Справа № 540/2460/19
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/2460/19

Херсонський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Попова В.Ф.,

секретар: Рябчич А.М.,

за участю:

позивача Гапоненко Г.В.,

відповідача Шолковської Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Наталі Володимирівни, третя особа Антонівська селищна рада про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Н.В., в якому просив визнати дії про відмову у державній реєстрації права власності на споруду торгівельного павільйону протиправними та зобов`язати зареєструвати це майно в Державному реєстрі прав на нерухоме майно.

02.01.2020 ухвалою суду задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог Антонівську селищну раду на земельній ділянці якої розташована споруда позивача.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що є власником споруди торгівельного павільйону, яку не можна перемістити без знецінення та зміни цільового призначення, право на яку підлягає державній реєстрації відповідно до п.1 ст.5 ЗУ "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Це майно не є капітальною будівлею, але є такою, що її не можна перемістити без її знецінення та зміни цільового призначення, що є підставою для реєстрації права власності.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнала та пояснила, що державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим документам. Не підлягають державній реєстрації малі архітектурні форми, якою є споруда позивача. Саме для побудови такої споруди йому було передано в оренду і земельну ділянку. Те що позивач самовільну зробив її нерухомим майном шляхом зведення фундаменту то такі дії є самовільною забудовою всупереч укладеного договору оренди. Зазначене є перешкодою для реєстрації права власності саме нерухомого майна.

Третя особа Антонівська селищна рада в судове засідання не з`явилась, надала відзив та заяву про відкладення справи яка судом не задоволена.

У відзиві зазначено, що заперечують проти задоволення позовних вимог, оскільки позивачу було виділено земельну ділянку в оренду для установки споруди - малої архітектурної форми. Зведення нерухомого майна здійснено самочинно, за відсутності дозвільних та правовстановлюючих документів.

Судом встановлені такі обставини по справі.

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 19.11.2004 року укладеного між ПП ОСОБА_1 та Антонівською селищною радою, позивачу передано в оренду земельну ділянку площею 62 кв.м. під торгівельний кіоск. Відповідно до п. 5 договору дозволяється розміщати некапітальні будівлі.

17.02.2010 року між цими ж сторонами укладено новий договір оренди тієї ж земельної ділянки. Пунктом 1 передбачено, що орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку несільськогосподарського призначення - під торгівельним кіоском (без права капітальної забудови). Відповідно до п.17 забороняється самовільна забудова земельної ділянки.

Позивач звернувся 13.09.2019 року до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію права власності на торгівельний павільйон.

Рішенням державного реєстратора № 48706000 від 17.09.2019 року відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Заслухавши сторони, дослідивши надані ними докази та заяви по суті суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 № 1952-1V (далі-Закон).

Відповідно до статті 3 Закону засадами державної реєстрації прав є: обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом.

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону визначено, що державній реєстрації прав підлягає, зокрема, право власності.

Відповідно до частин 2, 3, 4 статті 18 Закону: «Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі-Порядок). ... У випадках, передбачених законодавством України, державна реєстрація прав проводиться після технічної інвентаризації об`єкта нерухомого майна, речові права на який підлягають державній реєстрації.

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам.

Частиною 4 статті 5 Закону визначено, що не підлягають державній реєстрації речові права та їх обтяження на корисні копалини, рослини, а також на малі архітектурні форми...

Відповідно до Типових правил розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності - мала архітектурна форма для здійснення підприємницької діяльності - невелика споруда, яка виконується із полегшених конструкцій і встановлюється тимчасово без улаштування фундаментів.

У наданому позивачем (заявником) Звіті про проведення технічного обстеження Торгівельного павільйону, складеним ФОП ОСОБА_3 від 05.03.2019 року зазначено , що на розі АДРЕСА_1 виконано роботи з технічного обстеження Торгівельного павільйону, який має металеві стіни з утеплювачем та фундамент - бетон, тобто об`єкт нерозривно поєднаний з землею та є нерухомим майном.

Суд зазначає, що згідно умов договору оренди земельної ділянки на якій розташований Торгівельний павільйон-металевий кіоск не зазначено, що розташований металевий кіоск є нерухомим майном, а навпаки зазначається, що земельна ділянка надається без права капітальної забудови, під тимчасову споруду - металевий кіоск та об`єкти нерухомого майна відсутні.

Пунктом 17 Договору оренди земельної ділянки визначено, що умови збереження стану об`єкта оренди: забороняється самовільна забудова земельної ділянки, використання земельної ділянки всупереч умовам цього договору.

Крім того, пунктом 31 договору оренди земельної ділянки встановлено обов`язок Орендаря - ПП ОСОБА_1 виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в повному обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі (стаття 25 Закону України «Про оренду землі).

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається лише на підставах не заборонених законом.

За статтею 376 ЦКУ будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Відповідно до частини другої статті 28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально- культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - це одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.

Статтею 29 Закону України «Про планування та забудову територій», який був чинним до 12 березня 2011 року, визначалось, що дозвіл на виконання будівельних робіт надається Інспекцію державного архітектурно-будівельного контролю.

Згідно зі статтею 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набув чинності 12 березня 2011 року замовник має право виконувати будівельні роботи після:

1) подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України;...

5. Контроль за виконанням підготовчих та будівельних робіт здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю....

7. Виконання будівельних робіт без відповідного документа, передбаченого цією статтею, вважається самочинним будівництвом і тягне за собою відповідальність згідно із законом.

Таким чином, проведення реконструкції малої архітектурної форми, тобто, споруди без улаштування фундаменту, яка встановлюється тимчасово, в нерухоме майно вимагало отримання належного дозволу органу державного архітектурно-будівельного контролю та належно затвердженого проекту.

Позивач не надав суду жодних доказів та дозвільних документів на проведення такої реконструкції тимчасової споруди.

Не надано суду також і згоди Антонівської селищної ради як орендодавця земельної ділянки на реконструкцію споруди з подальшою державною реєстрацією як нерухоме майно.

Акт технічної комісії про прийняття стаціонарної малої архітектурної форми в експлуатацію від 20.08.2003 року, не є таким документом, і не може підміняти дозвільні та проектні документи органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Аналогічна правова позиція зазначена у Постанові Вищого господарського суду України від 18.08.2011 р. по справі № 12/15/5022-249/2011 та у Постанові Верховного Суду від 21.01.2019 року по справі № 332/609/17.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те що він не наполягає на визнання споруди як капітальної будівлі, а лише пов`язує право реєстрації з тим фактом, що її не можна перемістити без знецінення та зміни цільового призначення, посилаючись при цьому на норми Цивільного кодексу України.

Суд відхиляє такі обґрунтування, оскільки позивач самочинно, без дозвільних документів, без згоди орендодавця земельної ділянки, здійснив реконструкцію торгівельного павільйону із тимчасової споруди у нерухоме майно шляхом побудови фундаменту, обкладення стін плиткою, що він підтвердив в судовому засіданні.

Тобто позивач, порушуючи діюче законодавство переобладнав приміщення із тимчасової споруди у нерухоме майно і саме це зазначає як підставу для реєстрації за ним права власності, зазначаючи, що тепер переміщення без знецінення та зміни цільового призначення не можливе. На думку суду це є неможливим оскільки порушує встановлений порядок регулювання містобудівної діяльності.

За таких умов, суд вважає, що державний реєстратор правомірно прийняв рішення про відмову у державній реєстрації права власності.

Керуючись ст. 242-248 КАС України, суд

вирішив:

Відмовити повністю у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Державного реєстратора прав на нерухоме майно Херсонської міської ради Шолковської Наталі Володимирівни про скасування рішення № 48706000 від 17.09.2019 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 17 січня 2020 р.

Суддя В.Ф. Попов

кат. 109040000