Справа № 500/2304/19
Суддя: Кушнерик Мар’ян Петрович
Дата ухвалення: 2020-01-15 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 рокуЛьвівСправа № 500/2304/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Кушнерика М.П.

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.

за участю секретаря судового засідання Михальської М.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, прийняте суддею Баранюком А.З. в м.Тернополі о 09 годині 57 хвилині, у справі № 500/2304/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, Головне управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області про відкриття виконавчого провадження ВП №60099959 від 19 вересня 2019 року.

Ухвалою від 11 жовтня 2019 року визнано поважними причини пропуску строку звернення позивача до суду.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, з підстав неправильного застосування норм матеріального та процесуального права, таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що Головним управлінням ДФС України в Тернопільській області було порушено строк пред`явлення податкової вимоги до виконання, про що свідчить дата її пред`явлення до виконання 18 вересня 2019 року. Тому відповідач повинен був повернути її без прийняття до виконання. Крім того, державний виконавець не пізніше наступного дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задоволити.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про дату, місце та час розгляду справи, а тому колегія суддів вважає за можливе проводити розгляд справи відповідно до ч.4 ст.229, ч.2 ст.313 КАС України та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити, з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Судом встановлено, що 05 лютого 2019 року Головним управлінням ДФС України у Тернопільській області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-5482-54У, яка набула чинності 21 травня 2019 року (а.с.15).

Постановою старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Т.С. від 19.09.2019 року ВП № 60099959 відкрито виконавчого провадження (а.с.16).

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимога податкового органу від 05.02.19 №Ф-5482-54У була пред`явлена до виконавчої служби у встановлений законом тримісячний строк, а порушення строку прийняття оспореної постанови про відкриття виконавчого провадження не є підставою для її скасування, виходячи з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами частини другої статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VІІІ надано визначення виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - як сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 3 цього Закону № 1404-VІІІ підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами.

Пунктом 1 ч. 1 та ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Пунктом 2 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Частинами 1-3 статті 11 Закону № 1404-VIII передбачено, що строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.

Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.

Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.

Строки, встановлені цим Законом, обчислюються в робочих днях, місяцях і роках, а також можуть визначатися посиланням на подію, яка повинна неминуче настати.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст.12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Судом встановлено, що дата набрання законної сили вимоги податкового органу від 05.02.19 №Ф-54824 У - 21.05.2019, отже, строк пред`явлення до виконання - до 21.08.19.

Дата реєстрації листа Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941 відповідачем - 18.09.19, що підтверджується Довідкою з автоматизованої системи виконавчого провадження про реєстрацію виконавчого документа та інформацією з програми діловодства відповідача (а.с. 82, 89, 90).

Тим самим спростовується твердження відповідача про те, що податкова вимога була пред`явлена до виконання 06 червня 2019 року у строк встановлений для пред`явлення до примусового виконання, про що свідчить відмітка про її отримання відповідачем - 18.09.2019 (а.с.14).

Покликання відповідача та податкового органу на те, що вимога Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 05.02.19 №Ф-5482-54У пред`явлена до виконання 06 червня 2019 року, що підтверджується відміткою про отримання на листі від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941, у зв`язку із великим навантаженням на кожного виконавця, не можливістю прийняти оскаржувану постанову у строк встановлений законом, проте таке порушення строку не є підставою для скасування такої постанови, оскільки процедура не порушена, не заслуговує на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 розділу II «Реєстрація вхідної і вихідної кореспонденції» Положення № 2432/5 вхідна кореспонденція, в тому числі виконавчі документи, приймається й опрацьовується відповідальною особою (приватним виконавцем або його помічником) і реєструється у Системі в день її надходження. У разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, реєстрація вхідної кореспонденції здійснюється невідкладно після відновлення функціонування Системи.

Під час реєстрації виконавчого документа відповідальна особа (приватний виконавець або його помічник) зобов`язана(ий) внести до Системи такі відомості: дата надходження виконавчого документа; найменування органу державної виконавчої служби або прізвище, ім`я, по батькові приватного виконавця, до якого надійшов виконавчий документ; кореспондент, дата та номер заяви (супровідного листа) про відкриття виконавчого провадження (у разі якщо виконавчий документ надійшов без заяви (супровідного листа), робиться відповідна відмітка); назва виконавчого документа, дата й номер видачі; найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, що видав(ла) документ; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - стягувача; прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), число, місяць, рік народження для фізичної особи або повне найменування, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань для юридичної особи - боржника; адреса стягувача, адреса боржника, зазначена у виконавчому документі або заяві про примусове виконання рішення; категорія стягнення за виконавчим документом згідно з пунктом 8 розділу I цього Положення; дата набрання рішенням законної (юридичної) сили; резолютивна частина рішення (у тому числі сума грошових коштів, яка підлягає стягненню за виконавчим документом); відомості про негайне виконання рішення (за наявності); відомості про заяву стягувача про накладення арешту на майно боржника одночасно з відкриттям виконавчого провадження (за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків - боржника - фізичної особи (за наявності); номер телефону, факсу (телефаксу), адреси електронної пошти стягувача та боржника (за наявності); відомості щодо серії та номера паспорта фізичної особи - боржника (за наявності); реквізити рахунків стягувача та боржника (за наявності).

Дата реєстрації та вхідний номер документа, що є номером за порядком у відповідному році, формуються Системою автоматично.

На кожний зареєстрований виконавчий документ у Системі формується обкладинка виконавчого провадження.

Згідно матеріалів справи, лист Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941 та вимога від 05.02.19 №Ф-5482-54У зареєстровані не у день їх надходження 06.06.2019, як зазначає відповідач та податковий орган, а лише 18.09.2019, тобто з порушенням строку, встановленого пунктом 1 розділу II Положення № 2432/5

Крім того, якщо вважати, датою надходження до відповідача 06.06.2019, то наявність на листі Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941 «06.06.19р. отр.» і підпис, не свідчить про отримання такого відповідачем, т.я. не зазначено ні посади, ні прізвища особи, яка отримала, відсутній будь-який реквізит Тернопільського міського відділу ДВС ГТУЮ у Тернопільській області, що вбачається з відмітки на згаданому вище листі контролюючого органу із зазначення "18.09.2019" (а.с. 14) та не приймає до уваги твердження представника відповідача, що відмітка на цьому листі свідчить не про дату пред`явлення вимоги до виконання, а про дату реєстрації цього листа відповідачем.

Оригіналу листа Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941, відповідачем не надано, як суду першої, так і апеляційної інстанції.

Апеляційний суд дійшов висновку, що державним виконавцем відкрито виконавче провадження з порушенням строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, оскільки такий строк починає свій перебіг з дня надходження виконавчого документа саме до державного виконавця, про що прямо зазначено у ч. 5 ст. 26 Закону 1404-VІІІ.

Щодо покликання апелянта на неналежність доказів наявних у матеріалах справи, таких як копія листа Головного управлінням ДФС України у Тернопільській області від 24 травня 2019 року № 3251/10-5/19-00-54-09/12941, то апеляційний суд зазначає, що такі були представлені відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 24.10.19 та від 18.11.19 (а.с.68, 85) Крім того, дані документи були долучені представником відповідача Старжинським Т.Р. в судовому засіданні 20.11.2019 і долучення яких не заперечував позивач, що вбачається з журналу судового засідання від 20.11.19 (а.с.91)

Відповідно до частини першої та другої статті 76 КАС України - достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу - частина 3 статті 80 КАС України.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги позивача є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом норм матеріального і процесуального права, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, через що судове рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового, яким адміністративний позов слід задовольнити.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб"єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб"єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 цієї статті встановлено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за подання адміністративного позову в розмірі 768,40 грн. та за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.243, 287, 308, 310, п. 2 ч. 1 ст. 315, п.3, 4 ч.1 ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задоволити.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2019 року, у справі № 500/2304/19 - скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити.

Визнати протиправними дії старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Т.С. щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 19.09.2019 року ВП № 60099959.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Кузь Т.С. від 19.09.2019 року ВП № 60099959 про відкриття виконавчого провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1921 (одна дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. П. Кушнерик
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула