Справа № 824/1466/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-01-17 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову в залишенні позовної заяви без розгляду

17 січня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1466/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши в порядку письмового провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (58002, м. Чернівці, площа Центральна, 3) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

29.11.2019 року до Чернівецького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , у якій просить:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області у зарахуванні їй до трудового стажу період роботи з 1 липня 1992 року по 19 квітня 2001 року на Державному заводі «Тонап» виробничого об`єднання «Гравітон» на посаді монтажником радіоапаратури по другому розряду;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області зарахуванні їй до трудового стажу період роботи з 1 липня 1992 року по 19 квітня 2001 року на Державному заводі «Тонап» виробничого об`єднання «Гравітон» на посаді монтажником радіоапаратури по другому розряду та провести перерахунок пенсії з 7 травня 2015 року.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

27.12.2019 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому, окрім іншого, просить суд залишити без розгляду позовні вимоги, які знаходяться поза межами шестимісячного терміну звернення до суду.

При вирішенні заявленого клопотання суд виходить із завдань адміністративного судочинства, якими відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи згідно частини 2 статті 122 КАС України встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак Кодекс адміністративного судочинства України є загальним законом, яким врегульовані строки звернення до адміністративного суду за захистом прав.

Разом з цим, суд звертає увагу на строкові обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час, визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Так, відповідно до статті 46 вказаного Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії; нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз даної статті дає підстави дійти до висновку, що у ній містяться два строкових обмеження стосовно виплат пенсії за минулий час: три роки - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з власної вини; без обмеження строку - для особи, яка не отримувала нараховану пенсію з вини відповідного суб`єкта владних повноважень.

В свою чергу, відповідно до статті 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Системний аналіз наведених правових норм дозволяє дійти висновку, що адміністративний суд не може застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, як підставу відмови у задоволенні позову, у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою компенсаторної складової доходу, та у справах з вимогами, пов`язаними з виплатою доходу як складової конституційного права на соціальний захист, до якого належить, зокрема, й пенсія.

За таких суд приходить до висновку, що у разі порушення органом Пенсійного фонду України законодавства про пенсійне забезпечення не слід застосовувати шестимісячний строк звернення до адміністративного суду, оскільки це має наслідком неможливість реалізувати передбачене частиною 2 статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право пенсіонера на виплату сум пенсії за минулий час та компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати без обмеження будь-яким строком.

Такий висновок суду узгоджується із правовою позицією Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладеною в постанові від 19.06.2018 року у справі №646/6250/17.

Враховуючи зазначену правову позицію, суд зазначає, що у цій справі позивач вважає, що перерахунок пенсії їй не проведений з вини органу Пенсійного фонду України, а тому право позивача щодо перерахунку пенсії є абсолютним та не може бути обмежено будь-яким строком.

Крім цього, правова природа строків звернення до суду складається з об`єктивної та суб`єктивної обставини. При цьому під об`єктивною обставиною необхідно розуміти фактичне порушення права суб`єкта звернення до суду, тоді як під суб`єктивною обставиною необхідно розуміти момент коли суб`єкт звернення дізнався, а бо міг дізнатись про порушення свого права. У цій справі позивач дізнався про порушення свого права з моменту отримання листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 02.10.2019 року №795/П-11/13 щодо відмови у перерахунку пенсії.

Також, частиною 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У справі Bellet v. France Європейський суд з прав людини зазначив, що "стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Іліан проти Туреччини" правило встановлення обмежень доступу до суду в зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 19.06.2018 року у справі №646/6250/17, зазначено, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції). Нараховані суми пенсії, на виплату якої пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження шестимісячним строком (в межах загального строку позовної давності) з нарахуванням компенсації втрати частини доходів (стаття 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо відсутності законодавчо передбачених підстав для задоволення клопотання відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області та залишення без розгляду позовної заяви, з підстав пропуску позивачем строку звернення до суду.

З урахуванням викладеного, у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 240, 241-246, 248, 256 КАС України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про залишення позовної заяви без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя О.В. Анісімов