

Крім того, 09 лютого 2019 року ГУ ДФС у Волинській області проведено нарахування донарахованих грошових зобов`язань та сум штрафних (фінансових) санкцій за актом перевірки №26178/02- 20-13-02/ від 11 грудня 2018 року, а у зв`язку з невчасною сплатою грошових зобов`язань за результатами річного декларування податку на доходи фізичних осіб за 2016-2017 роки та штрафних (фінансових) санкцій, що встановлено проведеною перевіркою, 11 лютого 2019 року проведено нарахування пені згідно статті 129 ПК України у сумі 15 899 грн 33 коп в автоматичному режимі ІС «Податковий блок».

З нарахованою сумою пені у розмірі 15 899 грн 33 коп. позивач не погоджується та вважає таке нарахування незаконним. Вказує, що оскільки грошове . грошове зобов`язання, яке було визначено у податковому повідомленні-рішенні від 26 грудня 2018 року № сплачено, то нарахування пені згідно статті 129 ПК України у сумі 15 899 грн 33 коп. в автоматичному режимі ІС «Податковий блок» є безпідставним та незаконним.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 25 листопада 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

У відзиві на позовну заяву від 06 грудня 2019 року відповідач заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, вважає їх безпідставними та необґрунтованими з тих підстав, що нараховуючи, пеню, ГУ ДФС у Волинській області діяло на підставі і в порядок наданих повноважень. За даними ІКП 09 лютого 2019 року позивачу проведено нарахування донарахованих сум, в тому числі і суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за результатами річного декларування (код платежу 11010500) - 82257,68 грн. (в т.ч. штрафні санкції). У зв`язку з невчасною сплатою грошових зобов`язань за результатами річного декларування податку на доходи фізичних осіб за 2016-2017 роки та штрафних (фінансових) санкцій 11 лютого 2019 року проведено нарахування пені згідно статті 129 ПК України у сумі 15899,33 грн. в автоматичному режимі ІС «Податковий блок», яка сплачена позивачем 20 лютого 2019 року. . З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Інші заяви по суті справи та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні від учасників справи не надходили.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази, письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що позивач ФОП ОСОБА_2 зареєстрований як суб`єкт господарювання з 01 вересня 2000 року.

ГУ ДФС у Волинській області проведено перевірку СГД ОСОБА_2 за результатами якої 11 грудня 2018 року складено акт № 26178/03-20-13-02/ «Про результати планової документальної виїзної перевірки СГД ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017р.».

На підставі вказаного акту ГУ ДФС у Волинській області винесено податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2018 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на 82 257 грн. 68 коп., в тому числі: за податковими зобов`язаннями - 54 838 грн. 45 коп., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) - 27419 грн. 23 коп. Вказаним податковим повідомленням-рішенням зобов`язано позивача сплатити грошове зобов`язання на бюджетний рахунок одержувача 3129, 38051994, Управління державної казначейської служби України в Ківерцівському районі Волинської області в установі банку Казначейство України (ел. адм. подат.), МФО 899998, «*; 131; сплата грошових зобов`язань по акту перевірки від 11.12.2018 №26178/03-20-13-02/ ;» протягом десяти календарних днів, наступних за днем узгодження відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України.

08 лютого 2019 року позивач сплатив грошові зобов`язання по акту перевірки від 11 грудня 2018 року № 26178/03-20-13-02/ в сумі 82257 грн 68 коп. на реквізити вказані в податковому повідомленні-рішенні № від 26 грудня 2018 року. Однак, вказані кошти повернулися на рахунок позивача, у зв`язку зі зміною бюджетних рахунків.

11 лютого 2019 року позивач повторно сплатив грошові зобов`язання по акту перевірки від 11 грудня 2018 року № 26178/03-20-13-02/ в сумі 82257 грн 68коп. на нові реквізити.

Судом також встановлено, що 09 лютого 2019 року визначена податковим повідомленням-рішенням № від 26 грудня 2018 року сума донарахувань відображена в інтегрованій картці платника.

Крім того, у зв`язку з невчасною сплатою грошових зобов`язань за результатами річного декларування податку на доходи фізичних осіб за 2016-2017 роки та штрафних (фінансових) санкцій 11 лютого 2019 року проведено нарахування пені згідно статті 129 ПК України у сумі 15899,33 грн. в автоматичному режимі ІС «Податковий блок», яка сплачена позивачем 20 лютого 2019 року.

У зв`язку з невчасним зарахуванням коштів з податку на доходи фізичних осіб та штрафних (фінансових) санкцій позивачу також нараховано штрафні фінансові санкції в розмірі 10% від суми основного боргу - 8225 грн. 06 коп., які позивачем сплачено.

Позивач, вважаючи протиправним нарахування пені в автоматичному режимі ІС «Податковий борг» у розмірі 15 899 грн. 33 коп., звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 16.1.4 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктом 58.1 статті 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до пункту 58.3 статті 58 ПК України податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Як встановлено з матеріалів справи, податкове повідомлення-рішення № від 26 грудня 2018 року повернулася до контролюючого органу «за закінченням терміну зберігання» 30 січня 2019 року, а тому граничним строком сплати податкових зобов`язань є 09 лютого 2019 року.

09 лютого 2019 року визначена податковим повідомленням-рішенням № від 26 грудня 2018 року сума донарахувань відображена в інтегрованій картці позивача.

