Справа № 560/21/20
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/21/20
РІШЕННЯ

іменем України

13 січня 2020 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, в якому просить:

визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Болюх А.М. від 20 лютого 2019 року про накладення штрафу в розмірі 23912,69 грн., винесену у виконавчому провадженні ВП № 36069373.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 20 лютого 2019 року старшим державним виконавцем Красилівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Болюх А.М. прийнято постанову у ВП № 36069373 про накладення штрафу у розмірі 23912,69 грн., що становить 50 відсотків від суми заборгованості зі сплати аліментів.

Як зазначено у вищевказаній постанові "після винесення постанови про відкриття виконавчого провадження у ОСОБА_1 утворилась заборгованість зі сплати аліментів за період з 23 листопада 2012 року по 01 лютого 2019 року".

Вказану постанову позивач вважає протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави для застосування штрафних санкцій, а також зазначає, що положення частини 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", які набрали чинності з 28 серпня 2018 року, не можуть бути застосовні до нього за минулий період, оскільки закон зворотної дії не має, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 03 січня 2020 року суд відкрив провадження у справі та призначив її до розгляду на 13 січня 2020 року. Цією ж ухвалою суд залучив до участі у справі ОСОБА_2 , як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача.

У встановлений судом строк, відповідно до ухвали від 03 січня 2020 року відповідач не скористався правом на подання відзиву до суду та жодних документів суду не надав.

Позивач у судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву в якій просив розгляд справи здійснити за його відсутності.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання також не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Третя особа також подала до суду заяву в якій просить розглянути справу буз її участі, вказує, що проти позову заперечує в повному обсязі.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд виходить з наступного.

Суд встановив, що на виконанні Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області перебуває виконавче провадження ВП №36069373 з примусового виконання виконавчого листа № 2/2209/1020/2012 від 12 грудня 2012 року, виданого Красилівським районним судом, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини до повноліття дитини.

У зв`язку з непогашенням заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір яких перевищує суми відповідних платежів за три роки, державним виконавцем 20 лютого 2019 року прийнято оскаржувану постанову ВП № 36069373 про накладення штрафу у розмірі 50% від суми заборгованості.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 № 1404-VIII, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок стягнення аліментів встановлений статтею 71 цього Закону, відповідно до частини 3 якої визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Статтею 195 Сімейного кодексу України встановлено, що заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

28 серпня 2018 року набрав чинності Закон України від 03 липня 2018 року №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання".

Відповідно до вимог вказаного Закону частина 4 статті 11 Закону №1404 викладена в такій редакції "Строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини 9, частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання".

За наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Суми штрафів стягуються з боржника у порядку, передбаченому цим Законом, і перераховуються стягувачу (ч. 14 ст. 71 Закону України "Про виконавче провадження").

Аналізуючи вищевказані норми законодавства, можна дійти висновку, що з 28 серпня 2018 року державний виконавець має право прийняти рішення про накладення на боржника штрафу у виконавчому провадженні по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів за одночасної наявності таких обставин:

1) станом на 28 серпня 2018 року (дата вступу в силу відповідних змін до Закону України "Про виконавче провадження") боржник має заборгованість зі сплати аліментів;

2) розмір заборгованості із сплати аліментів учасником виконавчого провадження не оскаржений у судовому порядку.

Таким чином, суд погоджується з висновком державного виконавця щодо того, що у позивача, який є боржником, станом на 20 лютого 2019 року була наявна заборгованість зі сплати аліментів, щ не заперечується позивачем.

Розмір заборгованості із сплати аліментів, визначений державним виконавцем у розрахунку, не був оскаржений у судовому порядку боржником, і станом на дату прийняття оскарженої постанови про накладення штрафу сукупний розмір заборгованості позивача по сплаті аліментів на дитину, починаючи з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, перевищував суму відповідних платежів за три роки. Розмір штрафу позивачем також жодним чином не оспорений та не спростований належними доказами.

При цьому, суд не погоджується з доводами позивача стосовно протиправності постанови державного виконавця з посиланням на відсутність зворотної дії у часі змін до Закону № 1404-VIII, які набрали чинності з 28 серпня 2018 року, в частині застосування штрафів за попередній період.

Суд звертає увагу, що у самій нормі закону міститься вказівка на те, що строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених частиною 14 статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Відтак, оскільки несплата аліментів у даній справі мала характер триваючої бездіяльності боржника, державний виконавець мав підстави включити в розрахунок заборгованості увесь період часу, починаючи з дня пред`явлення виконавчого листа до примусового виконання.

Також слід зазначити, що будь - яких обмежень щодо незастосування штрафних санкцій відносно боржників, суми заборгованості по аліментах у яких утворилися до моменту набрання чинності вказаними змінами до Закону, сам Закон не містить. Тому, у даному випадку мова взагалі не йде про зворотну дію закону у часі.

До того ж, вищезазначені зміни до законодавства створюють передумови для посилення захисту прав дітей та їх належного матеріального забезпечення, в першу чергу тих, які виховуються в неповних сім`ях, умови для підвищення почуття моральної та матеріальної відповідальності батьків, які не приділяють належну увагу утриманню своїх дітей, оскільки кошти, стягнуті з боржників за неналежне виконання обов`язків по сплаті аліментів, перераховуються стягувачам, які цих дітей утримують.

У даному випадку, суд вважає необхідним враховувати також і інтереси неповнолітньої дитини, які повинні бути забезпечені, особливо зважаючи на те, що як видно з матеріалів справи, боржник протягом декількох років взагалі не надавав фінансову підтримку дитині.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 5 статті 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Враховуючи викладене, за результатом розгляду даної адміністративної справи, суд вважає правомірними дії державного виконавця щодо прийняття на підставі пункту 10 частини 14 статті 71 Закону України "Про виконавче провадження" постанови про накладення штрафу від 20 лютого 2019 року винесену у виконавчому провадженні ВП № 36069373, відтак позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

З врахуванням положень статті 139 КАС України, у зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Красилівського районного відділу ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 13 січня 2020 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Красилівський районний відділ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області (вул. Театральна, 1, Красилів, Хмельницька область, 31000 , код ЄДРПОУ - 34971814)
Третя особа:ОСОБА_2 (с. Кузьмин, Красилівський район, Хмельницька область

Головуючий суддя П. І. Салюк Салюк