Справа № 460/2966/19
Суддя: Большакова Олена Олегівна
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 рокуЛьвів№ 857/13756/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді Большакової О.О.,

суддів Качмара В.Я., Старунського Д.М.,

з участю секретаря судового засідання Чопко Ю.Т.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною, визнання дій неправомірними, скасування постанови та зобов`язання вчинення певних дій за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року (суддя першої інстанції Недашківська К.М., м. Рівне, повний текст складено 20.11.2019),

В С Т А Н О В И В :

24.10.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності з виконання виконавчого листа №460/2831/18 від 15.08.2018, виданого Рівненським окружним адміністративним судом; визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дудки І.О. про закінчення виконавчого провадження ВП №59889478 по виконанню виконавчого листа №460/2831/18 від 15.08.2018, виданого Рівненським окружним адміністративним судом; зобов`язати відповідача здійснити заходи для примусового виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 року позовну заяву задоволено частково. Визнано протиправною та скасувати постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області про закінчення виконавчого провадження від 30 вересня 2019 року ВП №59889478. Позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області щодо виконання виконавчого листа №460/2831/18 від 15.08.2018, виданого Рівненським окружним адміністративним судом; зобов`язання здійснити заходи для примусового виконання рішення суду, передбачені Законом України «Про виконавче провадження» - залишено без задоволення.

Із таким судовим рішенням не погодилося Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області та подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове - про відмову у задоволенні позову. Обґрунтовуючи незгоду, апелянт, зокрема, зауважив, що судом не було враховано, що пенсійним оганом в добровільному порядку було проведено нарахування з 01.02.2017 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, виплата якої буде проведена відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №649 від 22.08.2018 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду». Зазначає, що перераховану суму пенсії не було виплачено стягувачу у зв`язку з відсутністю державного асигнування.

Представники учасників справи у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання, що підтверджується матеріалами справи.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 20.12.2018 у справі №460/2831/18 позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії з 01 лютого 2017 року по день фактичної виплати; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 лютого 2017 року компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 р. №159 (а.с. 16).

Рівненським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист від 15.08.2019 №460/2831/18 в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 лютого 2017 року компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, яка визначається відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку їх виплати», «Порядку проведення компенсації громадянам втрати грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

На підставі заяви позивача про примусове виконання рішення суду від 20.08.2019 (а.с. 22) головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 27.08.2019 ВП №59889478 (а.с. 24).

30.09.2019 Головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області Дудкою І.О. винесено постанову ВП №59889478 про закінчення виконавчого провадження, якою встановлено фактичне виконання рішення суду та закінчено виконавче провадження в порядку пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 28).

Апеляційний суд погоджується з висновом суду першої інстанції про протиправність вказаної постанови з таких підстав.

Вимогами частини 1 статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

За визначенням, наведеним у пункті 1 частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 5 Закону № 1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та, у передбачених цим Законом випадках, на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до частини 1, пункту 2 частини 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За приписами пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Правовий аналіз наведеної норми свідчить про те, що постанова про закінчення виконавчого провадження приймається за умови повного та безумовного виконання виконавчого документа.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, підставою для винесення оскаржуваної постанови від 30.09.2019 стала інформація Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області у листі за вих. №17061/08 про здійснення нарахування ОСОБА_1 компенсації в сумі 411,23 грн. При цьому повідомлено, що виплата нарахованих коштів буде здійснена у відповідності до норм постанови Кабінету Міністрів України № 649 від 22 серпня 2018 року «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» в разі надходження коштів (а.с. 29).

Отже, як видно з матеріалів справи і не заперечується сторонами, повного та безумовного виконання рішення суду не відбулося, адже компенсацію на виконання рішення суду фактично позивач не отримав.

Вищенаведені обставини були відомі державному виконавцю, однак не завадили прийняти спірну постанову.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження та подані до матеріалів справи сторонами докази, враховуючи обставини справи та предмет спірних відносин, колегією суддів встановлено відсутність фактичного виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2018 року у справі 460/2831/18 в частині виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушеням строків виплати пенсії ОСОБА_1 , а відтак і відсутність підстав для закінчення виконавчого провадження у зв`язку з повним фактичним виконанням судового рішення.

Також колегія суддів враховує практику застосування Європейським судом з прав людини Конвенції про захист прав людини і основних свобод, так Суд зазначив про неможливість особою домогтися виконання судового рішення, винесеного на її користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, що викладене у першому реченні пункту першого статті 1 Протоколу №1 до Конвенції про захист прав людини і основних свобод. У рішенні Європейського суду з прав людини (справа Жовнер проти України, заява №56848/00, пункт 33). Суд також відзначив, що право на судовий розгляд, гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишатися невиконаними, завдаючи шкоди одній із сторін.

У рішенні «Сук проти України» від 10 березня 2011 року Європейський суд з прав людини, зокрема зазначає, що державні органи не можуть посилатися на відсутність коштів як на підставу невиконання зобов`язань.

З огляду на встановлені у справі фактичні обставини та зумовлене ними нормативно-правове обгрунтування спірних правовідносин, колегія суддів дійшла висновку, що постанова державного виконавця від 30 вересня 2019 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 59889478 прийнята державним виконавцем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для її прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом України «Про виконавче провадження», а тому є протиправною та підлягає скасуванню.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування судового рішення не вбачається.

Керуючись ст.ст. 272, 287, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 20 листопада 2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О. О. Большакова
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський