Справа № 702/877/19
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №702/877/19
Провадження № 2-а/702/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області:

під головуванням судді: Мазай Н.В.

за участю секретаря судового засідання: Шевчук О.А.

сторони : не з`явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Дроми Дениса Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд із позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції.

Позов обґрунтовує тим, що постановою (надалі-постанова) поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Дрома Дениса Юрійовича (надалі-відповідач 2) від 19.12.2018 серії ДПО18 № 413301 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн за те, що нібито, він керуючи транспортним засобом DAF CF85.410 д.н.з. НОМЕР_1 з напів-причіпом д.н.з. НОМЕР_2 о 00 год 00 хв на 40 км + 700 м на а/д Одеса - Южне М-28 перевозив вантаж (пшениця), при зважуванні на ПГВК, було встановлено, що навантаження на строєну вісь 23060 кг при дозволеній 22000 кг. Дозвіл на рух з перевантаження вантажу відсутній, чим порушив п. 22.5 ПДР. З даною постановою відповідача він не згоден повністю та вважає її незаконною, оскільки він не порушував ПДР України з наступних підстав.

19.12.2019 о 00 год 00 хв, на 40 км + 700 м на а/д Одеса - Южне М - 28 він, керуючи транспортним засобом DAF CF85.410 д.н.з. НОМЕР_1 з напів-причіпом д.н.з. НОМЕР_2 перевозив вантаж (пшениця) та був зупинений працівником поліції, який попросив його передати йому своє посвідчення водія, документи на авто та товарно-транспортну накладну на вантаж. Вимоги працівника поліції він виконав та пред`явив для перевірки вищезгадані документи. Після чого, поліцейський дістав з кишені мобільний телефон та почав щось в нього вводити з товарно-транспортної накладної на вантаж. Через деякий час поліцейський повідомив його, що все гаразд та повернув належні йому документи і дозволив продовжувати рух.

Обставини викладені в даній постанові не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами - відсутні відомості про зважування керованого ним транспортного засобу; постанова виносилася без його відома та його присутності, про що свідчить відсутність його підпису та пояснень, чим було порушено його законне право на захист; відомості, щодо його місця проживання, зазначені в даній постанові, не відповідають дійсності, що також позбавило його право вчасно ознайомитися з даним рішенням та відреагувати на нього; копію постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ДПО 18 № 413301 від 19.12.2018 без будь-яких додатків він отримав від Уманського міського відділу ДВС. У постанові, яка оскаржується, відповідачем не наведено посилання на докази, якими обґрунтовується рішення, винесене останнім про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Крім постанови по справі про адміністративне правопорушення інших доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для встановлення наявності в його діях складу адміністративного правопорушення відповідачем зібрано не було, постанова таких доказів не містить.

Відповідно до вимог ч. 3 ст.258 КУпАП працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення. Проте, постанова не може бути винесена без розгляду адміністративної справи. Постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи. Стаття 258 КУпАП вказує на те, що працівник патрульної поліції повинен дотримуватись вимог ст.283 КУпАП, яка визначає, що постанова виноситься тільки за результатами розгляду справи.

Разом з тим, відповідачем не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи. Тим самим, відповідач грубо порушив вимог ст.ст.278, 279 КУпАП. Таким чином, вищевикладені факти підтверджують незаконність дій відповідача, постанова підлягає скасуванню, а дії працівника поліції мають бути визнані незаконними.

Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 19.12.2018 серії ДПО18 № 413301 та визнати дії поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Дроми Дениса Юрійовича незаконними.

На електронну адресу суду 19.11.2019 від представника відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі відповідач 1) надійшов відзив, відповідно до якого постановою поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшим сержантом поліції Дромою Денисом Юрійовичем (надалі-відповідач 2) від 19.12.2018 серії ДПО 18 №413301 притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф в сумі 510 грн у зв`язку із керуванням транспортним засобом «DAF СF85.410» д.н.з. НОМЕР_1 з напів-причіпом д.н.з. НОМЕР_2 , о 00 год 00 хв на 40 км + 700 м на а/д Одеса - Южне М - 28 перевозив вантаж (пшениця), при зважуванні на ПГВК, було встановлено, що навантаження на строєну вісь 23 060 кг при дозволеній 22 000 кг. Дозвіл на рух з перевантаження вантажу відсутній, чим порушив п.22.5 ПДР.

ГУНП в Одеській області не погоджується з позовом громадянина ОСОБА_1 у повному обсязі з огляду на наступне. При винесенні постанови позивачу були роз`яснені його права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України. Інспектор діяв у межах та спосіб передбачені чинним законодавством України, в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушених громадянином ОСОБА_1 правил дорожнього руху, дана постанова складена у відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі №1395 від 07.11.2015 розділу III, за формою відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до п.22.5 ПДР України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 «Про Правила дорожнього руху» за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекціею для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів -11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь-11 т, здвоєні осі -18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Згідно з положеннями постанови КМУ від 18.01.2001 №30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» видача дозволу та подання документів, необхідних для його отримання, переоформлення, видачі дубліката та анулювання, здійснюються через центр надання адміністративних послуг. Для отримання дозволу перевізник або уповноважена ним особа подає: заяву, в якій зазначаються заплановані строки проїзду транспортного засобу, маршрут руху, геометричні (висота, ширина, довжина) і вагові (загальна вага, осьові навантаження) параметри транспортного засобу, інформація про вантаж, найменування, адреса, телефон перевізника та прізвище відповідальної за перевезення особи; копії погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку щодо проїзду автотранспорту; документ, що підтверджує внесення плати за оформлення дозволу. За оформлення дозволу справляється плата, розмір якої визначається законодавством у сфері надання адміністративних послуг.

За порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами згідно зі ст. 132-1 КУпАП передбачено відповідальність у вигляді накладення штрафу на водіїв від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - від сорока до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації. Тобто, транспортний засіб, яким керував позивач, не відповідав вимогам безпеки. Провина ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 132-1 КУпАП підтверджується доказами, а також було роз`яснено його права та обов`язки, після чого було досліджено докази та винесено постанову. Ніяких письмових клопотань, зауважень водій ОСОБА_1 не заявляв.

В своїй позовній заяві позивач не оспорює своєї вини, а вказує лише, що інспектор не мав права виносити постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення. Частина 4 ст.258 КУпАП передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Позивач в здійсненні даного адміністративного правопорушення не заперечував, його провина доведена постановою про накладення адміністративного стягнення на позивача серії ДПО18 №413301 від 19.12.2018 за ст. 132-1 КУпАП. Вважають, що адміністративний позов ОСОБА_1 надуманим і є лише його суб`єктивною думкою, нічим не підтвердженим, та таким, який не підлягає задоволенню в повному обсязі. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою суду від 30.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, витребувано від Головного управління Національної поліції в Одеській області копію матеріалів, на підставі яких винесена постанова серії ДПО 18 №413301 від 19.12.2018, в тому числі матеріали фото та відеофіксації події про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 132-1 КУпАП, поновлено позивачу строк звернення до суду.

Ухвалою суду 04.12.2019 задоволено клопотання представника відповідача ГУНП в Одеській області про витребування доказів.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надав заяву відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, позов підтримує повністю.

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. На адресу суду надіслав відзив, відповідно до якого позов не визнає повністю, просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач поліцейський ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Дрома Денис Юрійович в судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до постанови серії ДПО18 №413301 від 19.12.2018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень (а.с.12, 73).

За змістом оскаржуваної постанови, 19.12.2018 о 00 год 00 хв на 40 км+700 м а/д Одеса-Южне М-28 перевозив вантаж (пшениця), при зважуванні на ПГВК було встановлено, що навантаження на строєну вісь 23060 кг при дозволеній 22000 кг. Дозвіл на рух з перевантаженням вантажу відсутній, чим порушив п.22.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП ( а.с. 12, 73).

З товарно-транспортної накладної № 0102 від 17.12.2018 вбачається, що позивач здійснював перевезення пшениці 2018 3 (три) клас на автомобілі DAF державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номерний знак НОМЕР_2 , маса Б якого становила 40 020 кг, маса Т 16900 кг, маса Н 23120 кг (а.с. 37).

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У пункті 1.10 ПДР України зазначено, що габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно із п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно ст. 132-1 КУпАП (в редакції чинній на момент винесення постанови) передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами-тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян- суб`єктів господарської діяльності-у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.1994 №198 затверджено Єдині правила ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правила користування ними та охорони, відповідно до п.16 яких перевезення небезпечних, великогабаритних і великовагових вантажів автомобільним транспортом по дорожніх об`єктах допускається за окремим дозволом в порядку і за плату, що визначається окремими актами законодавства.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно з пунктом 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Згідно з п.п. 22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Порядок здійснення габаритно-вагового контролю затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 "Про заходи збереження автомобільних доріг загального користування" (далі Порядок № 879).

За визначенням наданим у пункті 2 цього Порядку габаритно-ваговий контроль-це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; точний габаритно-ваговий контроль-визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

Габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції (пункт 3 Порядку № 879).

Габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів (пункт 6 Порядку № 879).

У пунктах 12 та 13 Порядку № 879 закріплено, що вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Особливості габаритно-вагового контролю та вимоги до нього закріплені у пунктах 15-25 зазначеного Порядку.

Зокрема, в п. 18 цього Порядку вказано, що за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця.

Згідно довідки від 19.12.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю повна маса транспортного засобу становила 40,480 тон, навантаження на осі, тонн: 1) 6610; 2) 10740; 3) 7760; 4) 7460; 5) 7840 (а.с. 72, 83), з якої вбачається, що вищевказаний транспортний засіб у складі з напівпричепом має п`ять осей, навантаження на першу вісь якого становило 6610 т при гранично допустимій нормі 11 т, на другу - 10740 т при гранично допустимій нормі 16 т, на третю-п`яту осі - 23060 т при гранично допустимій нормі 22000 т.

Тобто, під час перевірки встановлено, що перевезення вантажу автомобілем під керуванням позивача здійснювалось із перевищенням встановлених вагових обмежень на 1060 т. При цьому позивач не мав дозволу та погодження компетентного органу на таке перевезення, тобто він допустив порушення п. 22.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність статтею 132-1 КУпАП як за порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Саме посилання позивача, як на підставу задоволення позову, те, що йому не надано можливості скористатися правами, які передбачені ст. 268 КУпАП та не відібрано у нього пояснення, не можуть бути підставою для задоволення позову.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову відсутність інших доказів крім оспорюваної постанови, на підтвердження його вини, спростовується даними довідки від 19.12.2018 про результати здійснення габаритно-вагового контролю, яка описана вище та про наявність якої зазначено безпосередньо в оспорюваній постанові, зокрема в п. 8 ( а.с. 84).

Належних та допустимих доказів того, що вказана довідка та відповідно відомості зазначені в ній не відповідають дійсності суду не надано.

Посилання позивача, як на підставу для задоволення позову на те, що працівник поліції виніс оспорювану постанову без розгляду справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, не можуть бути підставою для задоволення позову та спростовуються положеннями ст. 258 КУпАП, яку відповідно до ЗУ від 14.07.2015 №596-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» доповнено новою частиною, якою розширено перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення.

Так, відповідно ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Згідно ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд встановив, що постанова по справі про адміністративне правопорушення складена уповноваженою особою з додержанням вимог законодавства.

Крім цього, суд зазначає, що позивач захистив та реалізував свої права, у тому числі і право на захист, у спосіб звернення з адміністративним позовом до суду, строк звернення на який йому судом поновлено.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи наявність у справі належних доказів того, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ст. 132-1 КУпАП є цілком законною та обґрунтованою, а позовні вимоги в частині її скасування не підлягають задоволенню.

Суд вважає, що оскільки позовні вимоги в частині визнання оспорюваної постанови незаконною та її скасування не підлягають до задоволення, то відповідно не підлягають до задоволення і вимоги в частині визнання дій працівника поліції незаконними, оскільки є похідними від вимоги про скасування постанови.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 19, 77, 78, 79, 139, 229, 241-246, 250, 286, 295, 296 КАС України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, поліцейського ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старшого сержанта поліції Дроми Дениса Юрійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції відмовити повністю.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області 09.09.1996, місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Одеській області , , місце знаходження: вул Єврейська, 12 м. Одеса.

Відповідач: Поліцейський ГРПП ВОДГР УПД ГУНП в Одеській області старший сержант поліції Дрома Денис Юрійович, адреса: вул. Єврейська, 12 м. Одеса.

Суддя: Н.В. Мазай