Справа № 160/8440/18
Суддя: Чумак С.Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/8440/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів:

судді-доповідача Чумака С.Ю.,

суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В.,

секретар судового засідання Сколишев О.О.

за участі представника позивача Дєлова В.В., представника відповідача Шай А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 160/8440/18 (суддя І інстанції - Єфанова О.В.)

за позовом Комунального підприємства "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради до Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування припису,

В С Т А Н О В И В:

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати припис Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області від 27.06.2018 до акту позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист справ споживачів від 27.06.2018 року № 000947.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року позов задоволений.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у позові відмовити.

В обґрунтування скарги зазначає, що припис є лише формою вираження вимоги посадової особи органу державного нагляду (контрою) про усунення порушень законодавства, тому суттю такої вимоги є усунення виявлених порушень. Вказує, що оскільки перевіркою встановлено ухилення позивачем виконання своїх обов`язків щодо укладення договору з надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення зі споживачем ОСОБА_1 , тому способом усунення порушення у даному випадку є укладання договору зі споживачем на підставі типового договору , затвердженого постановою КМУ від 21.06.2005 № 630. Також, зазначивши про необгрунтованість висновків суду, вказав, що останнім не було досліджено встановленого контролюючим органом порушення позивачем вимог законодавства, а оскаржений припис скасовано лише з підстави відсутності зазначення у ньому (приписі) категоричної вимоги для усунення порушень.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ

Відповідачем у період з 25 по 27 червня 2018 року на комунальному підприємстві "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради проведено позапланову перевірку додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів, за результатами якої складений акт перевірки від 27.06.2018 року № 000947. (а.с. 12-20)

Позапланова перевірка проведена на підставі звернення споживача ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

За висновками акту перевіркою встановлено, що ОСОБА_1 звернулась до КП "Дніпроводоканал" ДМР з приводу укладення договору про надання послуг з водопостачання та водовідведення на основі типового договору, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630. Надання послуг згідно з договором, який оформлюється на підставі типового передбаченого п. 8 вищезазначеної постави. Згідно з ч. 3 ст. 29 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" договір на надання послуг централізованого постачання холодної і гарячої води та водовідведення у багатоповерховому будинку укладається між власником квартири та виконавцем цих послуг. Не зважаючи на вищезазначені норми КП "Дніпроводоканал" ДМР, яке здійснює водопостачання за адресою заявника, відмовлено в укладенні договору з власником квартири.

27.06.2018 року до акту перевірки № 000947 від 27.06.2018 року відповідачем було винесено Припис про усунення виявлених порушень до 16.07.2018 року. (а.с. 21)

Позивач, не погодившись з викладеними у акті встановленими під час перевірки порушення та винесеним приписом, звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржений припис не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки носить загальний характер, позивачеві не було встановлено конкретних вимог, після виконання яких він міг би відзвітувати перед відповідачем, що унеможливлює його виконання.

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ

Згідно з положеннями ст. 26 Закону України "Про захист прав споживачів", центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право: 1) давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів; 2) перевіряти додержання суб`єктами господарювання, що провадять діяльність у сфері торгівлі і послуг, вимог нормативно-правових актів щодо безпеки продукції, а також правил торгівлі та надання послуг шляхом безперешкодного відвідування та обстеження відповідно до законодавства будь-яких виробничих, торговельних та складських приміщень таких суб`єктів.

Відповідно до статті 9 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку", управління багатоквартирним будинком здійснюється його співвласниками. За рішенням співвласників усі або частина функцій з управління багатоквартирним будинком можуть передаватися управителю або всі функції - об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку (асоціації об`єднань співвласників багатоквартирного будинку). Наймачі, орендарі та інші користувачі квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку можуть брати участь в управлінні багатоквартирним будинком виключно за дорученням власників таких квартир та приміщень.

Статтею 10 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" визначено, що співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про прийняття рішення про вибір моделі організації договірних відносин з виконавцем комунальної послуги (укладення індивідуального та/або колективного договору про надання комунальної послуги).

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку", для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право, зокрема виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем.

Виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води та послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення.

Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Судом встановлено, що балансоутримувачем будинку ОСББ «ЖК «Жуковський» 19.08.2017 року укладено договір № 14330 на надання послуг з централізованого питного водопостачання та водовідведення з КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, що не суперечить викладеним вище законодавчим нормам та свідчить про наявність договірних відносин. (а.с. 29-32)

Колегія звертає також увагу на відсутність відмови позивача від укладення із ОСОБА_1 типового договору про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення; відповідач, для вирішення даного питання, зазначив про необхідність переукладення договору між ОСББ «ЖК «Жуковський» з КП "Дніпроводоканал" Дніпровської міської ради, який визначав би обов`язки ОСББ «ЖК «Жуковський» з утримання житлового будинку, прибудинкової території та експлуатацію внутрішньобудинкових мереж.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", підставою для здійснення позапланових заходів є, зокрема, звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності).

Згідно з ч. 6 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", за результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт.

Відповідно до ч. 7 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", на підставі акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Відповідно до ч. 8 ст. 7 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", припис - обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про захист прав споживачів» Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, здійснює державний контроль за додержанням законодавства про захист прав споживачів, забезпечує реалізацію державної політики щодо захисту прав споживачів і має право давати суб`єктам господарювання обов`язкові для виконання приписи про припинення порушень прав споживачів;

Як зазначалося вище, відповідачем на підставі акту перевірки № 000947 від 27.06.2018 року винесено оскаржений Припис, в зобов`язальній частині якого зазначено «усунути виявлені порушення», тобто припис носить загальний характер без конкретизації того, що приписується (вимагається) зробити. При цьому про виконання припису відповідач зобов`язав позивача повідомити до 16 липня 2018 року, що підтверджує обов`язковий характер цього припису.

Проте наведені вище нормативні положення дають підстави для висновку, що припис повинен стосуватися усунення конкретних виявлених перевіркою порушень шляхом здійснення конкретних засобів, які вимагає вчинити контролюючий орган, що вносить припис.

У зв`язку із законодавчим визначенням припису як «обов`язкової для виконання у визначені строки письмової вимоги» він не може містити декларативних (загальних) вимог щодо усунення виявлених перевіркою порушень. Натомість, припис повинен містити перелік конкретних заходів, які необхідно здійснити суб`єкту господарювання для усунення виявлених порушень.

Всупереч цьому із оскарженого припису не є зрозумілим спосіб усунення порушень, а також про які саме порушення йде мова та в чому конкретно вони полягають і яким шляхом їх необхідно усунути позивачу на думку контролюючого органу.

У судовому засіданні представником відповідача з цього приводу було зазначено, що контролюючий орган не може втручатись у діяльність підприємства, а тому спосіб та шляхи усунення порушень залишаються на розсуд позивача, який повинен розуміти, що йому потрібно зробити для усунення виявлених порушень, проте така позиція не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, яке вимагає, щоб саме контролюючий орган визначив шляхи усунення виявлених порушень і належним чином контролював їх виконання підконтрольною установою. Невизначення ж контролюючим органом конкретних механізмів та способів усунення виявлених порушень законодавства робить такий контроль неможливим.

Доводи апелянта, що форма припису є уніфікованою і не передбачає внесення до неї змін колегія суддів вважає безпідставними, оскільки конкретний запис до припису вноситься безпосередньо посадовою особою контролюючого органу, який і повинен сформулювати його таким чином, щоб він містив усі необхідні для припису реквізити та вимоги до підконтрольної установи.

Отже, оскаржений припис не містить у собі категоричної вимоги, що полягає у зобов`язанні вчинення підконтрольною установою конкретних дій для усунення конкретних порушень законодавства, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про його необґрунтованість і незаконність.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржений припис не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки позивачу не було встановлено конкретних вимог, після виконання яких він міг би відзвітувати перед відповідачем, що унеможливлює його виконання та є підставою для його скасування.

Колегія суддів зауважує, ураховуючи те, що підставою для скасування припису є невстановлення у ньому категоричної вимоги для усунення порушень, що, у свою чергу, унеможливлює його виконання, тому не має необхідності досліджувати по суті встановленого контролюючим органом порушення позивачем вимог законодавства, викладеного у акті позапланової перевірки дотримання вимог законодавства про захист справ споживачів від 27.06.2018 року № 000947.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, та вважає, що судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу залишає без задоволення, а рішення суду - без змін.

Повний текст судового рішення складений 14 січня 2020 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2019 року у справі № 160/8440/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач С.Ю. Чумак

суддя С.В. Чабаненко

суддя І.В. Юрко