Справа № 158/3240/19
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року ЛуцькСправа № 158/3240/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - суді Денисюка Р.С.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

27.11.2019 ОСОБА_1 звернувся до Ківерцівського районного суду Волинської області з позовом до Ківерцівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні пенсії з врахуванням стажу роботи за період з 18.10.1976 по 12.01.1079 на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С.Орджонікідзе та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за віком з моменту її призначення, зарахувавши до загального страхового стажу період роботи з 18.10.1976 по 12.01.1079 на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С.Орджонікідзе.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 29.11.2019 матеріали справи за підсудністю передані до Волинського окружного адміністративного суду.

Справа надійшла до Волинського окружного адміністративного суду 20.12.2019.

В обґрунтування позову вказав, що набувши право виходу на пенсію за віком згідно норм чинного законодавства 05.06.2019 звернувся до Ківерцівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області з відповідною заявою та усіма необхідними документами. Пенсія позивачу була призначена 07.10.2019. Однак, призначаючи пенсію за віком відповідачем не враховано до трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 18.10.1976 по 12.01.1079 на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе з посиланням на те, що запис в трудовій книжці про звільнення завірений нечитабельною печаткою та запропоновано в строк до 05.09.2019 надати підтверджуючі документи. На запит Ківерцівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо підтвердження роботи позивача в спірний період на Севастопольському морському заводі ім. С. Орджонікідзе останнім було надано уточнюючі довідки. Проте, оскільки вказані довідки були завірені печаткою Російської Федерації, позивачу було відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 18.10.1976 по 12.01.1079 на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С. Орджонікідзе.

Позивач з такими діями відповідача не погоджується, вважає їх незаконними та такими, що не відповідають діючому законодавству, порушують його конституційне право на пенсійне забезпечення, оскільки відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Зазначає, що у його трудовій книжці є запис про роботу у спірний період. З наведених вище підстав позов просив задовольнити.

Ухвалою від 24.12.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідач у відзиві на позов від 15.01.2020 вх. №958/20 позовні вимоги не визнав.

В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви. У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох

місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі, місця відправлення заяви.

Згідно із пунктом 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженого наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, запис про звільнення завіряється печаткою. Проте, в наданій позивачем трудовій книжці нечітко простежується печатка на записі про звільнення позивача із Севастопольського морського заводу імені С. Орджонікідзе, вона є нечитабельною.

Також вказує, що згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлений у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Так, 10.07.2019 Ківерцівським відділом обслуговування громадян (сервісним центром) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області направлено запит №9115/02-39 до Севастопольського морського заводу імені С.Орджонікідзе про підтвердження стажу роботи позивача на даному підприємстві. Проте, відповідь на даний запит надано Федеральним державним унітарним підприємством «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе», зокрема видано довідку №012-542 від 12.08.2019 та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №787 від 02.08.2019, які завірені печаткою Російської Федерації.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 тимчасово окупованою територією визначається: сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій; внутрішні морські води і територіальне море України навколо Кримського півострова, територія виключної (морської) економічної зони України вздовж узбережжя Кримського півострова та прилеглого до узбережжя континентального шельфу України, на які поширюється юрисдикція органів державної влади України відповідно до норм міжнародного права, Конституції та законів України; надра під територіями, зазначеними у пунктах 1 і 2 цієї частини, і повітряний простір над цими територіями.

Згідно із статтею 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15.04.2014 державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи; створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Враховуючи наведене, відповідач вказав, що довідки Федерального державного унітарного підприємства «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» №012-542 від 12.08.2019 та №787 від 02.08.2019 про заробітну плату для обчислення пенсії є недійсними і не створюють правових наслідків, а тому немає підстав для їх врахування при обчисленні пенсії позивача.

У зв`язку з цим, відділом з питань призначення та перерахунку пенсій №5 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області було відмовлено позивачеві в зарахуванні до страхового стажу періоду роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979.

З наведених підстав відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Ухвалою суду від 16.01.2020 допущено заміну неналежного відповідача Ківерцівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області належним - Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області (далі- ГУ ПФУ у Волинській області).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , 05.06.2019 подав до Ківерцівського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області заяву про призначення пенсії за віком, до якої серед іншого додано трудову книжку НОМЕР_1 (а. с. 6,7).

З розписки-повідомлення до заяви вбачається, що позивачу у строк до 05.09.2019 запропоновано надати документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993, з 18.10.1976 по 12.01.1979.

Крім того, позивачем було подано заяву про неврахування при призначенні пенсії періоду роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979 до подання уточнюючих документів.

Пенсія за віком ОСОБА_1 призначена 07.06.2019.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 №28, на запит Ківерцівського відділу обслуговування громадян (сервісним центром) Управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №9115/02-39 від 10.07.2019 Федеральним державним унітарним підприємством «Севастопольський морський завод імені С. Орджонікідзе» надано довідку №012-542 від 12.08.2019 про підтвердження стажу роботи позивача на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе в період з 18.10.1976 по 12.01.1979 та довідку про заробітну плату для обчислення пенсії №787 від 02.08.2019.

Проте, не зважаючи на підтвердження спірних періодів роботи позивача на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе в період з 18.10.1976 по 12.01.1979, ОСОБА_1 при призначенні пенсії за віком було відмовлено в зарахуванні періоду роботи з 18.10.1976 по 12.01.1079 на виробничому об`єднанні Севастопольський морський завод ім. С.Орджонікідзе, оскільки вище вказані довідки були завірені печаткою Російської Федерації, які, на думку відповідача є недійсними та не створюють правових наслідків для позивача.

Позивач не погоджуючись із такими діями відповідача, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду регулюють Закони України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII), від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 16 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону. Частиною першою статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з приписами частини четвертої статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Як встановлено статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Разом з тим, у разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (пункт 2 Порядку №637).

Також відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків (пункт 3 Порядку №637).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте якщо у трудовій книжці не зазначені відомості (зазначені неповні чи неточні відомості) про роботу працівника у певний період, то для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи, на підставі яких можна дійти висновку, де і протягом якого періоду працював працівник. Ці документи можуть бути видані роботодавцем (його правонаступником), архівними установами, до яких передано документи з особового складу для зберігання. Якщо є можливість підтвердити трудовий стаж даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, то використовуються ці відомості.

Разом з тим, якщо жодний із способів, зазначених вище не може бути реалізований з об`єктивних причин (підприємство, установа чи організація, де працювала особа, не мають правонаступників або хоч і не ліквідовані у встановленому порядку, проте фактично припинили діяльність, а документи до архівної установи на зберігання не передавалися, при цьому в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості за цей період відсутні), то у такому випадку підтвердження трудового стажу здійснюється згідно з пунктом 2 Порядку №637 - органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Наведене узгоджується і з приписами статті 48 Кодексу законів про працю України, відповідно до яких трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно із пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції №58 визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

У свою чергу, відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1) орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення в тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

З огляду на матеріали справи, предметом спору у цій справі є протиправність (правомірність) рішення відповідача щодо не зарахування до трудового стажу позивача періоду його роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе в період з 18.10.1976 по 12.01.1979 у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів.

Перевіряючи підстави, згідно яких позивачу відмовлено у зарахуванні до трудового (страхового) стажу періоду його роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе в період з 18.10.1976 по 12.01.1979, судом встановлено, що в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій на ім`я ОСОБА_1 , наявні записи №№1-4 про прийняття ОСОБА_1 з 18.10.1976 учнем слюсаря-інструментальника та від 12.01.1979 про звільнення за власним бажанням, які завірені печаткою підприємства (а. с. 7). Період його роботи на вищевказаному підприємстві також підтверджується і довідками №012-542 від 12.08.2019 про підтвердження стажу роботи позивача на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе в період з 18.10.1976 по 12.01.1979 та довідкою про заробітну плату для обчислення пенсії №787 від 02.08.2019.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про те, що позивач має належним чином оформлену трудову книжку, в якій містяться записи про відповідний трудовий стаж із відомостями, які відповідають вимогам законодавства, підтвердити цей період роботи довідками, наказами чи іншою документацією позивач не має можливості, але відсутність таких довідок не може бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Разом з тим, суд звертає увагу, що із відзиву на позовну заяву відповідача не вбачається доводів останнього щодо наявності в трудовій книжці ОСОБА_1 неправильних чи неточних записів про періоди роботи позивача.

Оцінюючи вказані вище докази та вирішуючи справу в цілому, суд виходить з того, що згідно з положеннями частиною третьою 3 статті 2 КАС України в справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: … 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); … 5) добросовісно; 6) розсудливо; … 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Оцінюючи ситуацію, в якій опинився позивач, суд дійшов висновку, що відповідач, відмовляючи у зарахуванні до трудового стажу позивача при призначенні пенсії, період роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979 у зв`язку з відсутністю підтверджуючих документів, діяв з порушенням принципів, визначених у пунктами 3, 5, 6, 8 частини третьої статті 2 КАС України.

При цьому суд також звертає увагу, що окреме рішення з приводу незарахування позивачу періоду роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979 до трудового (страхового) відповідач не приймав, а листом від 04.11.2019 вих. №22273/02-39 лише повідомив про неврахування цього періоду при призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком, що, на думку суду, свідчить про протиправність його дій (а. с. 8).

Разом з тим, суд зазначає, що згідно пункту четвертого постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» №301 від 27.04.1993, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Отже, недотримання правил ведення трудової книжки повинно мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи щодо якої такі порушення було вчинено.

Частиною третьою статті 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право відповідача на проведення перевірки.

У відповідності до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління ПФУ від 07.07.2014 №13-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Крім того, відповідно до пункту 3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», орган, що призначає пенсію, повинен надавати допомогу непрацюючим особам щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства, може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на на-лежне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Вищевказане узгоджується з позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 06.03.2018, справа №127/9055/17.

Крім того, Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014).

Таким чином, відповідач має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав, оскільки відповідальність за недотримання трудового законодавства покладена на роботодавця,

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а вказав, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії; в постанові від 06.02.2018 у справі №677/277/17 - відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для працівника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Суд враховує, що відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 24 Закону №1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Позивач, звернувся до органу Пенсійного фонду України 05.06.2019 по досягненню 60-річного віку.

З огляду на те, що судом встановлено протиправність дій відповідача щодо незарахування періоду роботи ОСОБА_1 на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979 при призначенні пенсії за віком, оскільки підтверджуючі довідки завірені печатками Російської Федерації, тому, з урахуванням повноважень, наданих суду частиною другою статті 245 КАС України, позов належить задовольнити повністю шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови при призначенні пенсії за віком у зарахуванні до стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979 та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з моменту її призначення, зарахувавши до загального трудового (страхового) стажу період роботи позивача на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979.

Відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов повністю, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у сумі 768,40 грн., що підтверджуються квитанцією №0.0..1 від 26.11.2019.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови при призначенні пенсії за віком у зарахуванні до стажу ОСОБА_1 періоду його роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії за віком з моменту її призначення, зарахувавши до трудового (страхового) стажу період його роботи на Севастопольському морському заводі імені С. Орджонікідзе з 18.10.1976 по 12.01.1979.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок, 22-в, ).

Суддя Р.С. Денисюк