Справа № 420/5629/19
Суддя: Соколенко О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-20 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5629/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соколенко О.М.;

при секретарі судового засідання - Хлевитській С.І.,

за участю:

представника позивача - Кузнєцової В.М. (адвоката, згідно ордеру),

представника відповідача - Жукової Т.О. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

26 вересня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» (далі - позивач, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», товариство) до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - відповідач, ГУ ДФС в Одеській області, контролюючий орган), в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, винесене ГУ ДФС в Одеській області на підставі акту перевірки від 08.08.2019 року №446/15-32-14-14/35768704, яким ТОВ «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДОС-СТРОЙ», , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 197813,00 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що посадовими особами відповідача на підставі наказу від 24.07.2019 року №5941 та направлень від 24.07.2019 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ», за результатами якої складено акт від 08.08.2019 року №446/15-32-14-14/35768704, в якому встановлені порушення:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, та п.5, п.6, п.7, п.п.9.4 п.9, п.10, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року № 318, П(С) БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказам Міністерства фінансів України від 25.02.2000 року № 39, в результаті чого в періоді, що перевірявся, занижено податок на прибуток на суму 158250 грн. за 4 квартал 2017 року.

Як вказано в позовній заяві, на підставі акту перевірки від 08.08.2019 року №446/15-32-14-14/35768704 ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.08.2019 року, яким ТОВ «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 197813,00 грн., яке позивачем отримано 16 вересня 2019 року.

Позивач зазначає, що дане податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку відповідно по вимог ст. 56 Податкового кодексу України позивачем не оскаржувалось.

ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ вважає, що висновки, викладені в акті перевірки, базуються на припущеннях і не враховують докази та відомості щодо господарської діяльності ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» і відповідно, донарахування податку на прибуток та штрафних санкцій є протиправними, безпідставними, не доведеними та такими, що не відповідають фактичним обставинам здійснення підприємством господарської діяльності, первинним документам, які перебувають у позивача та вимогам чинного законодавства, а тому, на думку товариства, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Як зазначає позивач, при проведені перевірки, підставами для висновку про порушення стало, на думку відповідача те, що: «ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки повного комплекту первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та які підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП N91 у грудні 2017 року…».

Не погоджуючись з даними висновками, позивач зазначив, що при здійсненні фінансово-господарської діяльності ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (підрядник) укладено із ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», (субпідрядник), договір субпідряду від 20.10.2017 року № 172/17, відповідно до п.1.1 якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати наступні роботи: ремонтно-реставраційні роботи будівлі учбового корпусу по ГП № 1, в/м №17, в м. Одесі. Шифр-17/l-P, та договір субпідряду від 18.12.2017 року № 1129/17, відповідно до п.1.1 якого підрядник доручає, а субпідрядник зобов`язується виконати наступні роботи: будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл. Шифр Д-2/Л.

Як вказує позивач, у відповідності з вищевказаними договорами та первинними бухгалтерськими документами, субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» у грудні 2017 року фактично здійснені ремонтно-реставраційні роботи будівлі учбового корпусу по ГП № 1, в/м №17, в м. Одесі. Шифр-17/l-P на суму 170000,00 грн. (в т.ч. ПДВ - 28333,33 грн.) та будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область, шифр Д-2/Л, що підтверджується первинними бухгалтерськими документами, а саме: актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року №1/172/17 від 18.12.2017 року (форма КБ-2В) вартістю на суму 170000,00 грн. та актом приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року №1/1129/17 від 29.12.2017 року (форма КБ-2В); довідками про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року (форма КБ-3); договірною ціною на виконання будівельних робіт - ремонтно-реставраційні роботи будівлі учбового корпусу по ГП № 1, в/м №17, в м. Одесі. Шифр-17/1-Р та будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область. Шифр Д-2/Л; підсумковими відомостями ресурсів; локальними кошторисами на будівельні матеріали № 2-1-1 (форма № 1), які підписані посадовими особами підприємств із зазначенням їх ПІБ, та скріплені печатками.

Крім того, як зазначає позивач, підтвердженням виконання будівельних робіт субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» є розрахунки між підприємствами, які проводились шляхом перерахування грошових коштів у безготівковій формі ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» на адресу ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» згідно платіжного доручення від 05.12.2017 року № 20 на загальну суму 170000,00 грн. у т.ч. ПДВ - 28333,33 грн. за роботи згідно договору № 172/17 від 20.10.2017 року та згідно платіжного доручення від 22.12.2017 року № 29 на загальну суму 885000,00 грн., у т.ч. ПДВ -147500,00 грн. за роботи згідно договору № 1129/17 від 18.12.2017 року.

У позовній заяві також зазначено, що на виконання вищевказаних робіт, ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» відповідно до вимог п.187.1 ст.187, ст.188, ст.193, ст.194 Податкового кодексу України складено та зареєстровано у ЄРПН на адресу ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» податкову накладну № 2 від 05.12.2017 року на загальну суму 170000,00 грн., у т.ч. ПДВ 28333,30 грн., де обсяг операцій без ПДВ складає 141666, 67 грн., та податкову накладну № 7 від 22.12.2017 року на загальну суму 885000,00 грн., у т.ч. ПДВ -147500,00 грн., де обсяг операцій без ПДВ складає 737500,00 грн. На підставі отриманих податкових накладних, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» у грудні 2017 року включено до складу податкового кредиту суму ПДВ у розмірі 175833,30 грн. відповідно до зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних №2 від 05.12.2017 року та № 7 від 22.12.2017 року.

Таким чином, позивач зазначає, що на підтвердження виконаних будівельних робіт субпідрядником та за наявності первинних бухгалтерських документів, позивачем у 4 кварталі 2017 року до складу витрат включена сума у розмірі 879167 грн. по вищевказаним будівельним роботам, яка також відображена в бухгалтерському обліку відповідними проводками.

В свою чергу, з посиланням на положення ч.1-ч.5 ст.9, ст.2, ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.п.1.2,2.1,2.2,2.4,2.7 Положення про документальне підтвердження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №318 від 31.12.1999 року, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати» (п.п.5,6,7,9,9.4,10,11 Положення), позивач стверджує, що у товариства в наявності всі первинні бухгалтерські документи, які оформлені належним чином відповідно до вимог діючого законодавства, а саме, акти виконаних робіт (форми КБ-2В), довідки про вартість виконаних робіт (форми КБ-3), договірні ціни, локальні кошториси на будівельні матеріали №2-1-1, підсумкові відомості ресурсів, платіжні доручення та інші документи та є обов`язковими документами, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій з виконання будівельних робіт та відображення даних витрат у складі собівартості реалізованих робіт. При цьому, як зазначає позивач, до перевірки було надано ці всі первинні бухгалтерські документи в повному обсязі, які оформлені належним чином і відповідають нормам діючого законодавства.

Отже, позивач вважає доведеним те, що всі первинні документи, які досліджені відповідачем при проведені перевірки, розкривають повний зміст господарських операцій та документально підтверджують реальність здійснення господарських відносин позивача із субпідрядником, а тому дають право позивачу на їх оприбуткування, а також відображення в бухгалтерському та податковому обліках, і включення до складу витрат вартість придбаних товарів (робіт, послуг) у сумі 879167 грн., в тому числі у 4 кварталі 2017 року у сумі 879167 грн.

Позивач вважає недоведеним, безпідставними та такими, що не відповідає дійсності, посилання відповідача на те, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки первинних документів, на підставі яких формуються витрати у бухгалтерському та податкового обліках, що можуть бути достовірно оцінені, та на підставі яких неможливо дійти висновку щодо фактичного виконання будівельних робіт, та посилається на те, що відповідач не конкретизує, яких саме документів не надано до перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», при цьому, описуючи первинні бухгалтерські документи в акті перевірки на аркуші 8. Водночас, позивач вказує, що до акту перевірки відповідачем складено узагальнений перелік документів, які використано при проведені перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (додаток 4 до акту перевірки), де зазначено, що крім статутних документів, наказів, виписок банку, декларацій з податку на прибуток та ПДВ, угод, договорів, журналів-ордерів на інших документів, були надані первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки та інші), які не були прийняті до уваги відповідачем.

Таким чином, з урахуванням зазначеного у сукупності, позивач вважає безпідставними, необґрунтованими та не доведеними висновки відповідача щодо зазначених в акті перевірки поршень, а, відтак, оскаржуване податкове повідомлення-рішення підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 01 жовтня 2019 року позовну заяву ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 24.10.2019 року о 12 год. 20 хв. та встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву.

21 жовтня 2019 року через канцелярію суду від представника відповідача (у встановлений судом строк) надійшов відзив на позовну заяву разом із додатками до нього та доказами його направлення позивачу (т.2 а.с.4-20).

У відзиві на позовну заяву зазначено, що Головне управління ДФС в Одеській області вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства, з огляду на наступне.

Так, відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, на підставі наказу від 24.07.2019 №5941 проведена документальна позапланова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 31.03.2019, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 31.03.2019, якою встановлено порушення позивачем вимог п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого в періоді, що перевірявся, занижено податок на прибуток на суму 158250 грн. На підставі висновків акта перевірки ГУ ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на прибуток на суму 158250 грн. - за основним платежем та на 39563 грн. - за штрафними санкціями.

Відповідач вказує, що до початку перевірки керівнику ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» було надано запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 17.07.2019 №15208/10/15-32-14-14-10 щодо наявності фактів, що свідчать про недостовірність визначення даних, що містяться у податкових деклараціях та у фінансовій звітності за звітні періоди декларування за період з 01.10.2017 по 31.03.2019, на який від ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» отримано відповідь від 18.07.2019 №440 із відмовою у наданні документів.

Відповідач також зазначив, що в ході перевірки надано запит від 26.07.2019 б/н платнику податків щодо надання пояснень та їх документальне підтвердження, на який директор ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» в ході перевірки надав пояснення щодо встановлених порушень, копії підтверджуючих документів.

У відзиві на позовну заяву, відповідач посилається на наведені позивачем у позовній заяві обставини щодо укладення ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» з ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» договорів субпідряду від 18.12.2017 №1129/17 та від 20.10.2017 року №172/17, наводячи їх зміст та умови. Також, відповідач посилається на те, що в рамках виконання вищевказаних договорів субпідряду складено первинні документи, які надано до перевірки, а саме: локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (форма №1); бухгалтерська довідка від 28.12.2017 про формування витрат; банківська виписка за грудень 2017 року та платіжні доручення.

Відповідач також зазначає, що ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» відповідно до вимог п.187.1 ст.187, ст.188, ст.193, ст.194 Податкового кодексу України складено та зареєстровано у ЄРПН на ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» податкові накладні від 05.12.2017 року №2 на загальну суму 170000,0 грн., у тому числі ПДВ 28333,3 грн., обсяг операції без ПДВ 141666,7 грн., та від 22.12.2017 року №7 на загальну суму 885000,0 грн., у тому числі ПДВ 147500,0 грн., обсяг операції без ПДВ 737500,0 грн., а ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» сформовано податковий кредит у грудні 2017 року у сумі ПДВ 175833,3 грн. на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних від 05.12.2017 року №2 та від 22.12.2017 року №7.

З посиланням на норми п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, ст.ст.9,2,3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1 Положення про документальне підтвердження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №318 від 31.12.1999 року, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», відповідач зазначає, що в порушення вказаних норм, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки повного пакету первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» будівельних робіт у грудні 2017 року.

Таким чином, відповідач вважає, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» у рядку 2050 «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати за 2017 рік відображено суму витрат, без підтвердження належним чином оформленими первинними документами, на підставі яких дані витрати можуть бути достовірно оцінені, та які засвідчують факт здійснення господарських операцій у 4 кварталі 2017 року на суму 879167 грн., чим занижено фінансовий результат до оподаткування за цей період на вказану суму, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 158250 грн.

Враховуючи викладене, відповідач просить суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У підготовчому засіданні 24.10.2019 року судом залучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву із додатками до нього, та встановлено семиденний строк позивачу для надання відповіді на відзив та семиденний строк відповідачу для подання заперечень, у зв`язку з чим судом оголошено перерву у підготовчому засіданні до 12.12.2019 року об 11 год. 00 хв.

30 жовтня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив з додатками згідно переліку, наведеному в ній, та доказами їх отримання відповідачем (т.2 а.с.29-33,34,35-130).

У відповіді на відзив, окрім доводів, які зазначені у позовній заяві, позивачем додатково зазначено, що у ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» в наявності є первинні документи із замовником будівельних робіт, яким є Південне територіальне квартирно-експлуатаційне управління, та, безпосередньо підтвердженням наявності доказів фінансово-господарських операцій позивача з виконання ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1, в/м №17, в м. Одесі. Шифр-17/1-Р та будівництва будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область шифр Д-2/Л у 2017 році, є, як зазначив позивач, договори генерального підряду, та документи, складені на їх виконання. Детальний перелік вказаних документів із зазначенням їх реквізитів позивач навів у відповіді на відзив, до якої надав їх копії.

Позивач вважає, що виконання ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1, в/м №17, в м. Одесі. Шифр-17/1-Р та будівництва будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область, шифр Д-2/Л у 2017 році підтверджується вказаними у відповіді на відзив первинними документами із замовником - Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням та первинними документами із субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», які зазначені в позовній заяві.

Таким чином, на переконання позивача, товариством не порушено вимоги п.44.1, 44.2 ст.44, п.п.134.1.1. п.134.1 ст. 134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, та, відповідно, не занижено податок на прибуток у 2017 році на суму 158250 грн.

У зв`язку із перебуванням 12.11.2019 року головуючого судді Соколенко О.М. на лікарняному, підготовче засідання перенесено на 21.11.2019 року о 10 год. 00 хв.

У підготовчому засіданні 21.11.2019 року судом залучено до матеріалів справи відповідь на відзив разом із додатками до неї.

Письмовою ухвалою суду від 21.11.2019 року продовжено шістдесятиденний строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів та відкладено підготовче засідання на 12.12.2019 року об 11 год. 20 хв.

09 грудня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи згідно переліку, наведеному у клопотанні, разом із доказами їх отримання відповідачем (т.2 а.с.140-142,143,144-208).

У підготовчому засіданні 12.12.2019 року судом залучено до матеріалів справи клопотання про залучення документів разом із додатками до нього.

Ухвалою суду від 12.12.2019 року закрито підготовче провадження у справі та, за письмовою згодою учасників справи, справу №420/5626/19 призначено до судового розгляду на 12.12.2019 року після закриття підготовчого провадження.

У судовому засіданні 12.12.2019 року судом заслухано вступне слово представників сторін, та у зв`язку із необхідністю отримання з боку відповідача розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, у судовому засіданні оголошено перерву до 09 січня 2020 року о 15 год. 30 хв.

18 грудня 2019 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про залучення до матеріалів справи розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного податкового повідомлення-рішення разом із доказами його направлення на адресу електронної пошти позивача, який залучено до матеріалів справи в судовому засіданні 09.01.2020 року.

Також, 18 грудня 2019 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про залучення документів до матеріалів справи (копій платіжних доручень) з доказами їх направлення на електронну адресу відповідача, які залучено до матеріалів справи в судовому засіданні 09.01.2020 року.

У судовому засіданні 09.01.2020 року представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, відповіді на відзив, у наданих під час вступного слова поясненнях та зважаючи на подані до суду докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 09.01.2020 року заявлений позов не визнала та просила суд відмовити у його задоволенні, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву, у вступному слові, а також, зважаючи на подані до суду докази.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши вступне слово представників сторін, їх промову в судових дебатах, ознайомившись із заявами сторін по суті справі, дослідивши обставини, якими обґрунтовуються ці заяви, та перевіривши їх наданими доказами, суд встановив наступні обставини.

ТОВ «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» () зареєстровано як юридична особа 22.02.2008 року, перебуває на обліку в ГУ ДФС в Одеській області, та є платником податку на додану вартість з 09.06.2008 року (т.1 а.с.83-84).

17 липня 2019 року відповідачем надіслано на адресу позивача запит №15208/10/15-32-14-14-10 «Щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень» (т.2 а.с.14-16), в якому контролюючий орган зазначив, зокрема, що відповідно до аналізу з`ясовано, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» проводило документальне оформлення господарських операцій при ймовірній відсутності факту їх реального здійснення, а саме: з ТОВ «ИНДУСТРИАЛПРОГРЕСС», , по ПН №1 від 07.03.2019 року на суму 2400000 грн., що вплинуло на показники податкових декларацій з ПДВ за березень 2019 року та податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2019 року, наданих до податкового органу. У вказаному запиті відповідач, також, зазначив про наявність невідповідності обсягів реалізації товарів (робіт, послуг) у податкових деклараціях та фінансової звітності за відповідні періоди, що є підставою для надання запиту.

У зв`язку із чим, відповідач просив надати відповідну інформацію (пояснення) та її документальне підтвердження.

18 липня 2019 року позивачем надано відповідь №440 на запит відповідача від 17.07.2019 року №15208/10/15-32-14-14-10 (т.2 а.с.17-18).

Судом встановлено, що наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 24.07.2019 року №5941 призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, єдиного внеску за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року, з 26 липня 2019 року на 5 робочих днів (т.1 а.с.59, т.2 а.с.9).

На підставі направлень від 24.07.2019 року, виданих посадовим особам ГУ ДФС в Одеській області (т.2 а.с.10-11), згідно з п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.п.78.1.4 п.78 ст.78 ПК України та наказу ГУ ДФС в Одеській області №5941 від 24.07.2019 року, ГУ ДФС в Одеській області проведена позапланова виїзна документальна перевірка ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (код за ЄРДПОУ 35768704) з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року.

У зв`язку із проведенням документальної позапланової виїзної перевірки, відповідачем надано позивачу запит від 26.07.2019 року щодо надання пояснень та копій документів, засвідчених підписом посадової особи та скріплених печаткою у термін до 18 год. 00 хв. 29.07.2019 року, в частині, що стосуються предмета перевірки за перевіряємий період, зокрема, щодо підтвердження та реальності здійснення господарських взаємовідносин з ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», (т.1 а.с.60, т.2 а.с.12).

Як зазначила представник позивача під час розгляду справи, що також не спростовувалось представником відповідача, товариством під час перевірки не надавалось письмової відповіді на вказаний запит, а були надані безпосередньо запитувані документи, що підтверджується додатком 4 до акта перевірки.

За результатами вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено акт перевірки №446/15-32-14-14/35768704 від 08.08.2019 року «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», код за , (тел. 7376057, адреса електронної пошти E-mail: » (т.1 а.с.22-44), яким встановлено порушення ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», зокрема:

- п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та п.5, п.6, п.7, пп.9.4 п.9, п.10, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 №25), в результаті чого в періоді, що перевірявся, занижено податок на прибуток на суму 158250 грн. за 4 квартал 2017 року.

Також, відповідачем складено додатки до акта перевірки (т.1 а.с.45-58), в тому числі, додаток 4 «Узагальнений перелік документів, які було використано при проведенні перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», » та додаток 9 «зведені дані щодо задекларованих та встановлених в ході проведення перевірки сум податку на прибуток платника податків ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» () за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року».

На підставі вищевказаних висновків акта перевірки від 08.08.2019 року, Головним управлінням ДФС в Одеській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, яким ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 197813 грн., в тому числі, за податковими зобов`язаннями - 158250 грн. та 39563 грн. - за штрафними санкціями (т.1 а.с.21). До вказаного податкового повідомлення-рішення відповідачем складено розрахунок штрафних санкцій, згідно якого по визначеній сумі податкового зобов`язання визначено суму штрафних санкцій у розмірі 25% (т.2 а.с.227).

Не погодившись з висновками податкового органу та прийнятим Головним управлінням ДФС в Одеській області податковим повідомленням-рішенням від 29.08.2019 року №, позивач оскаржив вказане рішення суб`єкта владних повноважень в судовому порядку, звернувшись до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що винник між сторонами, суд виходить з наступного.

Спірне податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, яким позивачу збільшено суму грошових зобов`язань з податку на прибуток приватних підприємств та застосовано штрафні санкції, базується на викладених в акті перевірки висновках податкового органу щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, а саме: п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та п.5, п.6, п.7, пп.9.4 п.9, п.10, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39.

Вказані висновки відповідача в акті перевірки обґрунтовані наступним.

Як зазначено в п.2.7 акту перевірки, в ході перевірки надано запит від 26.07.2019 б/н платнику податків щодо надання пояснень та їх документальне підтвердження, у тому числі, стосовно встановлених порушень. Директор ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» в ході перевірки надав пояснення щодо встановлених порушень, копії підтверджуючих документів та погодився з встановленими порушеннями.

В акті перевірки також вказано, що до початку перевірки керівнику ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» було надано запит «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» від 17.07.2019 №15208/10/15-32-14-14-10 щодо наявності фактів, що свідчать про недостовірність визначення даних, що містяться у податкових деклараціях та у фінансовій звітності за звітні періоди декларування за період з 01.10.2017 по 31.03.2019 року, однак, від ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» отримано відповідь від 18.07.2019 №440 із відмовою у наданні документів.

Як зазначено в п.2.8 акту перевірки, в ході проведення позапланової виїзної документальної перевірки запитів щодо підтвердження відомостей, отриманих від особи яка мала правові відносини з контрагентами, не направлялись, так як не визначено критеріїв та підстав для направлення запитів та ініціювання зустрічних звірок.

Відповідно до пп.2) п.3.1.1.1 «Дохід та фінансовий результат до оподаткування, визначені за правилами бухгалтерського обліку» акта перевірки, перевіркою задекларованих у рядку 02 Декларацій «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності» показників за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 прибутку у сумі 95535 грн., за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток (збиток) у сумі (-) 404012 грн., за період з 01.01.2019 по 31.03.2019 прибутку у сумі 8300 грн., на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку та первинних документів встановлено заниження фінансового результату до оподаткування в періоді, який перевірявся, всього у сумі 879167 грн., у тому числі за 4 квартал 2017 року у сумі 879167 грн.

В акті перевірки зазначається, що перевіркою встановлено, що в періоді, який перевірявся, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» було укладено з ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» (Субпідрядник), , договір субпідряду від 18.12.2017 №1129/17, за яким Субпідрядник зобов`язується виконати наступні роботи: «Будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.».

Також, в акті перевірки наводяться дані щодо договірної ціни, що становить 885000,0 грн. та документів, складених в рамках виконання вищевказаного договору субпідряду від 18.12.2017 №1129/17, які надано до перевірки, а саме: локальний кошторис на будівельні роботи №2-1-1 (форма №1, на загально будівельні роботи, лазня у військовому містечку Дачне -2, с. Дачне, Одеська обл.); бухгалтерська довідка від 28.12.2017 про формування витрат у сумі 737500 грн. на виконання робіт субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» за договором від 18.12.2017 №1129/17; банківська виписка за грудень 2017 року та платіжне доручення від 22.12.2017 №29, яким перераховано Субпідряднику ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» кошти на загальну суму 885000 грн., у тому числі, ПДВ 147500 грн.

Також, перевіркою встановлено, що в періоді, який перевірявся, ТОВ «СК «ГРАДО- СТРОЙ» у грудні 2017 року згідно платіжного доручення від 05.12.2017 року №20 в рамках виконання договору від 20.10.2017 року №172/17 перераховано ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» кошти на загальну суму 170000 грн., у тому числі ПДВ 28333,3 грн. з призначенням платежу: «Аванс за ремонтно-реставраційні роботи будівлі учбового корпусу по ГП № 1».

Як вбачається з акту перевірки, ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» відповідно до вимог п. 187.1 ст.187, ст.188, ст.193, ст.194 Податкового кодексу України складено та зареєстровано у ЄРПН на ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» податкову накладні від 05.12.2017 року №2 на загальну суму 170000,00 грн., у тому числі ПДВ 28333,3 грн., обсяг операції без ПДВ 141666,7 грн., та від 22.12.2017 року №7 на загальну суму 885000,0 грн., у тому числі ПДВ 147500,0 грн., обсяг операції без ПДВ 737500,0 грн. ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» сформовано податковий кредит у грудні 2017 року у сумі ПДВ 175833,3 грн. на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних від 05.12.2017 року №2 та від 22.12.2017 року №7.

З посиланням на норми Податкового кодексу України, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Положення про документальне підтвердження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року №88, наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Положення (стандарту) бухгалтерського обліку №318 від 31.12.1999 року, Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», в акті перевірки зазначається, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки повного комплекту первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року.

Отже, як визначено в акті перевірки, запис в бухгалтерському обліку про виконання будівельних та ремонтно-реставраційних робіт ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , у грудні 2017 року балансовою вартістю 879167 грн. та в подальшому сформовані собівартості виконаних робіт та закриття їх на фінансовий результат, як наслідок, формування показника за рядком 2050 Звіту за формою 02 Декларації з податку на прибуток «Фінансовий результат до оподаткування (прибуток або збиток)» за цей період не підтверджено первинними та/або іншими документами, чим порушено вимоги п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.1.2, п.2.1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88, та п.44.1, п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України.

Таким чином, в акті перевірки зазначено, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки первинних документів, на підставі яких формуються витрати у бухгалтерському обліку, що можуть бути достовірно оцінені, та на підставі яких неможливо дійти висновку щодо фактичного виконання будівельних робіт.

Таким чином, як зазначається в акті перевірки, на порушення п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та п.5, п.6, п.7, пп.9.4 п.9, п.10, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 №25), ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» у рядку 2050 - «Собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг)» звіту про фінансові результати за 2017 рік відображено суму витрат, без підтвердження належним чином оформленими первинними документами, на підставі яких дані витрати можуть бути достовірно оцінені, та які засвідчують факт здійснення вищезазначених господарських операцій у 4 кварталі 2017 року на суму 879167 грн.

На порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, товариство з обмеженою відповідальністю «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» при визначенні об`єкта оподаткування, відображеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку фінансової звітності, завищено суму собівартості реалізованих товарів, робіт, послуг (у рядку 2050 Форми 2 Фінансового звіту) на суму витрат на придбання будівельних робіт без підтвердження первинними документами, на підставі яких дані витрати можуть бути достовірно оцінені, та які засвідчують факт здійснення зазначених послуг у 4 кварталі 2017 року на суму 879167 грн. та, відповідно, занижено фінансовий результат до оподаткування за період, який перевірявся, всього на суму 879167 грн., у тому числі, за 4 квартал 2017 року на суму 879167 грн.

До складу собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) в періоді, який перевірявся, було включено витрати у 4 кварталі 2017 року на суму 879167 грн. по вищезазначеній операції та в бухгалтерському обліку відображено проводками:

- Дт91 «Загальновиробничі витрати» Кт631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками на суму 879167 грн.;

- Дт79 «Фінансові результати» Кт91 «Загальновиробничі витрати» на суму 879167 грн.

