Справа № 825/1854/17
Суддя: Кашпур О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-16 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

16 січня 2020 року

Київ

справа №825/1854/17

адміністративне провадження №К/9901/48172/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Кашпур О.В.,

суддів - Радишевської О.Р., Уханенка С.А.

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції адміністративну справу №825/1854/17

за позовом ОСОБА_1 до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито

за касаційною скаргою Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, прийняту в складі головуючого судді Скалозуба Ю.О., та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, прийняту в складі колегії суддів: головуючого Мельничука В.П., суддів Лічевецького І.О., Земляної Г.В.

УСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог

1. У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в подальшому уточненим, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у видачі довідки та позбавлення її субсидії;

- зобов`язати відповідача надати розпорядження відділу субсидій м. Чернігова здійснити виплату субсидії ОСОБА_1 ;

- зобов`язати відділ субсидій м. Чернігова визнати неправомірність позбавлення ОСОБА_1 субсидії та вчинити належні дії.

2. На обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.08.2003, залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України від 07.04.2004 було зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Чернігові здійснити напис на одній із сторінок для особливих відміток паспорту ОСОБА_1 «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру» і засвідчити запис підписом відповідальної особи та гербовою печаткою ДПІ у м. Чернігові. Звернувшись у жовтні 2017 року до відповідача з проханням видати довідку про доходи для отримання субсидії на житлово-комунальні послуги, позивач отримала відповідь про необхідність внесення відновленої відмітки про право здійснювати платежі за серією та номером паспорту, у зв`язку з новим положенням про реєстрацію фізичних осіб. Вважає, що вона не повинна робити будь-які нові відмітки через оновлення законодавства, оскільки відмітка в її паспорті є чинною і ніким не скасованою, а відповідно до Конституції України закон не має зворотної дії.

ІІ. Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення

3. Постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, позов задоволено частково; визнано протиправними дії Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області щодо відмови у видачі ОСОБА_1 довідки про доходи; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що позивач отримала право на здійснення будь-яких платежів без ідентифікаційного номера за своїми релігійними переконаннями на підставі чинного на той час законодавства, в її паспорті міститься відмітка про це, зроблена податковим органом, в якій відсутні будь-які застереження щодо строку її дії.

ІІІ. Короткий зміст вимог касаційної скарги

4. Не погоджуючись із постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року та постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, Чернігівська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Чернігівській області подала касаційну скаргу.

5. Відповідач у касаційній скарзі просить скасувати зазначені судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та прийняти нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що відмітка у паспорті позивача була зроблена до 2011 року, а починаючи з 01.01.2011 облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби згідно із пунктом 63.6 статті 63 глави 6 та пункту 70.1 статті 70 глави 7 розділу ІІ Податкового кодексу України та пункту 2 розділу VIII Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Державної податкової адміністрації України від 17.12.10 №954, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки. У паспортах зазначених осіб органами державної податкової служби робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта. Враховуючи наведене, фізична особа, яка через свої релігійні та інші переконання відмовлялася від прийняття ідентифікаційного номеру та в паспорті громадянина України має відмітку про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесену до 2011 року, втрачає таке право починаючи з 21.01.11 року. Відповідно Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №779, пошук у Державному реєстрі здійснюється за такою сукупністю відомостей: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності останнього), число, місяць та рік народження, місце народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта). Контролюючий орган відмовляє у прийнятті заяви та/або наданні відомостей з Державного реєстру у разі відсутності у запитувача законних підстав на отримання запитуваної інформації або якщо в заяві не вказані обов`язкові реквізити. У зверненнях від 04.09.17 та 26.10.17 не було зазначено вимоги про видачу довідки (з відповідною заявою про видачу довідки не зверталась), заява відповідної форми, передбаченої додатком 13 до Положення №779, не подавалась, паспортних даних, відповідно до пункту 4 розділу Х вказаного Положення, не містять вказані звернення не містять.

IV. Позиція інших учасників справи

6. ОСОБА_1 подала до суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволення касаційної скарги, а судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

V. Рух справи в суді касаційної інстанції

7. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 14 травня 2018 року відкрито касаційне провадження за скаргою Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області на постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року.

8. За результатом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано 12 червня 2019 року для розгляду колегії суддів у складі: Кашпур О.В. (головуючого судді), Радишевській О.Р., Уханенку С.А на підставі розпорядження заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду Н.Богданюк від 12 червня 2019 року №723/0/78-19.

9. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від 03 липня 2019 року касаційну скаргу Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області прийнято до провадження.

10. Ухвалою Касаційного адміністративного суду в складі Верховного Суду від грудня 2019 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами в касаційній інстанції на грудня 2019 року.

VI. Стислий виклад обставин, установлених судами першої та апеляційної інстанцій

11. Як установлено судами першої та апеляційної інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 відмовилась від прийняття ідентифікаційного коду та рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.08.2003, залишеного без змін ухвалою Верховного Суду України від 07.04.2004, було зобов`язано Державну податкову інспекцію у м. Чернігові здійснити напис на одній із сторінок для особливих відміток паспорту ОСОБА_1 «має право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру» і засвідчити запис підписом відповідальної особи та гербовою печаткою Державної податкової інспекції у м. Чернігові.

12. В подальшому, ОСОБА_1 04.10.2017 та 26.10.2017 звернулась до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області із заявами щодо отримання довідки про доходи для отримання субсидії на житлово-комунальні послуги.

13. Листами від 09.10.2017 та від 02.11.2017 позивач отримала відповіді від Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Державної фіскальної служби в Чернігівській області про необхідність внесення відновленої відмітки про право здійснювати платежі за серією та номером паспорту, з посиланням на те, що Порядок унесення відмітки до паспорта громадянина України щодо ідентифікаційного номера фізичної особи - платника податків та інших обов`язкових платежів, втратив чинність з 21.01.2011, тому вона, як особа, яка через свої релігійні та інші переконання відмовлялася від прийняття ідентифікаційного номеру та в паспорті має відмітку про право здійснювати платежі без ідентифікаційного номера, внесену до 2011 року, втратила таке право починаючи з 21.01.2011. Зважаючи на вказане, ОСОБА_1 повинна звернутись в органи Державної податкової служби для проставлення нової відмітки в паспорті відповідно до вимог чинного законодавства.

14. Крім того, листом від 09.10.2017 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної у місті Чернігові ради роз`яснено позивачу порядок здійснення призначення житлово-комунальних субсидій та запропоновано звернутись до Державної фіскальної служби України для поновлення відмітки про відмову від прийняття ідентифікаційного номера.

15. Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернулася з цим адміністративним позовом до суду.

VIІ. ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ ЇХНЬОГО ЗАСТОСУВАННЯ

16. Конституція України від 28 червня1996 року №254к/96-ВР

Частина друга статті 19. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

17. Кодекс адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на час звернення до суду з цим позовом)

Частина друга статті 2. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

18. Статтею 7 Закону України від 22 грудня 1994 року №320/94-ВР «Про Державний реєстр фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів» (далі - Закон № 320/94-ВР), що був чинним на момент ухвалення Новозаводським районним судом м. Чернігова рішення у справі №6-19684кс03, передбачалось, що ідентифікаційний номер з Державного реєстру є обов`язковим для використання підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності, включаючи установи Національного банку України, комерційні банки та інші фінансово-кредитні установи в разі: виплати доходів, з яких утримуються податки та інші обов`язкові платежі згідно з чинним законодавством України; укладення цивільно-правових угод, предметом яких є об`єкти оподаткування та щодо яких виникають обов`язки сплати платежів; відкриття рахунків в установах банків. Первинні звітні та облікові документи, пов`язані з проведенням операцій, передбачених частиною першою цієї статті, які не мають ідентифікаційних номерів, вважаються недійсними, за винятком звітних та облікових документів, у яких відсутні ідентифікаційні номери осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи.

Відповідно до частини другої статті 1 Закону №320/94-ВР для осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи, зберігаються раніше встановлені форми обліку платників податків та інших обов`язкових платежів. У паспортах зазначених осіб робиться відмітка про наявність у них права здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номера.

Частиною другою статті 5 Закону №320/94-ВР передбачено, що до Реєстру не вноситься інформація про осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовляються від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомляють про це відповідні державні органи.

Обсяг інформації про фізичних осіб, яка включається до Реєстру, було визначено статтями 3 та 5 Закону №320/94-ВР. Зокрема, передбачалось, що до інформаційного фонду Реєстру включаються такі дані: індивідуальні ідентифікаційні номери, що надаються фізичним особам - платникам податків та інших обов`язкових платежів і зберігаються за ними протягом усього їх життя; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов`язкових платежів; прізвище, ім`я та по батькові; дата народження; місце народження (країна, область, район, населений пункт); місце проживання; місце основної роботи; види сплачуваних податків та інших обов`язкових платежів; інформація про сплату фізичними особами податків та інших обов`язкових платежів.

Відповідно до частини 3 статті 9 цього Закону фізичні особи-платники податків та інших обов`язкових платежів, крім осіб, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера та офіційно повідомили про це відповідні державні органи, зобов`язані: зареєструватися у Державному реєстрі з моменту виникнення об`єкта оподаткування чи сплати податків та інших обов`язкових платежів; подавати до державних податкових інспекцій по районах, районах у містах і містах без районного поділу відомості про зміну даних відповідно до частини третьої статті 5 цього Закону протягом місяця з дня виникнення таких змін.

19. 1 січня 2011 року набув чинності Податковий кодекс України.

Пунктом 2 Розділу ХІХ ПК України визнано таким, що втратив чинність з 1 січня 2011 року Закон №320/94-ВР.

Відповідно до пункту 63.6 статті 63 облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта.

