Справа № 440/1776/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2020-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
11 січня 2020 року м. ПолтаваСправа № 440/1776/19
Полтавський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевякова І.С.,
секретаря судового засідання - Ткаченко А.К.,
представника відповідачів - Копачинська І.Г.,
розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу, понесених позивачем у справі №440/1776/19 за позовом Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування рішень.
21 травня 2019 року Державне підприємство "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Полтавській області, Головного управління ДПС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування:
- податкового повідомлення-рішення від 25 січня 2019 року про нарахування суми грошового зобов`язання з військового збору в загальному розмірі 29 362 грн.
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24 червня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.
11 жовтня 2019 року суд своєю ухвалою залучив до участі у справі № 440/1776/19 в якості другого відповідача - Головне управління ДПС у Полтавській області.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24 грудня 2019 року у справі №440/1776/19 адміністративний позов Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" (проїзд Зональний 1 м.Кременчук Полтавська область ) до Головного управління ДФС у Полтавській області (вул. Європейська 4 м.Полтава ); Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська 4 м. Полтава ) задоволено повністю. Податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Полтавській області № від 25 січня 2019 року; № від 25 січня 2019 року; № від 25 січня 2019 року; № від 25 січня 2019 року, а також вимога про сплату боргу (недоїмки) з єдиного соціального внеску № Ю- від 25 січня 2019 року - визнані протиправними та скасовані. Стягнуто на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області витрати зі сплати судового збору у загальній сумі 19 210 грн.

На стадії судового розгляду представником позивача вчинено заяву про відшкодування витрат на правову допомогу.

02 січня 2020 року до суду надійшло клопотання представника позивача, адвоката Рижова С.Є., про вирішення питання щодо стягнення судових витрат після ухвалення рішення по суті.

Ухвалою суду від 08 січня 2020 року призначено судове засідання для вирішення питання про стягнення судових витрат за клопотанням адвоката Рижова Сергія Євгеновича у справі №440/1776/19 на 11 січня 2020 року.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надіслав клопотання /а.с. 275/ про проведення судового засідання за його відсутності.

Представник відповідачів проти задоволення клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу заперечував з огляду на те, що вони є завищеними та необґрунтованими.

Надаючи оцінку вказаному клопотанню представника позивача та відзиву представника відповідача на заяву про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до висновку про часткову обґрунтованість заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу з урахуванням наступного.

Відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною третьою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Згідно зі статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-п`ятою статті 134 КАС України обумовлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Загальний порядок розподілу судових витрат урегульовано статтею 139 КАС України, частинами першою якої встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Відповідно до статті 30 цього Закону, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом.

Водночас, для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок відповідача, має бути встановлено, що позов позивача підлягає задоволенню, а також має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Приписи частини 9 статті 139 КАС України містять критерії розподілу судових витрат, які суд повинен врахувати при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат.

Так, пунктами 1,2,4 частини 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04, п. 269).

В підтвердження факту понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем надано до суду ордер серії СМ № 325 на надання правової допомоги /а.с. 10а/, договір № 1608-Р/19 про надання правничої допомоги від 02 квітня 2019 року, укладений між позивачем та адвокатом Рижовим С.Є. /а.с. 10/, акт від 24 грудня 2019 року приймання-передачі наданих послуг по Договору № 1608-Р/19 від 02.04.2019, квитанції до прибуткового касового ордера № 7 від 02.04.2019 на 20 000 грн та № 34 від 24.12.2019 на 5 000 грн. /а.с. 271/, розрахунок розміру витрат на правничу допомогу.

З наданих доказів слідує, що 02 квітня 2019 року між позивачем (клієнт) та Рижовим С.Є. (адвокат) укладено договір № 1608-Р/19 про надання правничої допомоги /а.с. 10/.

Відповідно до п. 1 вказаного договору клієнт доручає і зобов`язується оплатити послуги адвоката, а адвокат сприяє клієнту у захисті його прав та законних інтересів при оскарженні податкових повідомлень-рішень на підставі акту ГУ ДФС у Полтавській області від 28.12.2018 № 1756/16-31-13-06-14/08680661.

На виконання умов вказаного договору про надання правничої допомоги позивачем сплачено суму послуг професійної правової допомоги в сумі 25 571 грн 20 коп., що підтверджується квитанціями до прибуткового касового ордера.

Судом з акту приймання-передачі наданих послуг встановлено, що до вартості наданих адвокатом послуг входило надання послуг на суму 25 571 грн 20 коп.

Суд частково не погоджується з їх вартістю, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що судові засідання у суді першої інстанції по вказаній справі проводилися 21.08.2019, 25.09.2019, 11.10.2019, 21.11.2019, 11.12.2019, 24.12.2019. Проте, в судових засіданнях, які проводились 25.09.2019 та 21.11.2019 адвокат присутній не був. Отже, вартість його участі в таких засіданнях у сумі 1000 грн (500 грн за участь у судовому засіданні 25.09.2019 та 500 грн за участь у судовому засіданні 21.11.2019), яку він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, стягненню не підлягають

Таким чином, суд приходить до висновку про можливість стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості участі в судових засіданнях адвоката 21.08.2019 (333 грн 33 коп.), 11.10.2019 (833 грн 33 коп.), 11.12.2019 (500 грн), 24.12.2019 (1000 грн) на загальну суму 2666 грн 66 коп.

Суд також зазначає, що окремі процесуальні дії поза судовим засіданням (аналіз чинного законодавства України, дослідження практики застосування відповідних норм права з метою забезпечення законних інтересів та прав клієнта та аналіз документів по справі), вартість яких представником позивача оцінена у 10 000 грн, вчинялися адвокатом з метою надання адвокатом позивачу якісної професійної правничої допомоги з підготовки позовної заяви та участі в судових засіданнях суду першої інстанції під час розгляду справи, а тому такі дії є складовою вказаних послуг та не можуть існувати окремо, а тому у стягненні за рахунок бюджетних асигнувань відповідача вартості вказаних послуг слід відмовити.

Оцінюючи заявлену до стягнення суму правничих послуг зі складання адміністративного позову у розмірі 10 000 грн, суд вважає вартість таких послуг завищеною та зменшує її до 3 000 грн з огляду на ту обставину, що в основу адміністративного позову покладено витяги з акту перевірки та опис умов договорів про залучення засуджених до суспільно-користної праці. Дані дії не потребують значної витрати часу для адвоката, який має відповідну кваліфікацію.

Надаючи оцінку вимогам про стягнення фактично наданих послуг зі складання клопотань № 10998-Р від 25.06.2019 /а.с. 52/, № 11043-Р від 15.07.2019 /а.с. 152/, № 11078-Р від 26.07.2019, № 11187-Р від 16.09.2019 /а.с. 175/, № 11287-Р від 17.10.2018 /а.с. 199/, № 11289-Р від 17.10.2018 /а.с. 205/, а також заяви про додаткове судове рішення, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в матеріалах справи відсутнє клопотання № 11078-Р від 26.07.2019, вартість складання якого за оцінками представника позивача склала 666 грн 67 коп. Оскільки всі інші клопотання наявні в матеріалах справи, досліджені судом та їм надана оцінка, що мало своїм наслідком задоволення адміністративного позову, то вартість послуг з їх складання в загальній сумі 5000 грн 01 коп. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - ГУ ДПС у Полтавській області.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на вищевикладене, та беручи до уваги розмір витрат на оплату адвоката та його співмірність зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на їх виконання (надання), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а також співмірністю з ціною позову, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у Полтавській області на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" витрати на професійну правничу допомогу у сумі 10 666 грн 67 коп. (2666,66 грн+3000 грн+5000,01 коп.).

На підставі викладеного, керуючись статтями 132, 134, 139, 143, 241-245, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Клопотання Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з відповідача судових витрат на правничу допомогу у справі №440/1776/19 - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Полтавській області (вул. Європейська, 4, м. Полтава, 36014, ) на користь Державного підприємства "Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№69)" (проїзд Зональний 1, м.Кременчук, Полтавська область, ) частину судових витрат у розмірі 10 666 грн 67 коп. (десять тисяч шістсот шістедят шість гривень шістдесят сім копійок), що понесені позивачем на оплату професійної правничої допомоги.

У задоволенні іншої частини клопотання відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 13 січня 2020 року.

Головуючий суддя І.С. Шевяков