У п.п.3.2) пп.3) п.3.1.1.1 акта перевірки зазначено, що перевіркою повноти визначення показників витрат відповідно Звітів про фінансові результати Форми №2-м за період з 01.10.2017 по 31.03.2019 у сумі 37386,4 тис. грн. на підставі даних регістрів бухгалтерського обліку, проводки яких визначено в додатку 6 до акту перевірки, та первинних документів, перелік яких наводиться в додатку 4 до акту перевірки, з врахуванням порушень, викладених у п.п.3.1.1.1.2 п.3.1.1.1 розділу 3 даного акта перевірки, встановлено їх завищення всього у сумі 879,17 тис. грн., у тому числі за 4 квартал 2017 року на суму 879,17 тис. грн.

Таким чином, у п.3.1.1.2. «Висновок щодо повноти декларування та своєчасності сплати податку на прибуток» акта перевірки зазначено, зокрема, що перевіркою повноти визначення податку на прибуток за період з 01.10.2017 по 31.12.2017 у сумі 14638 грн., на підставі документів, перелік яких наведено у додатку 4 до акту перевірки, встановлено його заниження всього у сумі 158250 грн., у тому числі за 4 квартал 2017 року у розмірі 158250 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображено у п.п.3.1.1.1.2 п.3.1.1.1 розділу 3 даного акта перевірки.

Суд не погоджується з вказаними вище висновками акту перевірки щодо порушення позивачем вимог податкового законодавства, на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, та досліджуючи фактичність проведених господарських операцій та їх зв`язок з господарською діяльністю позивача, правомірність включення позивачем спірних сум здійснених ним витрат до декларації з податку на прибуток за перевіряємий період, виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України, господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно довідки про загальну інформацію щодо ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (т.1 а.с.46-48), видами економічної діяльності, які ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» мав право здійснювати за період, що перевірявся та які він фактично здійснював є: 43.12 (підготовчі роботи на будівельному майданчику); 43.21 (електромонтажні роботи); 43.22 (монтаж водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування); 43.29 (інші будівельно-монтажні роботи); 43.31 (штукатурні роботи); 43.33 (покриття підлоги й облицювання стін); 43.39 (інші роботи із завершення будівництва); 43.91 (покрівельні роботи); 43.99 (інші спеціалізовані будівельні роботи); 41.20 (будівництво житлових і нежитлових будівель) (основний); 42.21 (будівництво трубопроводів); 42.11 (будівництво доріг і автострад); 42.22 (будівництво споруд електропостачання та телекомунікацій).

23 листопада 2016 року позивачем отримано в Головному управлінні Держпраці в Одеській області дозвіл строком дії з 23.11.2016 до 21.11.2021 року (т.1 а.с.94), яким дозволяється виконання: робіт в колодязях, шурфах, траншеях; земляних робіт, що виконуються на глибині понад 2 метри або в зоні розташування підземних комунікацій; робіт, що виконуються на висоті 5 метрів і більше над поверхнею ґрунту, з перекриття або робочого настилу, та робіт, що виконуються за допомогою підйомних і підвісних колисок, механічних підіймачів та будівельних підйомників; зведення, монтаж і демонтаж будинків, споруд, зміцнення їх аварійних частин; зварювальних робіт.

Також, 18 січня 2017 року Державною архітектурно-будівельною інспекцією України позивачу видано ліцензію на здійснення господарської діяльності з будівництва об`єктів IV і V категорії складності (за переліком робіт згідно із додатком) строком дії ліцензії з 18.01.2017 до 18.01.2022 року (т.1 а.с.92-93).

Судом встановлено, що здійснюючи свою безпосередню господарську діяльність, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (як Підрядник), за результатами проведеної процедури закупівлі робіт, необхідної для гарантованого забезпечення потреб оборони в особливий період, уклало із Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України (як Замовником) наступні господарські договори:

- договір генерального підряду № 72/17 від 20.10.2017 року про закупівлю ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП №1 в/м №17 в м. Одеса. Шифр - 17/1-Р, відповідно до якого підрядник (позивач) зобов`язується в межах динамічної договірної ціни виконати на свій ризик власними силами та залученими силами комплекс ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП №1 в/м №17 в м. Одеса. Шифр - 17/1-Р, ДК 021:2015:45000000-7 «Будівельні роботи та поточний ремонт» (далі - Об`єкт), зазначені у п.1.2. (далі - роботи) та здати Об`єкт готовим до експлуатації «Замовнику», а «Замовник» зобов`язується прийняти і оплатити вказані вище роботи. При цьому, згідно з п.3.1. вказаного Договору, договірна ціна Об`єкта ремонтно-реставраційних робіт становить 5277700 грн. (т. 2 а.с.35-49);

- договір генерального підряду № 129/17 від 18.12.2017 року про закупівлю робіт з будівництва будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область. Шифр - Д-2/Л, відповідно до якого підрядник (позивач) зобов`язується в межах динамічної договірної ціни виконати на свій ризик власними силами та залученими силами комплекс робіт з будівництва будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська область. Шифр - Д-2/Л, ДК 021:2015:45000000-7 - «Будівельні роботи та поточний ремонт» (далі - Об`єкт), зазначені у п. 1.2. (далі - роботи) та здати Об`єкт готовим до експлуатації «Замовнику», а «Замовник» зобов`язується прийняти і оплатити вказані вище роботи. При цьому, згідно з п.3.1. вказаного договору, договірна ціна Об`єкта ремонтно-реставраційних робіт становить 8898000 грн. (т. 2 а.с.98-113).

До вказаних договорів їх сторонами складались додатки, які є невід`ємними частинами договору, зокрема: календарні графіки виконання робіт, графіки фінансування замовником робіт, пояснювальні записки, договірна ціна на виконання робіт, а також, документи, на виконання робіт, обумовлених договорами, а саме: довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року, підсумкові відомості ресурсів, акти приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року, акти вартості устаткування, що придбавається виконавцем робіт (т.2 а.с.50-97,114-130).

Слід зазначити, що за умовами вказаних договорів, підрядник (позивач) зобов`язується виконати з використанням власних ресурсів та у встановлені строки роботи відповідно до проектної та кошторисної документації, координувати діяльність субпідрядників на будівельному майданчику, підрядник має право за згодою замовника залучати до виконання договору підряду третіх осіб (субпідрядників), підрядник відповідає за результати роботи субпідрядників і виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядниками - як замовник, генеральний підрядник несе відповідальність перед субпідрядниками за невиконання або неналежне виконання замовником своїх зобов`язань за договором підряду, а перед замовником - за невиконання зобов`язань субпідрядниками (п.п.6.3.1,6.3.9,6.4.5, п.13 Договорів).

При цьому, як вбачається з документації на закупівлю робіт, що обумовлені вищенаведеними договорами генерального підряду, а саме п.8 розділу 3 «Інформація про субпідрядника (субпідрядників)», учасник процедури закупівлі зазначає у пропозиції повне найменування та місцезнаходження кожного суб`єкта господарювання, якого планує залучити до виконання робіт як субпідрядника в обсязі, не менше 20% від вартості договору про закупівлю та подає відповідні відомості, зазначені у цьому пункті (т.2 а.с.146-176;178-208).

В свою чергу представник позивача під час розгляду справи надала до суду листи-довідки від 03.12.2019 року №500 та №499 за підписом директора ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», в яких зазначається, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» як переможець процедури відбору предмету закупівлі, дійсно залучало до виконання будівельних робіт ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» в якості субпідрядника, однак, у зв`язку з тим, що обсяг виконаних робіт ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» був меншим, ніж 20% від вартості договорів про закупівлю, тому не вимагалось погодження субпідрядної організації зі сторони Замовника (т.2 а.с.144,177).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем як підрядником в межах виконання вказаних договорів генерального підряду № 129/17 від 18.12.2017 року та № 72/17 від 20.10.2017 року про закупівлю робіт, було залучено до виконання будівельних робіт субпідрядника - ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» (), з яким укладено:

1) договір субпідряду № 172/17 від 20.10.2017 року (т.1 а.с.95-97), згідно якого підрядник (ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ») доручає, а субпідрядник (ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС») зобов`язується виконати наступні роботи: «Ремонтно-реставраційні роботи будівлі учбового корпусу по ГП №1, в в/м №17, в м. Одеса. Шифр - 17/1-Р. При цьому, 10.11.2017 року, до вказано договору субпідряду № 172/17 від 20.10.2017 року, сторонами укладено додаткову угоду, відповідно до якої загальна вартість робіт і постачання матеріалів, доручених субпідряднику, визначається договірною ціною і становить 940000 грн., в т.ч. ПДВ - 156666,67 грн. (т.2 а.с.145);

2) договір субпідряду №1129/17 від 18.12.2017 року (т.1 а.с.110-112), згідно якого підрядник (ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ») доручає, а субпідрядник (ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС») зобов`язується виконати наступні роботи: Будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл. Шифр Д-2/Л. За умовами вказаного договору, вартість доручених субпідряднику робіт визначається договірною ціною і становить 885000 грн., у т.ч. ПДВ - 147500 грн.

Слід зазначити, що інші умови вищевказаних договорів, які укладені позивачем із ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» як субпідрядником є ідентичними в обох договорах, та зокрема:

- за п.3.1 роботи, виконані відповідно до умов цього договору, оплачуються підрядником на підставі акту здачі-приймання виконаних робіт (форма КБ-2в);

- за п.4.8 приймання робіт проводиться на місці їх виробництва і оформляється двостороннім актом в двох примірниках робіт (форма КБ-2в).

Як зазначив під час розгляду справи представник позивача, та вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» як субпідрядником було виконано лише частину робіт, які були визначені договорами генерального підряду, укладеними ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» із замовником - Південним територіальним квартирно-експлуатаційним управлінням Міністерства оборони України, а іншу частину робіт виконувало безпосередньо ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ».

На підтвердження виконання субпідрядних робіт, що обумовлені вищевказаними договорами, укладеними позивачем із ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» як субпідрядником, позивачем надано до суду:

1) до договору субпідряду № 172/17 від 20.10.2017 року, - копії: акта приймання виконаних будівельних робіт № 1/172/17 за грудень 2017 року (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року, договірної ціни, підсумкової відомості ресурсів (т.1 а.с.98-107).

Також, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» надано до суду копію платіжного доручення від 05.12.2017 року №20, згідно якого в рамках виконання договору від 20.10.2017 року №172/17 у грудні 2017 року перераховано ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» кошти на загальну суму 170000 грн., у тому числі ПДВ 28333,3 грн. з призначенням платежу: «за роботи згідно рах.№78 від 05.12.17 та дог. №172/17 від 20.10.17 р.» (т.1 а.с.108), а також, платіжні доручення від 10.11.2017 №1970 та від 30.11.2017 №12, згідно яких перераховано ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» кошти у розмірі 50000 грн. та 720000 грн. за роботи згідно договору від 20.10.2017 року №172/17 (т.2 а.с.223-224), що у загальному розмірі складає 940000 грн.

В свою чергу, результати робіт, виконаних підрядником ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» та субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», були передані замовнику - Південному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України, що підтверджується актом № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року до договору підряду № 72 від 20.10.2017 року (т.2 а.с.60-77);

2) до договору субпідряду № 1129/17 від 18.12.2017 року, - копії: акта приймання виконаних будівельних робіт № 1/1129/17 за грудень 2017 року (форма КБ-2в), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за грудень 2017 року, договірної ціни, локальних кошторисів на будівельні роботи, підсумкової відомості ресурсів (т.1 а.с.113-131,142-236).

Також, ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» надано до суду копію платіжного доручення №29 від 22.12.2017 року, згідно якого позивачем перераховано ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» у грудні 2019 року кошти у розмірі 885000 грн. за роботи згідно договору № 1129/17 від 18.12.2017 року (т.1 а.с.132).

Виконання вказаних робіт відображено в бухгалтерському обліку товариства, що також вбачається з оборотно-сальдової відомості по рахунку 631 за грудень 2017 року (т.1 а.с.133).

Результати робіт, виконаних підрядником ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» та субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», були передані Південному територіальному квартирно-експлуатаційному управлінню Міністерства оборони України, що підтверджується актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2017 року до договору підряду № 129/17 від 08.12.2017 року (т.2 а.с.119-125), пункти 1-24 відповідають пунктам 1-24 акта, підписаного ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» з ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС».

Суд зазначає, що спірні суми обсягів постачання (витрат) згідно актів виконаних робіт по ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» були включені позивачем до складу податкової декларації з податку на прибуток за 4 квартал 2017 року

В свою чергу, на підтвердження виконаних будівельних робіт субпідрядником та за наявності первинних бухгалтерських документів, позивачем у 4 кварталі 2017 року до складу витрат включена сума у розмірі 879167 грн. по вищевказаним будівельним роботам, що підтверджується податковою декларацією з податку на прибуток підприємств за 4 кв.2017 року та фінансовим звітом суб`єкта малого підприємництва за грудень 2019 року (т.1 а.с.134-141).

Суд зазначає, що правові відносини щодо віднесення сплачених платниками сум до витрат підприємств з 01.01.2011 року регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), ведення бухгалтерського обліку по податкових операціях встановлено Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту. У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Згідно з п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено поняття первинного документу - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансовий стан та результати діяльності підприємства. Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Вимоги до первинного та зведеного документу визначені в ч.2 ст.9 цього ж Закону. Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, аналог власноручного підпису або підпис, прирівняний до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Таким чином, проведення будь-якої господарської операції підприємства фіксується та підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік.

Отже, первинні документи по відображенню господарської операції є підставою й для податкового обліку.

