Справа № 826/14519/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

02 січня 2020 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Горяйнов А.М., перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Апеляційна скарга ОСОБА_1 оформлена без дотримання вимог, встановлених п. 1 ч. 5 ст. 296 КАС України, адже до неї не доданий документ про сплату судового збору у розмірі, встановленому пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» щодо спорів немайнового характеру.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що вона звільнена від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На думку позивача, її позиція підтверджується постановою Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 817/649/16 (провадження №11-1032апп18).

Разом з тим, між сторонами справи відсутній спір щодо порушення прав споживачів під час надання послуг.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що ОСОБА_1 просить зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В., як суб`єкта владних повноважень у сфері публічно-правових відносин, пов`язаних із формуванням переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо неї, як вкладника.

Такі правовідносини не є правовідносинами з надання послуг, у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів».

З огляду на предмет та підстави позову у вказаній справі вважаю, що ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», як і правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 15 травня 2019 року у справі № 817/649/16 (провадження №11-1032апп18) не застосовується до питань сплати судового збору у цій справі.

Проте вважаю необхідним застосувати позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в постанові від 15 травня 2019 року у справі № 817/777/16, відповідно до якої ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та ФГВФО під час здійснення останнім владних управлінських функцій (виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодування за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб).

З огляду на викладене приходжу до висновку, що послуги, які не визначені договором, зокрема, публічна діяльність щодо подання Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації щодо особи як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом, не є послугою, у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», тому пільга щодо сплати судового збору, передбачена вказаним законом, до таких правовідносин не застосовується.

У відповідності до пп. 2 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою, за подання апеляційної скарги на рішення суду сплачується судовий збір у розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Положеннями пп. 1 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у редакції, чинній на час звернення до суду з позовом, передбачено сплату судового збору за подання фізичною особою адміністративного позову немайнового характеру у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня відповідного року.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2018 року складав 1762 грн 00 коп.

Таким чином, звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 зобов`язана була сплатити судовий збір у розмірі 704 грн 80 коп., а звертаючись із апеляційною скаргою - 1057 грн 20 коп.

У відповідності до ч. 2 ст. 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, згідно з якими апеляційна скарга залишається без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

У зв`язку з викладеним вважаю необхідним апеляційну скаргу позивача залишити без руху та запропонувати усунути вказаний недолік апеляційної скарги шляхом надання документа про сплату судового збору у розмірі 1057 грн 20 коп.

Реквізити для сплати судового збору: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - UA6081055, код класифікації доходів бюджету - 22030101.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 169, 296, 298, 325, 328 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 листопада 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» Кадирова Владислава Володимировича, за участю третьої особи - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, про зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк для усунення вказаного недоліку - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя А.М. Горяйнов