Справа № 320/2374/19
Суддя: Горобцова Я.В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року № 320/2374/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Горобцової Я.В., за участю секретаря судового засідання - Андреєвої К.В.

за участю:

позивача - ОСОБА_2

представника відповідачів - Кудли І.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу з позовом ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради про стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу та затримку виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області,

о б с т а в и н и с п р а в и:

До Київського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_2 до Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича, Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради, в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича щодо нездійснення негайного поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10.01.2012;

- стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на користь позивача середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, затримки виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 в судовій справі №369/11467/16-а в частині винесення Кам`янець-Подільським міським головою розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради за період з 15.11.2018 по 13.05.2019 включно у сумі 120 626,11грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 (справа № 369/11467/16-а) визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам?янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 08.11.2016 № 350-к «Про звільнення» ОСОБА_2 ». Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року. Зобов?язано Кам?янець-Подільського міського голову винести розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради. Стягнуто з Виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2012 по 14.11.2018. Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 змінено вищевказане рішення суду в частині стягнення середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Проте, судове рішення в частині його поновлення на роботі, яке підлягає негайному виконанню, на час звернення до суду з позовом, відповідачем виконано не було. Тобто, Кам?янець-Подільським міським головою протиправно допущено бездіяльність щодо нездійснення негайного поновлення позивача на роботі, адже добровільне виконання рішення суду є законодавчо встановленим обов`язком відповідача, який в межах своїх повноважень повинен видати наказ про поновлення працівника на роботі.

На підставі статті 236 КЗпП України, просив стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради на його користь середню заробітну плату за час вимушеного прогулу затримки виконання рішення суду.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 3 червня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

5 липня 2019 року представником відповідачів через службу діловодства суду подано відзив на позовну заяву в якому у задоволенні адміністративного позову просила відмовити. Стверджувала, що розгляд спірного питання позивачем обрано не у визначений законом спосіб. Оскільки процедуру реалізації зазначеного права у рамках адміністративного судочинства встановлено статтею 383 КАС України, згідно якої позивач, на користь якого ухвалено рішення про поновлення на роботі, має право подати до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, що вчиненні суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду або на порушення прав позивача, підтверджених судовим рішенням. Згідно правової позиції викладеній в п. 10.8 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 20.05.2013 № 7 припис про негайне виконання постанови з підстав, визначених ч. 1 ст. 256 КАС України, є обов`язковим, а тому в разі задоволення всих чи окремих позовних вимог суд у резолютивній частині постанови повинен зазначити, до якої вимоги (вимог) допускається негайне виконання. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 не було допущено до негайного виконання, зазначене рішення було оскаржено відповідачами, відповідно до ст. 295 КАС України в апеляційному порядку. Позивач протягом усього часу розгляду справи, а також з моменту ухвалення рішення суду не звертався до відповідача з приводу виконання судового рішення про поновлення його на роботі. Право працівника на поновлення його на роботі має приватний характер, воно не може бути реалізоване без волевиявлення цього працівника, який не здійснював будь-яких дій, щоб ініціювати питання про поновлення на раніше займаній посаді. Крім того, позивачем не оскаржувалось в апеляційному порядку рішення суду в частині відсутності в ньому вимоги щодо його негайного виконання про поновлення ОСОБА_2 на роботі. Більш того, відповідачами вжито передбачених ст. 370 КАС України заходів щодо виконання рішення суду, а позивачем в свою чергу не доведено вини відповідачів щодо його невиконання.

12 липня 2019 року позивачем через службу діловодства суду подано відповідь на відзив, в якій зазначив, що в поданому відзиві відсутні належні докази на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються заперечення представника відповідачів. Долучені до відзиву розпорядження та рішення суб`єктів владних повноважень не впливають на обставини, які мають значення для вирішення спірних правовідносин. Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 18.09.2018 у справі № 816/999/18, позивач вправі обирати на свій розсуд спосіб правового захисту, зокрема, звернутися до суду саме з адміністративним позовом, а не із заявою в порядку контролю за виконанням судового рішення. Законодавчо встановлений обов`язок боржника виконати рішення суду не є похідним від дій особи, яку поновлено на роботі. Відповідно до ч. 2 ст. 372 КАС України судове рішення, яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Розпорядження про поновлення позивача на роботі мало бути винесено негайно після ухвалення рішення суду, оскільки на даний час Департамент правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради юридично не створено. Крім того, в прийнятому розпорядженні № 109-к відсутня вказівка про те, що Департамент правового супроводу та контролю є виконавчим органом Кам?янець-Подільської міської ради.

На підставі ч.3 ст. 243 КАС України в судовому засіданні 10.01.2020 проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року частково задоволено позов ОСОБА_2 (справа № 369/11467/ 16-а ) . Визнано протиправним і скасовано розпорядження Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича № 350-к від 08.11.2016 року «Про звільнення ОСОБА_2 ».

Поновлено ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10.01.2012 року.

Зобов`язано Кам`янець-Подільського міського голову Хмельницької області винести розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради.

Стягнуто з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 середньомісячну заробітну плату за час вимушеного прогулу за період з 10.01.2012 року по 14.11.2018 року в сумі 371 891 грн. 52 коп.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 березня 2019 року апеляційну скаргу Кам`янець-Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича - залишено без задоволення. Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задоволено частково. Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року - змінено, зазначено, що стягненню з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради Хмельницької області на користь ОСОБА_2 підлягає середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу за період з 10 січня 2012 року по 14 листопада 2018 року в сумі 627 003 (шістсот двадцять сім тисяч три) гривні 47 копійок.

В іншій частині рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року - залишено без змін.

Судом встановлено, що рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 відповідачем не було виконано негайно після його ухвалення. Дані обставини сторонами не заперечуються.

Так, згідно відповіді Кам?янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 25.04.2019 № К/663-0201 наданої на звернення ОСОБА_2 від 29.03.2019, для належного виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 зі сторони органу місцевого самоврядування необхідно прийняти ряд рішень відповідно до ст. 59 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

На чергову сесію, яка відбудеться 14 травня 2019 року підготовлено проект рішення «Про внесення змін та доповнень до рішення 66 (позачергової) сесії міської ради від 21.12.2018 №12/16 «Про міський бюджет на 2019 рік» та додатків до нього, з врахуванням змін та доповнень, внесених рішенням 69 (позачергової) сесії міської ради від 21.02.2019 № 10/69, рішенням 70 сесії міської ради від 06.03.2019 № 7/70 та рішенням № 15/71 від 11.04.2019 для виділення додаткових коштів для відшкодування сплачених витрат по сплаті судового збору в сумі 551,20 грн. та 627 003,47 грн. середньомісячної заробітної плати за час вимушеного прогулу за період 10.01.2012 по 14.11.2018.

Також зазначено, що на момент прийняття рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради судом не враховано факт відсутності зазначеної структури в Кам?янець-Подільській міській раді.

Тому, для винесення розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради вживаються усі заходи відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Зазначена інформація з приводу виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_2 на роботі також вказана в листі Кам?янець-Подільського міського голови від 15.05.2019 № К/850-02-01.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Пунктом третім частини першої статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що постанови суду про поновлення на посаді у відносинах публічної служби виконуються негайно.

Судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Згідно статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. Рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, прийняте органом, який розглядає трудовий спір, підлягає негайному виконанню.

Негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно набуває властивостей обов`язковості і підлягає виконанню не з моменту набрання ним законної сили, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні.

Оскільки зазначена норма права в імперативній формі передбачає негайне виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі, відсутність у судовому рішенні вказівки про це не позбавляє рішення обов`язковості його виконання з моменту проголошення.

У постанові Верховного Суду від 16.02.2018 у справі №803/2713/13-а викладено правовий висновок, згідно з яким негайне виконання судового рішення полягає в тому, що воно підлягає виконанню не з часу набрання ним законної сили, що передбачено для більшості судових рішень, а негайно з часу його оголошення в судовому засіданні, чим забезпечується швидкий і реальний захист життєво важливих прав та інтересів держави.

Обов`язковість рішень суду віднесена Конституцією України до основних засад судочинства, а тому, з огляду на принцип загальнообов`язковості судових рішень судові рішення, які відповідно до закону підлягають негайному виконанню, є обов`язковими для виконання, зокрема, посадовими особами, від яких залежить реалізація прав особи, підтверджених судовим рішенням.

Належним виконанням судового рішення про поновлення на роботі необхідно вважати видання власником про це наказу, що дає можливість працівнику приступити до виконання своїх попередніх обов`язків.

Законодавець передбачає обов`язок роботодавця добровільно і негайно виконати рішення суду про поновлення працівника на роботі і цей обов`язок полягає у тому, що у роботодавця обов`язок видати наказ про поновлення працівника на роботі виникає відразу після оголошення рішення суду, незалежно від того, чи буде дане рішення суду оскаржуватися.

Виконання рішення вважається закінченим з дня видачі відповідного наказу або розпорядження власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, фізичною особою, фізичною особою - підприємцем, який прийняв незаконне рішення про звільнення або переведення працівника.

Судом встановлено, що на момент звернення позивача до суду з даним позовом рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в частині поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради не було виконано посадовою особою органу місцевого самоврядування.

Так, згідно листа Кам?янець-Подільського міського голови від 25 квітня 2019 року № К/663-0201, відповідачем зазначено, що на момент прийняття рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 14 листопада 2018 року не було враховано факт відсутності такої структури в Кам?янець-Подільській міській раді. Тому, для винесення розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради вживаються усі заходи відповідно до ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні».

Аналогічна інформація, з приводу виконання судового рішення про поновлення ОСОБА_2 на роботі, зазначена й в листі Кам?янець-Подільського міського голови від 15 травня 2019 року № К/850-02-01.

Таким чином, Кам?янець-Подільський міський голова Сімашкевич М.Є., якого Києво-Сятошинським районним судом Київської області було зобов`язано винести розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, всупереч вимог чинного законодавства не виконав рішення суду, що підлягало негайному виконанню.

Вищевказані обставини не спростовані представником відповідачів належними та допустимими доказами. Натомість, до матеріалів справи долучено розпорядження Кам?янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. датоване 16 травня 2019 року про поновлення ОСОБА_2 на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю.

Доказів відсутності об`єктивної можливості виконати вищезазначене рішення суду, негайно після його ухвалення, стороною відповідача-1 не надано.

Вимогами Закону не передбачено жодних підстав для невиконання рішення суду про поновлення працівника на роботі у разі зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідації, реорганізації або перепрофілюванню підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Судом не приймаються до уваги посилання представника відповідачів на те, що позивач, після ухвалення судового рішення, не здійснював будь-яких дій, щоб ініціювати питання про поновлення його на раніше займаній посаді.

Так, на думку представника відповідачів, необхідною умовою для видання наказу про укладення трудового договору є волевиявлення працівника, виявлене шляхом подання відповідної заяви.

Суд звертає увагу, що в даному випадку представником відповідачів безпідставно ототожнюються поняття прийняття працівника на роботу та поновлення працівника на роботі. За фактичних обставин справи, підставою для видачі наказу про поновлення працівника на роботі є судове рішення про поновлення на роботі, а відтак зазначені доводи представника відповідачів відхиляються судом як безпідставні.

Більш того, добровільне виконання рішення суду відповідачем є його законодавчо встановленим обов`язком, який не є похідним від дій особи (подання заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження), яку поновлено на роботі.

Стаття 235 КЗпП України не містить застережень, що власник або уповноважений ним орган не відповідає за затримку виконання рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника, якщо працівник не вчинив додаткових дій, що вказують на його бажання бути поновленим на роботі.

Вказане узгоджується з правовою позицією ВС викладеної у постанові від 16.04.2019 у справі № 820/3747/18.

Також безпідставними є доводи представника відповідачів щодо вирішення спірного питання не у визначений законом спосіб. Оскільки позивач вправі обирати на свій розсуд спосіб правового захисту, чим в даному випадку й скористався ОСОБА_2 звернувшись до суду із адміністративним позовом, а не із заявою в порядку встановлення контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно до положень статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов?язання вчинити певні дії.

Така правова норма спрямована на ефективне забезпечення відновлення порушеного права, оскільки суд не може обмежитись лише констатацією факту такого порушення, що само по собі не матиме суттєвого впливу на право особи, за захистом якого вона звернулася до суду.

У спірних правовідносинах вина відповідача-1 полягає в ігноруванні положень законодавства щодо виконання прямого обов`язку про негайне поновлення позивача на попередньому місці роботи. Також суд звертає увагу на те, що позивача не було поновлено на посаді і після набрання законної сили рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 по справі № 369/11467/16-а.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про бездіяльність Кам?янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. щодо невиконання рішення суду про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради.

Частиною 3 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідальність за затримку власником або уповноваженим ним органом виконання рішення органу, який розглядав трудовий спір про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, встановлена статтею 236 КЗпП України, згідно якої проводиться виплата середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі незалежно від вини роботодавця в цій затримці.

Враховуючи лексичне значення (тлумачення) поняття «затримка» як «зволікання», відповідно до змісту норм ст. 236 КЗпП, затримкою виконання рішення суду про поновлення працівника на роботі слід вважати невидання власником (уповноваженим органом) наказу про поновлення працівника на роботі без поважних причин, негайно після проголошення судового рішення.

Середній заробіток за своїм змістом є державною гарантією, право на отримання якого виникла у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою роботу з незалежних від нього причин. Закон пов`язує цю виплату виключно з фактом затримки виконання рішення про поновлення на роботі.

Нормами КЗпП України чітко розмежовано підстави стягнення «середнього заробітку за час вимушеного прогулу», який згідно з норм частини 2 статті 235 КЗпП України стягується одночасно із ухваленням рішення про поновлення незаконно звільненого працівника, та підстави стягнення «середнього заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі», який за нормами статті 236 КЗпП України стягується за період затримки виконання рішення уповноваженого органу про поновлення на роботі.

Для вирішення питання про наявність підстав для стягнення середнього заробітку або різниці в заробітку за час затримки виконання рішення про поновлення на роботі на підставі статті 236 КЗпП України суду належить встановити: чи мала місце затримка виконання такого рішення, у разі наявності затримки виконання рішення - встановити період затримки, який необхідно рахувати від наступного для після постановлення рішення про поновлення на роботі до дати видання роботодавцем наказу про поновлення на роботі, та, відповідно, провести розрахунок належних до стягнення сум за встановлений період.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 червня 2019 року у справі № 821/1678/16.

Матеріалами справи підтверджено, що на момент звернення позивача до суду із зазначеним позовом (13 травня 2019 року) рішення суду, щодо поновлення його на роботі відповідачем-1 виконано не було.

До відзиву на позовну заяву представником відповідачів долучено розпорядження Кам?янець-Подільського міського голови Сімашкевича М.Є. від 16.05.2019, згідно якого ОСОБА_2 поновлено на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю з 10.01.2012. Питання правомірності вказаного розпорядження не є предметом даної справи.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату йому середнього заробітку за час затримки виконання судового рішення, відповідно до ст. 236 Кодексу законів про працю України, з визначеним позивачем терміном затримки його виконання, а саме з 15 листопада 2018 року (наступний день після ухвалення рішення у справі № 369/11467/16-а) по 13 травня 2019 року включно (час звернення до суду з позовом).

Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 (далі Порядок №100).

Згідно з пунктом 1 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати цей Порядок застосовується, у тому числі, у випадку вимушеного прогулу.

За змістом пункту 10 Порядку №100 обчислення середньої заробітної плати, у випадках підвищення тарифних ставок і посадових окладів на підприємстві, в установі, організації відповідно до актів законодавства, а також за рішеннями, передбаченими в колективних договорах (угодах), як у розрахунковому періоді, так і в періоді, протягом якого за працівником зберігається середній заробіток, заробітна плата, включаючи премії та інші виплати, що враховуються при обчисленні середньої заробітної плати, за проміжок часу до підвищення коригуються на коефіцієнт їх підвищення.

Виходячи з відкоригованої таким чином заробітної плати в розрахунковому періоді за встановленим у пунктах 6, 7 і 8 розділу ІV Порядком визначається середньоденний (годинний) заробіток. У випадках коли підвищення тарифних ставок і окладів відбулось у періоді, протягом якого за працівником зберігався середній заробіток, за цим заробітком здійснюються нарахування тільки в частині, що стосується днів збереження середньої заробітної плати з дня підвищення тарифних ставок (окладів).

Розмір місячного посадового окладу ОСОБА_2 при призначенні на посаду директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам?янець-Подільської міської ради, згідно розпорядження Кам?янець-Подільського міського голови від 17.03.2011 № 182-к складав 1 608,00 грн.

Згідно постанови КМУ від 10.05.2018 № 363 «Про внесення змін до додатку № 51 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268, внесені зміни до дадатку № 51 постанови КМУ від 09.03.2006 № 268, відповідно до якх місячний посадовий оклад директора департаменту у містах віднесених до ІІ групи складав 7 400,00 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.11.2018 (справа № 369/11467/16-а) встановлено на підставі довідки відділу бухгалтерського обліку Кам?янець-Подільської міської ради від 20.02.2018 № 49, що середньоденний розмір заробітний плати, який враховується при визначенні середнього заробітку за час вимушеного прогулу складає 216,72 грн. Суд апеляційної інстанції погодився із визначеним судом середньоденним розміром заробітної плати ОСОБА_2 .

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 у справі № 369/11467/16-а, яка в силу вимог процесуального закону має преюдиційне значення для вирішення даної справи, встановлено, що посадовий оклад директора Департаменту житлово-комунального господарства у період з 2012 року по 30.11.2015 року складав - 1 608,00 грн. (коефіцієнт 1), а з 18.05.2018 по 14.1.2018 - 7 400,00 (коефіцієнт 4,6). А також встановлено обов`язковість здійснення коригування середньої заробітної плати на коефіцієнт підвищення 4,6 з травня 2018 року.

Таким чином, коефіцієнт підвищення середньомісячного розміру заробітної плати позивача складав 4,6 (7400/1608).

Крім того, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.03.2019 встановлено, що після 18.05.2018 середньоденна заробітна плата ОСОБА_2 підлягала коригуванню на коефіцієнт 4,6 та дорівнювала 216,72 х 4,6 = 996,91 грн.

З урахуванням зазначеного, середній заробіток за час затримки виконання судового рішення за період з 15.11.2018 по 13.05.2019 (121 день) складає 120 626,11 грн. (121х216,72 грн.х4,6). Вказаний розмір середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду не спростований представником відповідачів.

Середній заробіток визначений судом, без утримання прибуткового податку та інших обов`язкових платежів, оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян та інших обов`язкових платежів є відповідно обов`язком роботодавця та працівника.

Таким чином, суд дійшов до висновку, що з Виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради на користь позивача необхідно стягнути середню заробітну плату за час затримки виконання рішення суду про поновлення його на посаді, за період з 15.11.2018 по 13.05.2019 включно в розмірі 120 626,11 грн. (121 робочий день) з проведенням необхідних відрахувань податків та інших обов`язкових платежів відповідно до чинного законодавства.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, чого останнім зроблено не було.

Згідно вимог ч. 3 ст. 242 КАС України обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн. згідно з платіжним дорученням від 28.05.2019 № 0.0..1, який підлягає відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам?янець-Подільської міської ради.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Кам`янець - Подільського міського голови Сімашкевича Михайла Євстафійовича щодо не здійснення негайного поновлення ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради з 10 січня 2012 року.

Стягнути з Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради (, адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32300) на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) середню заробітну плату за час вимушеного прогулу, затримки виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14 листопада 2018 року в судовій справі № 369/11467/16-а в частині винесення Кам`янець-Подільським міським головою розпорядження про поновлення ОСОБА_2 на роботі на посаді директора Департаменту правового супроводу та контролю Кам`янець-Подільської міської ради, за період з 15 листопада 2018 року по 13 травня 2019 року включно у сумі 120 626,11 грн. (сто двадцять тисяч шістсот двадцять шість гривен одинадцять копійок).

Стягнути на користь ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) судовий збір в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривен сорок копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради (, адреса: майдан Відродження, 1, м. Кам`янець-Подільський, Кам`янець-Подільський район, Хмельницька область, 32300).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 13.01.2020

Суддя Я.В. Горобцова