Справа № 460/3151/19
Суддя: Зозуля Д.П.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 грудня 2019 року м. Рівне №460/3151/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: ОСОБА_2 , представник Данилюк І.В.,

відповідача: представник Тумак О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_2
доГоловного управління Національної поліції в Рівненській області
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 (далі - позивач, ОСОБА_2 ) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області (далі - відповідач, ГУНП в Рівненській області) про:

1. Визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області №79 о/с від 29.04.2016 року в частині звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

2. Визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області №214 о/с від 29.08.2019 року в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

3. Поновлення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з дати звільнення, а саме - з 29 квітня 2016 року.

4. Стягнення з Головного Управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2019 року, в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

5. Визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області №1096 від 30.10.2019 року про застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 01.09.2007 року по 06.11.2015 року проходила службу в органах МВС України. Після проходження переатестації, наказом Головного управління Національної поліції в Рівненській області №13 о/с від 01.11.2015 року її було призначено на посаду старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з присвоєнням звання старший лейтенант поліції. На вказаній посаді їй було надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку по 31.08.2016р. В подальшому, на підставі поданих документів у зв`язку з потребою дитини у домашньому лікуванні позивачу була надана додаткова відпустка без збереження заробітної плати для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку, тобто до 31.08.2019. 02 вересня 2019 року, після закінчення відпустки ОСОБА_2 з`явилася за місцем служби в Головне управління Національної поліції в Рівненській області, однак до робочого місця допущена не була у зв`язку із скороченням її посади. Вважає накази про звільнення її з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області та про призначення на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області протиправним та такими, що підлягають скасуванню з огляду на наступне. Так, відповідачем здійснено зарахування позивача у розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області для подальшого проходження служби без дотримання вимог пункту 5 частини першої статті 67 Закону України «Про Національну поліцію» за наявної можливості переміщення позивача на вакантну посаду у тому ж органі. Крім того, прийняття спірного наказу № 214 о/с від 29.08.2019 року відбулось безпідставно, оскільки у результаті його прийняття істотно змінились умови проходження служби позивача, посада, місцевість, де вона має виконувати функціональні обов`язки, тобто, у даному випадку фактично мало місце саме переведення без її згоди на іншу нерівнозначну посаду в іншу місцевість, а не переміщення, що є порушенням конституційних та трудових прав позивача. За приписами ч. 2 ст. 235 Кодексу законів про працю України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Тобто, вважає, що з відповідача слід стягнути грошове забезпечення за час її вимушеного прогулу з дня закінчення додаткової відпустки по догляду за дитиною 01.09.2019, в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Також зазначає, що наказ № 1096 від 30.10.2019 року ГУНП в Рівненській області яким позивача було притягнено до дисциплінарної відповідальності за грубе порушення службової дисципліни, а саме відсутність з 12.09.2019 по 25.10.2019 без поважних причин на робочому місці, у вигляді попередження про неповну службову відповідність, є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відсутність на службі у Корецькому відділенні поліції Костопільського відділу поліції ГУНП в Рівненській зумовлена незаконним звільненням з посади та переведенням з ГУНП в Рівненській області. Враховуючи викладене, просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 07.11.2019 заяву про поновлення строку звернення до суду задоволено, поновлено ОСОБА_2 пропущений строк звернення до суду. Прийнято позову заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін.

Відповідачем - Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області, у встановленні судом строки подано відзив на позов з додатками (а.с. 109-114). В обґрунтування своїх заперечень зазначає, що відповідно до інформації управління кадрового забезпечення ГУНП в Рівненській області, із 07.11.2015 по 01.11.2019 штатна чисельність відділення спеціальної поліції ГУНП в Рівненській області була скорочена на 16 посад, в тому числі 4 посади старших інспекторів. Таким чином, зарахування позивача у розпорядження є правомірним. Крім того, позивач у спірних правовідносинах був переміщений на рівнозначну посаду відповідно до пункту 2 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, з дотриманням процедури, установленої спеціальним законодавством. При винесенні оскарженого наказу відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом. Також, ГУ НП України в Рівненській області вважає свої дії щодо притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у формі попередження про неповну службову відповідність повністю законними та такими, що відповідають ст. 19 Конституції України, оскільки позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у суворій відповідності до вимог Закону України "Про Національну поліцію", Положення проходження служби рядовим і начальницьким складом, Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Враховуючи наведене, відповідач просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 02.12.2019 за клопотаннями представників сторін було оголошено перерву до 23.12.2019 на 15:00 год. для виклику свідків.