Разом з тим, 08 лютого 2019 року позивач сплатив грошові зобов`язання по акту перевірки від 11 грудня 2018 року № 26178/03-20-13-02/ в сумі 82257,68 грн. на реквізити вказані в податковому повідомленні-рішенні № від 26 грудня 2018 року. Однак, вказані кошти повернулися на рахунок позивача, у зв`язку зі зміною бюджетних рахунків.

11 лютого 2019 року позивач повторно сплатив грошові зобов`язання по акту перевірки від 11 грудня 2018 року № 26178/03-20-13-02/ в сумі 82257,68 грн. на нові реквізити.

Проте, 11 лютого 2019 року відповідачем проведено нарахування пені згідно статті 129 ПК України у сумі 15899,33 грн. в автоматичному режимі ІС «Податковий блок».

Пеня за положеннями підпункту 14.162 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Системний аналіз положень пункту 14.1.153, 14.1.175 та 14.162 пункту 14.1 статті 14 ПК України свідчить про те, що об`єктом нарахування пені є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплачена платником податків у встановлений строк. Відтак, обов`язковими умовами нарахування пені є їх сукупність, а саме наявність у платника податку обов`язку по сплаті узгодженого грошового зобов`язання та порушення строків його сплати. Самого факту наявності узгодженого грошового зобов`язання, яке сплачене у встановлені Кодексом строки, недостатньо для нарахування пені, оскільки податковий орган впродовж всього розгляду справи доводить, що пеня застосована ним як фінансова санкція, а не як засіб забезпечення податкового зобов`язання.

Об`єктом нарахування пені є грошове зобов`язання визначене контролюючим органом згідно підпункту 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 ПК України, яке за умовами пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний сплатити протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення - рішення.

Тобто, з наведеного вбачається, що нарахування платнику податку пені в разі визначення контролюючим органом суми грошового зобов`язання за результатами податкової перевірки починається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання.

Згідно пункту 129.1 статті 129 ПК України нарахування пені розпочинається при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Таким чином, суд зазначає, що сплата узгодженої суми грошового зобов`язання у встановлений Кодексом строк виключає одну із умов нарахування пені, доводить відсутність складу податкового правопорушення, що унеможливлює прийняття позиції податкового органу про правомірність нарахування пені, правила обчислення якої встановлені статтею 129 Податкового кодексу України та діють тільки за умов наявності підстав її нарахування.

Крім того, право на нарахування пені у податкового органу виникає після проведення перевірки та оформлення її результатів. Наявність цих обставин є обов`язковою умовою, за якої розпочинається процедура нарахування пені.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2018 року у справі №822/2821/17 та враховується судом при вирішення даного спору в силу вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Оскільки грошове зобов`язання, яке було визначено у податковому повідомленні-рішенні № від 26 грудня 2018 року сплачено позивачем у межах встановленого статтею 57 ПК України 10 денного терміну у повному обсязі, суд вважає, що відповідачем протиправно нарахувано пеню в автоматичному режимі ІС «Податковий блок» у розмірі 15 899 грн 33 коп.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що повернення сплаченого 08 лютого 2019 року грошового зобов`язання сумі 82257 грн. 68 коп. на рахунок позивача відбулося не з вини позивача, оскільки таке зобов`язання сплачено на реквізити, зазначені у податковому повідомленні-рішенні № від 26 грудня 2018 року.

Наказом Міністерства фінансів України від 07.04.2016 №422 затверджено «Порядок ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Порядок).

Порядок визначає організацію діяльності з ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Порядком визначено, що інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, митних платежів до бюджетів та єдиного внеску, що ведеться за кожним видом платежу та включає перелік показників підсистем інформаційної системи органів ДФС, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами.

З метою обліку нарахованих і сплачених сум податків, зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску органами ДФС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які повинні сплачуватися такими платниками.

ІКП містить інформацію про облікові операції та облікові показники, які характеризують стан розрахунків платника податків з бюджетами та цільовими фондами за відповідним видом платежу.

Тобто, картка облікового рахунку - це документ, який знаходиться в оперативному стані і відображає облік нарахованих і сплачених сум платежів до бюджету. Зазначення в ньому суми податку, яка вже фактично сплачена, але в картці зазначена як наявна заборгованість порушує права позивача, оскільки відображає суму не існуючого податкового боргу.

Отже, на підставі викладеного, у платників податків наявний такий спосіб захисту порушеного права як зобов`язання податкового органу, в якому платник податків перебуває на податковому обліку, внести зміни до картки особового рахунку платника податків.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що для належного захисту прав та інтересів позивача, доцільним буде зобов`язати відповідача зобов`язання зняти з обліку нараховану пеню у розмірі 15 899 грн 33 коп.

Відповідно до частини 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, не довів правомірності своїх дій, а відтак заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ФОП ОСОБА_2 слід стягнути судовий збір в сумі 3842,00 грн., сплачений відповідно до квитанції від 11 листопада 2019 року №1268 (а.с.2).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 39400859) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Волинській області щодо нарахування фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 пені в автоматичному режимі ІС «Податковий блок» у розмірі 15 899 грн 33 коп.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Волинській області зняти з обліку фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 нараховану пеню в розмірі 15 899 гривень 33 копійки.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Волинській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 3842,00 грн. (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.)

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Я. Ксензюк