Відповідно до пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

- збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

- зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Згідно з п.135.1. ст.134 Податкового кодексу України базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Відповідно до Національного положення (стандарту) бухгалтерського обліку 1 "Загальні вимоги до фінансової звітності", затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07.02.2013 № 73, витрати - зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, які призводять до зменшення власного капіталу (за винятком зменшення капіталу за рахунок його вилучення або розподілення власниками).

Основним документом, який регулює формування витрат у бухгалтерському обліку є Положення (стандарт) бухгалтерського обліку 16 Витрати (П(С)БУ 16), затверджене наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 № 318.

Відповідно до п.5 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 "Витрати", затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.12.1999 року №318, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.01.2000 року за №27/4248 (зі змінами та доповненнями) (далі - Положення №318) витрати відображаються в бухгалтерському обліку одночасно зі зменшенням активів або збільшенням зобов`язань.

Згідно з п.6 Положення №318 втратами звітного періоду визнаються або зменшення активів, або збільшення зобов`язань, що призводить до зменшення власного капіталу підприємства (за винятком зменшення капіталу внаслідок його вилучення або розподілу власниками), за умови, що ці витрати можуть бути достовірно оцінені.

Відповідно до п.7 Положення №318 витрати визнаються витратами певного періоду одночасно з визнанням доходу, для отримання якого вони здійснені. Витрати, які неможливо прямо пов`язати з доходом певного періоду, відображаються у складі витрат того звітного періоду, в якому вони були здійснені.

Пунктом 10 Положення №318 визначено, що собівартість реалізованих товарів визначається за Положенням (стандартом) бухгалтерського обліку 9 "Запаси".

Згідно з п.11 Положення №318 собівартість реалізованої продукції (робіт, послуг) складається з виробничої собівартості продукції (робіт, послуг), яка була реалізована протягом звітного періоду, нерозподілених постійних загальновиробничих витрат та наднормативних виробничих витрат. До виробничої собівартості продукції (робіт, послуг) включаються: прямі матеріальні витрати; прямі витрати на оплату праці; інші прямі витрати; змінні загальновиробничі та постійні розподілені загальновиробничі витрати.

Відповідно до п.138.1 ст.138 ПК України фінансовий результат до оподаткування збільшується:

- на суму нарахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів, включених до витрат звітного періоду відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності;

- на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта.

Пункт 138.2. цієї норми визначає, що фінансовий результат до оподаткування зменшується:

- на суму розрахованої амортизації основних засобів або нематеріальних активів відповідно до пункту 138.3 цієї статті;

- на суму залишкової вартості окремого об`єкта основних засобів або нематеріальних активів, визначеної з урахуванням положень цієї статті Кодексу, у разі ліквідації або продажу такого об`єкта;

- на суму дооцінки та вигід від відновлення корисності основних засобів або нематеріальних активів в межах попередньо віднесених до витрат уцінки та втрат від зменшення корисності основних засобів або нематеріальних активів відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.

Зі змісту наведених норм вбачається, що витрати підприємства можна враховувати при обчисленні об`єкта оподаткування лише у разі фактичності відповідних витрат, оскільки сам факт їх здійснення є визначальною ознакою формування витрат. В свою чергу, фактичність здійснення витрат повинна підтверджуватись розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, однак, самі по собі документи без реального здійснення операції, за наслідком якої сформовані витрати підприємства, не мають юридичної сили та не можуть бути підставою для формування витрат підприємства.

Таким чином, витрати підприємства мають бути фактично підтверджені належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків та віднесення ним сум до валових витрат.

Згідно з п.п.14.1.203 п.14.1 ст.14 ПК України продаж результатів робіт (послуг) - будь-які операції господарського, цивільно-правового характеру з виконання робіт, надання послуг, надання права на користування або розпоряджання товарами, у тому числі нематеріальними активами та іншими об`єктами власності, що не є товарами, за умови компенсації їх вартості, а також операції з безоплатного надання результатів робіт (послуг).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, керуючись ст.90 КАС України, оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих доказів, а також у сукупності їх достатність та взаємозв`язок, з огляду на вищенаведені положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що з боку позивача до суду надано належні докази фактичного отримання позивачем робіт від субпідрядника, використання цих робіт під час здійснення господарської діяльності, та не погоджується із встановленими контролюючим органом порушеннями щодо заниження позивачем податку на прибуток по вказаним господарським операціям позивача з його контрагентом, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, свої податкові зобов`язання за результатами здійснення спірних господарських операцій товариство виконало, що не спростовано відповідачем.

Разом з цим, в акті перевірки відповідачем стверджується, що позивачем, під час проведення перевірки, не надано до перевірки повного комплекту первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року.

Таким чином, висновки відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства: п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, п.2 ст.3, п.1, п.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», п.2.15 та п.2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88, та п.5, п.6, п.7, пп.9.4 п.9, п.10, п.11 П(С)БО 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 грудня 1999 року №318, П(С)БО 25 «Фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва», затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 25.02.2000 №39 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 24.01.2011 №25), на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, обґрунтовані відповідачем лише ненаданням позивачем під час здійснення перевірки повного комплекту первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року.

Водночас, в акті перевірки жодним чином не конкретизовано які саме первинні документи не надані позивачем щодо підтвердження факту виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року.

Суд відхиляє доводи відповідача, зазначені в акті перевірки щодо ненадання позивачем до перевірки повного комплекту первинних документів, які оформлені належним чином згідно діючого законодавства та підтверджують факт виконання субпідрядником ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», , будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року, з огляду на те, що:

- відповідачем не конкретизовано яких саме конкретно-визначених документів не надано позивачем до перевірки;

- до акту перевірки відповідачем складено узагальнений перелік документів, які використано при проведені перевірки ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» (додаток 4 до акту перевірки), де зазначено, що крім статутних документів, наказів, виписок банку, декларацій з податку на прибуток та ПДВ, угод, договорів, журналів-ордерів на інших документів, були надані первинні бухгалтерські документи (видаткові накладні, акти виконаних робіт, рахунки та інші);

- судом встановлені обставини та досліджені надані первинні документи, що підтверджують реальність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», за результатами яких позивачем віднесено спірні суми у відповідній податковій декларації з податку на прибуток.

В свою чергу, посилання представника відповідача при розгляді справи на те, що позивачем під час перевірки не були надані акти виконаних робіт, також не береться судом до уваги, з огляду на недоведеність з боку відповідача даних доводів.

В той же час, в акті перевірки суб`єктом владних повноважень не наведено жодних належних доводів про відсутність фактичного виконання господарських операцій з виконання будівельних робіт контрагентом позивача - ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС».

Позивачем, в свою чергу, надано до суду належні та допустимі докази, які підтверджують правові наслідки вчинених правочинів, а також те, що господарські операції мали реальний характер, однак відповідачем при винесені спірного податкового повідомлення-рішення, зазначене не було прийнято до уваги.