За змістом пункту 70.1 статті 70 облік фізичних осіб - платників податків, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові та серією і номером паспорта без використання реєстраційного номера облікової картки.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ Положення про реєстрацію фізичних осіб у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 10.12.2013 №779 (далі - Положення №779, чинного га час виникнення спірних правовідносин) усі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру у порядку, визначеному цим Положенням. Облік осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган, ведеться в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта громадянина України (далі - паспорт) без використання реєстраційного номера облікової картки платника податків. У паспортах зазначених осіб контролюючими органами робиться відмітка про наявність права здійснювати будь-які платежі за серією та номером паспорта.

VІІІ.ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ

20. Суд касаційної інстанції наголошує на тому, що перевірка законності судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, згідно зі статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, здійснюється виключно у частині застосування норм матеріального та процесуального права.

21. Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Податковим кодексом України та Положенням №779 встановлено інший, ніж був чинний на час внесення до паспорта позивачки відповідного напису про її право здійснювати будь-які платежі без ідентифікаційного номеру, порядок обліку в окремому реєстрі Державного реєстру осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган, а саме за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією і номером діючого паспорта громадянина України.

22. Отже, для осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, передбачено їх облік в окремому реєстрі Державного реєстру за прізвищем, ім`ям, по батькові (за наявності), серією і номером діючого паспорта громадянина України без використання реєстраційного номера облікової картки.

Вказане право може бути реалізоване шляхом подання відповідному органу державної податкової служби повідомлення за формою №1П.

23. У пункті 4 рішення від 05.04.2001 року3-рп/2001 «У справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки)» Конституційний Суд України зазначив, що спір щодо конституційності статті 2 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону Конституційний Суд України вирішує таким чином. Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58). Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом. Закріплення принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є гарантією безпеки людини і громадянина, довіри до держави. Винятки з цього конституційного принципу, тобто надання закону або іншому нормативно-правовому акту зворотної сили, передбачено частиною першою статті 58 Конституції України, а саме: коли закони або інші нормативно-правові акти пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

24. В пункті 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 1-рп/99 «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)» зазначено, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма). За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

25. Посилання скаржника та судів попередніх інстанцій на принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є помилковим, оскільки спірні правовідносини виникли у 2017 році, а не під час дії Закону України «Про Державний реєстр фізичних осіб - платників податків та інших обов`язкових платежів».

26. Подальша зміна порядку обліку платників податків не має наслідком перегляд правового стану позивача, який існував до 01 січня 2011 року.

27. Однак, враховуючи відсутність у Податковому кодексі України приписів щодо збереження порядку обліку платників податків за іменем, прізвищем, іменем по батькові, місцем проживання, колегія суддів Верховного Суду вважає, що з 01 січня 2011 року податковий облік позивача має здійснюватися за правилами Податкового кодексу України.

28. Посилання скаржника на застосування рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 18.08.2003 до спірних в межах цієї справи правовідносин колегія суддів Верховного Суду вважає безпідставним, оскільки вказане рішення прийнято до зміни правового регулювання правовідносин щодо обліку платників податків, яке відбулося у зв`язку з набранням чинності 01 січня 2011 року Податковим кодексом України. Законодавчі норми щодо обліку платників податків можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому.

29. Таким чином, зміна порядку податкового обліку осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, шляхом ведеться обліку за прізвищем, ім`ям, по батькові і серією та номером діючого паспорта, а не прізвищем, іменем та по батькові, роком народження та за місцем реєстрації, - не призводить до зменшення обсягу прав вказаних осіб, оскільки такий облік передбачає не застосування реєстраційного номера облікової картки платника податків.

30. Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних норм матеріального права вже була висловлена в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року (справа №803/1203/17), 25 липня 2018 року (справа №823/198/16), від 25 жовтня 2019 року (справа №806/2355/15), від 12 грудня 2019 року (справа №820/261/16) і колегія суддів Верховного Суду не знаходить підстав для відступу від неї.

31. Враховуючи наведене колегія суддів Верховного Суду вважає, що відмовляючи позивачці у видачі довідки про доходи для отримання субсидії на житлово-комунальні послуги, відповідач діяв згідно чинного законодавства України, оскільки в окремому реєстрі осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків Державного реєстру фізичних осіб-платників податків відсутні дані щодо ОСОБА_1 .

32. Відповідно до частини першої статті 351 КАС України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення або зміни рішення у відповідній частині є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

33. Частиною 3 статті 351 КАС України встановлено, що неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

34. Розглянувши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши правильність застосування судами норм матеріального права, колегія суддів вважає, що фактичні обставини справи судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, але неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень, відповідно до повноважень, наданих статтею 349 КАС України, колегія суддів Верховного Суду вважає необхідним їх судові рішення скасувати та відмовити в задоволенні адміністративного позову.

IХ. Судові витрати

35. Судові витрати не розподіляються.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду

п о с т а н о в и в :

1. Касаційну скаргу Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області задовольнити.

2. Постанову Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 листопада 2017 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2018 року в справі №825/1854/17 скасувати.

3. Ухвалити нове судове рішення. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Чернігівської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

4. Судові витрати не розподіляються.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий : О. В. Кашпур

Судді: О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко