Справа № 642/8318/19
Суддя: Шрамко Л. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа№642/8318/19
Провадження №2а/642/3/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі: головуючого - судді Шрамко Л.Л., з участю секретаря - Бондаренко В.П., розглянувши в відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника СПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майора поліції Мусієнка Дмитра Олексійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

09 грудня 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом про скасування постанови БАА №353082, ухваленої 06.12.2019 начальником СПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції Мусієнком Д.О. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно постанови БАА №353082 від 06.12.2019 його притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 06.12.2019 о 12.00 годині, керуючи автомобілем Рено-Докер, д.н. НОМЕР_1 , по трасі Харків-Зміїв-Балаклея він нібито здійснив обгін попутного транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки п. 1.1, чим порушив п. п. 8.4 та 14.6 ПДР України, за що накладено стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу.

Позивач вважає постанову необґрунтованою, зазначає, що порушення п. 14.6 ПДР не було допущено, а п. 8.4 ПДР взагалі не містить прямої заборони чи зобов`язання для водіїв на вчинення будь-яких дій, а лише зазначає групи дорожніх знаків.

Крім того, він здійснював об`їзд вантажного транспортного засобу, який рухався зі швидкістю менше 30 км/год з погано закріпленим вантажем ( (деревиною) в попутному напрямку. Отже, він здійснював маневр випередження, а не обгону, про що повідомив працівника поліції.

За таких обставин винесена постанова є неправомірною та підлягає скасуванню.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова 10 грудня 2019 року було відкрито провадження у справі за вказаною позовною заявою, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що Правил дорожнього руху не порушував, на зустрічну полосу руху він не виїжджав. На його вимогу доказів вчинення адміністративного правопорушення на місті йому надано не було.

Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, зазначив, що відповідач порушив Правила дорожнього руху, здійснюючи обгін та виїхавши на зустрічну смугу руху, що підтверджується відеозаписом, який він надав суду. Однак при складанні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності він припустився помилки, та помилково зазначив про порушення п.п.8.4 та 14.6 «е» Правил дорожнього руху, які позивач не порушував.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як свідчать матеріали справи, начальником СПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції Мусієнком Д.О. винесена постанова БАА №353082 від 06.12.2019 притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст. 2 КАС України до компетенції адміністративних судів віднесена перевірка, чи вчинені дії суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Наявність події та складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

6 грудня 2019 року начальник СПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майор поліції Мусієнко Д.О. виніс постанову про адміністративне правопорушення, в якій зазначив, що 06.12.2019 о 12 год. ОСОБА_1 вчинив порушення ПДР, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. Суть правопорушення : 06.12.2019 о 12.00 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Рено-Докер, д.н. НОМЕР_1 , у м. Зміїв по автошляху Харків-Зміїв-Балаклея по вул. Харківська, 81, здійснив обгін попутного транспортного засобу, перетнувши суцільну лінію дорожньої розмітки 1.1, чи порушив п.п. 8.4, 14.6 ПДР України.

Статтею ст. 245 КУпАП встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 26.05.2015 у справі № 5-рп/2015, у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 58, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вказаного, розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №048643 від 15.08.2018 про притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч. 2 ст. 122 КУпАП на місці вчинення правопорушення суперечить вимогам щодо об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення та призводить до порушення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статті 268 КУпАП, зокрема право користуватися юридичною допомогою адвоката, заявляти клопотання, подавати докази по справі тощо.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно позивача безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призвів до порушення процесуальних прав позивача як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Окрім того, пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

В постанові зазначено про порушення позивачем п.п. 8.4 та п.14.6 «е» Правил дорожнього руху.

Пункт 8.4 Правил дорожнього руху визначає групи дорожніх знаків ( підпункти «а»-«е») та визначає їх зміст.

Пункт 14.6 «е» визначає, що обгін заборонено на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку.

Незважаючи на заперечення відповідача, всупереч вимогам ст. 258 КУпАП доказів на підтвердження того, що позивач порушив п.п. 8.4, 14.6 «е» Правил дорожнього руху України, відповідач в постанові не зазначив та суду таких доказів не надав. Крім того, відповідач в суді визнав, що помилково зазначив про порушення позивачем саме цих пунктів Правил дорожнього руху.

З переглянутого в судовому засіданні відеозапису не вбачається порушення позивачем саме цих пунктів Правил дорожнього руху, які зазначені в оскаржуваній постанові.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказів на підтвердження правомірності винесеної постанови відповідачем суду не надано, доводи позивача не спростовані належними та допустимими доказами.

Відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги або подання прокурора на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу або подання прокурора без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням вищевикладених обставин, суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 241-247, 257-263, 295, 297 КАС України, ст.ст. 122, 245, 246, 247, 252, 254, 258, 276, 287-289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серії БАА № 353082 від 6 грудня 2019 року, винесену начальником СПП Зміївського ВП ГУНП в Харківській області майором поліції Мусієнком Дмитром Олексійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. - скасувати, а справу відносно ОСОБА_1 - закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складений 13 січня 2020 року.

Суддя Л.Л.Шрамко