Крім того, з наданих позивачем до суду доказів вбачається подальше використання в межах здійснення позивачем господарської діяльності отриманих ним від ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» виконаних робіт при виконанні взятих на себе зобов`язань за договорами із контрагентом-замовником відповідних підрядних робіт.

Разом з цим, при розгляді справи та вирішенні питання правомірності визначення позивачу суми грошового зобов`язання з податку на прибуток, суд також враховує те, що відповідач в акті перевірки зазначає, що ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» відповідно до вимог п.187.1 ст.187, ст.188, ст.193, ст.194 Податкового кодексу України складено та зареєстровано у ЄРПН на ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» податкові накладні від 05.12.2017 року №2 на загальну суму 170000,00 грн., у тому числі ПДВ 28333,3 грн., обсяг операції без ПДВ 141666,7 грн., та від 22.12.2017 року №7 на загальну суму 885000,0 грн., у тому числі ПДВ 147500,0 грн., обсяг операції без ПДВ 737500,0 грн., а ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ», в свою чергу, сформовано податковий кредит у грудні 2017 року у сумі ПДВ 175 833,3 грн. на підставі зареєстрованих у ЄРПН податкових накладних від 05.12.2017 року №2 та від 22.12.2017 року №7.

Крім того, у п.3.1.2.2. акта перевірки зазначено, що перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.10.2017 року по 31.03.2019 року не встановлено його заниження або завищення.

В свою чергу, відповідно до п.п.198.1 ст.198 ПК України, право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Пунктом 198.2 ПК України встановлено, що датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: або дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг, або дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно з п.198.3 ст.198 ПК України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів(основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Пунктом 198.6 ст.198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, податковий кредит для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на додану вартість має бути фактично підтверджений належним чином складеними первинними документами, що відображають реальність господарської операції, яка є підставою для формування податкового обліку платника податків.

Суд зазначає, що у відповідності до вимог ст.ст. 198, 201 Податкового кодексу України, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів, робіт та послуг із метою їх використання у власній господарській діяльності.

Отже, з урахуванням викладеного вбачається, що за вищевказаними господарськими операціями позивача із ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» відповідачем в акті перевірки не встановлено порушень в частині правомірності формування позивачем податкового кредиту за цими господарськими операціями позивача з ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», однак, при цьому, відповідач в акті перевірки в частині податку на прибуток вказує, що фактичність здійснення таких операцій не підтверджена «повним комплектом первинних документів».

З огляду на викладене, суд критично оцінює твердження відповідача в акті перевірки щодо того, що ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» не надано до перевірки первинних документів, на підставі яких формуються витрати у бухгалтерському обліку, що можуть бути достовірно оцінені, та щодо неможливості встановлення фактичного виконання будівельних робіт ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС».

Таким чином, враховуючи вищезазначене у своїй сукупності, зважаючи на наведені приписи вимог чинного законодавства, судом встановлений рух активів у процесі здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС», та зв`язок між фактом придбання позивачем будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року. Як наслідок, суд дійшов висновку про фактичність господарських операції щодо отримання позивачем будівельних робіт (будівництво будівлі лазні у військовому містечку Дачне-2, с. Дачне, Одеська обл.) та ремонтно-реставраційних робіт будівлі учбового корпусу по ГП № 1 у грудні 2017 року, з метою подальшого використання їх у господарській діяльності позивача шляхом передачі замовнику робіт.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зміст наведеної норми, на податковий орган як відповідача у справі покладається обов`язок надати достатні докази на обґрунтування висновків про порушення платником податків норм податкового та іншого законодавства, на підставі яких такому платникові визначено відповідні зобов`язання та застосовано фінансові санкції.

В свою чергу, відповідачем, всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено правомірності прийнятого оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Твердження контролюючого органу про наявність порушень ґрунтуються на його припущеннях та належним чином не доведені, і спростовуються наявними у матеріалах справи доказами.

При цьому, позивачем доведено наданими до суду доказами, які виписані відповідно до частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансової звітності в Україні» і пункту 2.4. «Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку» фактичність здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» щодо виконання будівельних робіт, судом встановлено факт понесення позивачем витрат, а також використання таких робіт у подальшій господарській діяльності позивача.

Враховуючи викладене, оцінивши докази у справі, з огляду на зазначені вище норми законодавства, суд вважає, що позивачем цілком правомірно у відповідності до ст.134 Податкового кодексу України віднесено суми, сплачені в ціні придбаних (отриманих) будівельних робіт за вищевказаними договорами, укладеними із ТОВ «ИНДУСТРИАЛ ПРОГРЕСС» до складу витрат, та порушень законодавства, що регулює вказані питання, судом не встановлено. Таким чином, суд дійшов висновку, що визначення відповідачем суми грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств в оскаржуваному податковому повідомленні-рішенні за порушення п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, є протиправним, а отже і накладення штрафних (фінансових) санкцій на підставі цих порушень є також протиправним.

У зв`язку із чим, податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року №, яким ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» на загальну суму 197813 грн., в тому числі, за податковими зобов`язаннями - 158250 грн. та 39563 грн. - за штрафними санкціями, є протиправним та підлягає скасуванню.

Решта доводів та заперечень відповідача у заявах по суті справи та під час розгляду справи висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Згідно зі ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, з огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги ТОВ «СК «ГРАДО-СТРОЙ» про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2967,20 грн. згідно платіжного доручення №2426 від 24.09.2019 року (т.1 а.с.5).

Таким чином, оскільки вимоги позивача про визнання протиправним та скасування спірного рішення судом задоволені, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 2967,20 грн.

09.01.2020 року судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду та зазначено, що повний текст рішення суду буде виготовлений у строк, визначений ч.3 ст.243 КАС України.

Згідно з приписами ч.3 ст.243 КАС України залежно від складності справи складення рішення, постанови у повному обсязі може бути відкладено на строк не більш як десять, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Згідно з ч. 6 ст. 120 КАС України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Таким чином, з урахуванням наведених приписів ч.1, ч.6 ст.120 КАС України, останнім днем для складання рішення суду у повному обсязі по вказаній справі є 20.01.2020 року.

Керуючись ст.ст. 2,9,72,76-77,90,120,139,143,193,241-246,255,295 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» (, проспект Гагаріна, 25, офіс 223, м. Одеса, 65039) до Головного управління ДФС в Одеській області (, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 29.08.2019 року № - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.08.2019 року № форми «Р», прийняте Головним управлінням ДФС в Одеській області, яким ТОВ «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 197813 грн.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області (, вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СТРОИТЕЛЬНАЯ КОМПАНИЯ «ГРАДО-СТРОЙ» (, проспект Гагаріна, 25, офіс 223, м. Одеса, 65039) судовий збір у розмірі 2967,20 грн. (дві тисячі дев`ятсот шістдесят сім гривень 20 копійок), сплачений позивачем згідно платіжного доручення №2426 від 24.09.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено та підписано суддею 20.01.2020 року.

Суддя О.М. Соколенко

.