Справа № 120/5/20-а
Суддя: Чернюк Алла Юріївна
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

15 січня 2020 р. Справа № 120/5/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Чернюк Алли Юріївни,

за участю:

секретаря судового засідання: Федчук Тетяни Юріївни

представника позивача: Кривоноса Сергія Павловича,

представника позивача: Лавренової Олени Анатоліївни,

відповідача: Турського Олександра Віталійовича,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (, адреса: вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130)

до: приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: вул. Визволення, 8, каб. 29, м. Вінниця, Вінницька область, 21050)

про: визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди та накладення арешту,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом звернувся Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (, адреса: вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130) до приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: вул. Визволення, 8, каб. 29, м. Вінниця, Вінницька область, 21050) про визнання протиправними та скасування постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди та накладення арешту.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю, на думку позивача, постанов приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича № 60885761 від 13.12.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 93481,95 грн. та № 60885761 від 22.12.2019 року про арешт коштів боржника. Не погоджуючись із обґрунтованістю прийняття вказаних постанов, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 08.01.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Даною ухвалою витребувано з приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області та зобов`язано у встановлений строк надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 60885761.

20.11.2019 року на адресу суду від приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач заперечує проти задоволення адміністративного позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що оскаржувані постанови є такими, що прийняті на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачений чинним законодавством.

У судовому засіданні представником позивача було оголошено та надано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поданої заяви вказано, що Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" отримано копію постанови приватного виконавця від 13.12.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 93481,95 грн. лише при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 23.12.2019 року, а тому просить визнати причини поважними та поновити пропущений строк звернення до адміністративного суду. Заявлені позовні вимоги представники позивача підтримали, посилаючись на обставини наведені у позовній заяві.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 15.01.2020 року заяву представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду задоволено.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до виконавчого напису № 890 від 01.12.2019 року звернуто стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 211,2 тон, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт".

Кукурудза, передана у заставу Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" за договором застави майбутнього врожаю № 632 від 22.08.2019 року, посвідченим Огороднюк Жанною Анатоліївною, приватним нотаріусом Київського нотаріального округу, в якості забезпечення виконання зобов`язання за договором поставки товару № АА-00037 від 25.02.2019 року, укладеним між Товариством з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" та позивачем, строк оплати за яким настав 30.11.2019 року.

У разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (повністю або частково), згідно даного виконавчого напису, запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків позивача, та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00037 від 25.02.2019 року у розмірі 925519,52 грн., з яких 845695,11 грн. - вартість товару та 79824,41 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, за реквізитами Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс".

Додатково стягнути з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" витрати на вчинення виконавчого напису у сумі 9300,00 грн.

Зазначений виконавчий напис набрав чинності з 03.12.2019 року.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича відкрито виконавче провадження № 60885761 від 13.12.2019 про звернення стягнення на вищевказаний товар.

У рамках зазначеного виконавчого провадження, 13.12.2019 року приватним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди. З посиланням на положення статті 31 Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" та частини 3 статті 45 Закону України "Про виконавче провадження" деталізовано нормативне регулювання стягнення винагороди, а саме щодо одержання основної винагороди у розмірі 10 % стягнутої суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Відтак, визначена сума основної винагороди приватного виконавця - 93481,95 грн., яка підлягає стягненню з боржника.

22.12.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника у межах суми основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження.

Вважаючи вказані постанови приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича № 60885761 від 13.12.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 93481,95 грн. та № 60885761 від 22.12.2019 року про арешт коштів боржника протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходить із наступного.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, врегульовано нормами Конституції України, Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" від 02.06.2016 року № 1403-VIII (далі - Закон № 1403-VIII) та Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 1 Закону № 1403-VIII примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України "Про виконавче провадження" випадках - на приватних виконавців.

Згідно з частиною першою статті 3 Закону № 1403-VIII завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

Частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з положеннями частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад як, зокрема, верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, а також гласності та відкритості виконавчого провадження.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Нормами статті 31 Закону № 1403-VIII передбачено, що за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода.

Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової.

Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом.

Якщо суму, передбачену в частині четвертій цієї статті, стягнуто частково, сума основної винагороди приватного виконавця, визначена як відсоток суми стягнення, виплачується пропорційно до фактично стягнутої суми.

Основна винагорода, що встановлюється у вигляді фіксованої суми, стягується після повного виконання рішення.

Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Порядок виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.09.2016 року № 643 "Про затвердження Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розмірів і розміру основної винагороди приватного виконавця".

Відповідно до пункту 19 вказаного Порядку виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, приватний виконавець, який забезпечив повне або часткове виконання виконавчого документа майнового характеру в порядку, встановленому Законом № 1404-VIII, одержує основну винагороду у розмірі 10 відсотків стягнутої ним суми або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом.

Згідно зі статтею 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Таким чином, з огляду на положення вищезазначених норм суд доходить висновку, що постанова про стягнення основної винагороди приватного виконавця виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження. Однак, стягнення основної винагороди приватного виконавця за рішеннями майнового характеру залежить від суми фактичної стягнутої ним суми, а не від суми зазначеної у виконавчому документі. Тобто, розмір основної винагороди стягується пропорційно від фактично стягнутої суми за виконавчим документом.

Слід додати, що відповідно до частини 6 статті 48 цього Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

У даному випадку, предметом виконавчого провадження є звернення стягнення на предмет застави - майбутній врожай кукурудзи, який буде вирощено та зібрано Товариством з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" у 2019 році у кількості 211,2 тонн, на земельних ділянках площею 24,00 га, з врожайністю 8,80 т/га за ціною 4900,00 грн., загальною вартістю 1034880,00 грн.

Враховуючи те, що у даному випадку предмет застави підлягає передачі Товариству з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс", з метою забезпечення грошових зобов`язань по договору поставки товару № АА-00037 від 25.02.2019 року, суд вважає помилковими доводи позивача відносно протиправності постанови про стягнення основної винагороди, оскільки у даному випадку наявна сума грошових зобов`язань та, відповідно, зазначення про звернення стягнення на предмет застави (кукурудза врожаю 2019 року загальною вартістю 1034880,00 грн.) не змінює майнового характеру виконавчого провадження.

Як вбачається зі змісту виконавчого напису, у разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (повністю або частково), згідно даного виконавчого напису, запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків позивача, та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00037 від 25.02.2019 року у розмірі 925519,52 грн., з яких 845695,11 грн. - вартість товару та 79824,41 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, за реквізитами Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс".

Окрім того, зазначено про додаткове стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" витрат на вчинення виконавчого напису у сумі 9300,00 грн.

Постанова приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича № 60885761 від 13.12.2019 року про стягнення з боржника основної винагороди містить розрахунок та порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця. Розмір винагороди у даному випадку визначено вірно, а саме зазначено, що сума, яка підлягає стягненню, складає 934819,52 грн. (925519,52 грн. + 9300,00 грн. = 934819,52 грн.), а тому 10 % від неї це винагорода, що складає 93481,95 грн.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 1404-VIІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частини четвертої статті 27 Закону № 1404-VIІІ державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Водночас, частиною 7 статті 31 Закону № 1403-VIІІ передбачено, що приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Таким чином, суд доходить висновку, що приватний виконавець, при прийняті спірної постанови про стягнення основної винагороди діяв у межах та у спосіб, передбачений чинним законодавством, а тому оскаржена постанова є правомірною і скасуванню не підлягає.

У свою чергу, за змістом статті 56 Закону № 1404-VIІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Тобто, Законом № 1404-VІІІ передбачені підстави для винесення виконавцем постанови про арешт майна (коштів) боржника, а саме винесення її під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Як вбачається із матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем виконавчого округу Вінницької області Турським Олександром Віталійовичем прийнято постанову від 13.12.2019 року про арешт майна боржника, а саме кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 211,2 тонн, що належить боржнику, у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження - 1033301,48 грн.

22.12.2019 року відповідачем винесено постанову про накладення арешту на грошові кошти, що містяться на всіх відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику у межах суми основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження - 98481,95 грн.

Як вже зазначалось вище, постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна відповідно до положень статті 56 Закону № 1404-VІІІ.

З заперечень приватного виконавця та зі змісту постанови про арешт коштів боржника від 22.12.2019 року вбачається, що виконавець виніс постанову про арешт майна боржника не під час відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до виконавчого напису № 890 від 01.12.2019 року звернуто стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс" на кукурудзу врожаю 2019 року у кількості 211,2 тон, що знаходиться у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт".

У разі відсутності кукурудзи у власності Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (повністю або частково), згідно даного виконавчого напису, запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс", шляхом стягнення грошових коштів з рахунків позивача, та перерахувати суму згідно договору поставки товару № АА-00037 від 25.02.2019 року у розмірі 925519,52 грн., з яких 845695,11 грн. - вартість товару та 79824,41 грн. - відсотки за користування товарним кредитом, за реквізитами Товариства з обмеженою відповідальністю "Аграрний Альянс".

Однак, приватним виконавцем не були надані докази, коли саме було виявлено наявність або відсутність предмета застави та, відповідно у разі відсутності останнього, докази виявлення коштів на банківському рахунку у боржника з зазначенням дати виявлення.

Разом із тим, відповідно до статті 56 Закону №1404-VІІІ, результат пошуку та виявлення майна є підставою для винесення державним виконавцем постанови про арешт майна, якщо вона не була винесена під час відкриття виконавчого провадження. У такому випадку виконавець виносить постанову не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Виходячи з наведеного, відповідач не обґрунтував належними та допустимими доказами своєчасність та законність прийняття у межах виконавчого провадження № 60885761 постанови про арешт коштів боржника від 22.12.2019 року та не посилається на жодне з джерел отримання інформації про майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт".

Суд, також зазначає, що відповідно до частини 1 статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди при розгляді справ застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, висловленій, зокрема, у пункті 45 рішення в справі "Бочаров проти України", пункті 53 рішення в справі "Федорченко та Лозенко проти України" та пункті 43 рішення в справі "Кобець проти України", при оцінці доказів і вирішенні спору суду слід керуватися критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Тобто, встановлюючи істину в справі слід базуватися передусім на доказах, які належно, достовірно й достатньо підтверджують ті чи інші обставини таким чином, щоб не залишалося щодо них жодного обґрунтованого сумніву.

Згідно зі статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Питання про розподіл судових витрат вирішено судом відповідно до вимог статті 139 КАС України.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича про арешт коштів боржника від 22.12.2019 року, винесену у межах виконавчого провадження № 60885761.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Вінницької області Турського Олександра Віталійовича судові витрати зі сплати судового збору при звернені до суду у сумі 2102,00 грн. (дві тисячі сто дві гривні) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт".

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Поділля Агропродукт" (, адреса: вул. Заводська, 7, смт. Браїлів, Жмеринський район, Вінницька область, 23130);

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу Вінницької області Турський Олександр Віталійович (РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: вул. Визволення , 8, каб. 29, м. Вінниця, Вінницька область, 21050 ).

Рішення у повному обсязі виготовлене: 15.01.2020 року

Суддя Чернюк Алла Юріївна