В судовому засіданні 23.12.2019 позивач та представник позивача надали пояснення аналогічні викладеним у позові та додаткових поясненнях, просили суд позовні вимоги задовольнити повністю.

В судовому засіданні 23.12.2019 представник відповідача надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, просила суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні 23.12.2019 були допитані в якості свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які проголосили присягу свідка та попереджені про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від давання показань.

В судовому засіданні 23.12.2019 було оголошено перерву до 28.12.2019 на 11:00 год. у зв`язку з необхідністю долучення додаткових письмових доказів, наявність яких була з`ясована у даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 28.12.2019 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача, показання свідків, установивши всі фактичні обставини справи, на які звертають увагу учасники справи, як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши та оцінивши наявні докази, проаналізувавши норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 проходила службу в органах внутрішніх справ з 01.09.2007 по 06.11.2015 (а.с. 118).

Відповідно до пунктів 9 та 12 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», наказом ГУ НП в Рівненській області № 13 о/с від 07.11.2015 ОСОБА_2 призначено старшим інспектором відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, присвоївши їй спеціальне звання старший лейтенант поліції, як таку, що прибула з Міністерства внутрішніх справ, з присвоєнням спеціальних звань поліції в порядку пере атестування (а.с. 39).

Наказом ГУ НП в Рівненській області №2 о/с 11.01.2016 ОСОБА_2 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку із 11.01.2016 по 31.08.2016 (а.с. 123).

Наказом ГУ НП в Рівненській області № 79 о/с від 29.04.2016 року старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 звільнено з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області відповідно до наказу Національної поліції України від 23 березня 2016 року №238 дск «Про організаційно - штатні зміни в Національній поліції, наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 27 квітня 2016 року №75 дск та пункту 5 частини 1 статті 67 Закону України «Про національну поліцію» (а.с. 18).

Наказами ГУ НП в Рівненській області №226 о/с 02.09.2016, № 182 о/с від 07.08.2017 та № 192 о/с від 31.08.2018 ОСОБА_2 надано додаткову відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною (до досягнення нею шестирічного віку із 01.09.2016 по 31.08.2019, які видані на підставі рапортів ОСОБА_2 та довідок про потребу дитини у домашньому догляді № 98 від 30.08.2016, № 86 від 27.07.2017 та №31 від 17.08.2018 (а.с. 125-127).

Наказом ГУ НП в Рівненській області № 214 о/с від 29.08.2019 року старшого лейтенанта ОСОБА_2 , яка перебувала в розпорядженні Головного управління Національної поліції в Рівненській області призначено на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, встановивши посадовий оклад 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45%, із 01.09.2019 року. Підстава подання заступника начальника ГУ НП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_6 від 29.08.2019 (а.с. 128, 170).

24.09.2019 т.в.о. начальника Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області полковником поліції ОСОБА_9 було надіслано на ім`я начальника ГУ НП в Рівненській області ОСОБА_8 доповідну записку про відсутність на службі у Корецькому відділенні поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 з 29.08.2019 по день написання доповідної записки без будь-яких аргументованих пояснень (а.с. 152).

Наказом начальника ГУ НП в Рівненській області № 1715 від 01.10.2019 було призначено службове розслідування за вказаним фактом та створено дисциплінарну комісію (а.с. 151).

У ході службового розслідування позивачем було надано пояснення по суті дисциплінарного проступку від 10.10.2019 (а.с.162).

Відсутність на службі старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 з 09:00 год. до 18:00 год. 12.09.2019,13.09.2019, 16.09.2019,17.09.2019, 18.09.2019, 19.09.2019, 20.09.2019, 23.09.2019, 24.09.2019, 25.09.2019, 26.09.2019, 27.09.2019, 30.09.2019, 01.10.2019, 02.10.2019, 03.10.2019,04.10.2019, 07.10.2019, 08.10.2019, 09.10.2019, 10.10.2019, 11.10.2019, 15.10.2019, 16.10.2019, 17.10.2019, 18.10.2019, 21.10.2019, 22.10.2019, 23.10.2019,24.10.2019 та 25.10.2019 зафіксовано актами про відсутність на службі за відповідні дати (а.с. 178-208).

Результати службового розслідування оформлено висновком від 30.10.2019, який затверджений начальником ГУ НП в Рівненській області 30.10.2019 (а.с. 209-2014).

Згідно наказу начальника ГУ НП в Рівненській області № 1096 від 30.10.2019 за грубе порушення службової дисципліни, пп. 1, 2, 3, 4, 8, 13 п. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ігнорування вимог пп. 1, 2, 6 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також відсутності 12.09.2019-13.09.2019, 16.09.2019-20.09.2019, 23.09.2019-27.09.2019, 30.09.2019-04.10.2019, 07.10.2019-11.10.2019, 15.10.2019-18.10.2019, 21.10.2019-25.10.2019 без поважних причин на робочому місці, наказу ГУ НП в Рівненській області «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників апарату Головного управління Національної поліції в Рівненській області» від 04.08.2016 № 383, старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та попереджено про неповну службову відповідність (а.с. 215-216).

Вважаючи вказані дії та рішення Головного управління Національної поліції в Рівненській області протиправними позивач звернуся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2018 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Згідно ст. 3 Закону №580-VIII у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 4 Розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №580-VIII до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Так, надаючи правову оцінку позовним вимогам щодо визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області №79 о/с від 29.04.2016 року в частині звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області, суду слід зазначити наступне.

Так, наказом т.в.о. начальника ГУ НП в Рівненській області № 15 від 15.12.2015 відповідно до наказу Національної поліції України від 06.11.2015 № 5 «Про затвердження тимчасових штатів органів і підрозділів головних управлінь Національної поліції» було оголошено тимчасовий штат органів і підрозділів ГУ НП в Рівненській області. Згідно вказаного тимчасового штату відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області нараховувало 48 посад, з яких 6 старших інспекторів.

Наказом начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 27 квітня 2016 року № 75 дск, у відповідності до наказу Національної поліції України від 23 березня 2016 року №238 дск «Про організаційно-штатні зміни в Національній поліції» було оголошено в тому числі штат окремих підрозділів ГУ НП в Рівненській області. Згідно вказаного штату відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області нараховувало 39 посад, з яких 3 старших інспекторів.

Таким чином, судом встановлено, що у ході організаційно-штатних змін, які відбулися відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 27 квітня 2016 року № 75 дск, було скорочено 3 посади старших інспекторів відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 68 Закону №580-VIII у разі здійснення реорганізації, внаслідок якої на підставі відповідного наказу скорочуються посади в органі чи окремому підрозділі органу (закладу, установи) поліції, поліцейський, посада якого буде скорочена, має бути персонально письмово попереджений про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Поліцейський, посада якого скорочена, може бути призначений за його згодою з урахуванням досвіду роботи, освітнього рівня, стану здоров`я, ставлення до виконання службових обов`язків на іншу посаду в будь-якому органі (закладі, установі) поліції до закінчення двомісячного строку з дня його персонального попередження про можливе подальше звільнення зі служби в поліції відповідно до частини першої цієї статті.

Крім того, п. 5 ч. 1 ст. 67 Закону №580-VIII передбачено, що зарахування поліцейських наказами по особовому складу в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, допускається у разі скорочення штатних посад, що займають поліцейські, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками), якщо немає можливості перемістити таких осіб на вакантні посади, - до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

З системного аналізу вищезазначених норм права суд дійшов висновку, що у разі скорочення посади поліцейських, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показниками), вони мають бути персонально письмово попереджені про можливе наступне звільнення зі служби в поліції за два місяці до такого звільнення.

Разом з тим, вказані поліцейські зараховуються в розпорядження органів поліції для подальшого проходження служби під керівництвом посадових осіб, уповноважених призначати на посади поліцейських, якщо немає можливості перемістити таких осіб на вакантні посади, - до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

З показань свідків ОСОБА_3 , заступника начальника відділу кадрів управління кадрового забезпечення ГУ НП в Рівненській області та ОСОБА_4 , заступника начальника управління кадрового забезпечення, начальника відділу комплектування ГУ НП в Рівненській області, судом встановлено, що у ході організаційно-штатних змін, які відбулися відповідно до наказу начальника Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 27 квітня 2016 року № 75 дск, скорочувалися посади поліцейських, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зазначені поліцейські про скорочення не попереджалися, інші вакантні посади їм не пропонувалися та зараховувалися в розпорядження до закінчення відпустки по догляду за дитиною. Про зарахування в розпорядження повідомлялися в телефонному режимі.

Крім того, ухвалою суду від 06.11.2019 було витребувано інформацію про перелік вакантних посад за штатним розписом в Головному управлінні Національної поліції в Рівненській області станом на 29.04.2016.

Разом з тим, листом про надання інформації № 4068/12/02-2019 від 25.11.2019 ГУ НП в Рівненській області повідомило, що облік вакантних посад за попередні роки відсутній, оскільки звітність з цих питань не передбачена нормативно-правовими актами Міністерства внутрішніх справ України і організаційно-розпорядчими документами Національної поліції України. У зв`язку з чим відповідачем не надано інформації про некомплект посад у розрізі структурних підрозділів ГУ НП в Рівненській області станом на 29.04.2016.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що відповідачем при скороченні посади позивача та виведення її в розпорядження до закінчення відпустки по догляду за дитиною не було дотримано п. 5 ч. 1 ст. 67 Закону №580-VIII, що є підставою для визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області №79 о/с від 29.04.2016 року в частині звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області, а також для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 214 о/с від 29.08.2019 року в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, то суду слід зазначити наступне.

Так, судом встановлено, що 29.08.2019 заступником начальника ГУ НП в Рівненській області полковником поліції ОСОБА_6 було подано подання на т.в.о. начальника ГУ НП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_7. Вказане подання обґрунтоване тим, що для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, а також службовою необхідністю укомплектування вакантної посади старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області, старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 слід призначити на згадану посаду з 01.09.2019 (а.с. 170).

На підставі зазначено подання наказом ГУ НП в Рівненській області № 214 о/с від 29.08.2019 року старшого лейтенанта ОСОБА_2 , яка перебувала в розпорядженні Головного управління Національної поліції в Рівненській області призначено на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, встановивши посадовий оклад 2500 гривень, надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі 45%, із 01.09.2019 року.

Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону №580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ч. 3-5 ст. 59 Закону №580-VIII, рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України. Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України. Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

Порядок та умови переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції регламентуються ст. 65 вказаного Закону №580-VIII.

Так, ч.1 цієї статті Закону №580-VIII встановлено, що переміщення поліцейських здійснюється:

1) на вищу посаду - у порядку просування по службі;

2) на рівнозначні посади:

для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби;

за ініціативою поліцейського;

у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації;

у разі необхідності проведення кадрової заміни в місцевостях з особливими природними, географічними, геологічними, кліматичними, екологічними умовами (далі - місцевості з визначеним строком служби);

за станом здоров`я - на підставі рішення медичної комісії;

з меншим обсягом роботи з урахуванням професійних і особистих якостей - на підставі висновку атестації;

у разі звільнення з посади на підставі рішення місцевої ради про прийняття резолюції недовіри відповідно до статті 87 цього Закону.

Частиною 8 вказаної статті Закону №580-VIII переведення поліцейського може здійснюватися за його ініціативою, ініціативою прямих керівників (начальників), керівників інших органів (закладів, установ) поліції, які порушили питання про переміщення.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача щодо рівнозначності посади на яку було переміщено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 суду слід зазначити наступне.

Згідно із ч. 2 ст. 65 Закону №580-VIII, посада вважається вищою, якщо за цією посадою штатом (штатним розписом) передбачене вище спеціальне звання поліції.

Наведена норма дає підстави для висновку, що переміщення поліцейського на рівнозначну посаду - за ініціативою поліцейського, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням реорганізації, можливе за умови, якщо спеціальне звання за займаною ним посадою відповідає спеціальному званню посади, на яку він переміщується.

Відповідно до ч.2 ст. 80 цього Закону, граничні спеціальні звання молодшого, середнього складу поліції за штатними посадами встановлюються керівником поліції.

Поряд з цим, відповідачем суду надано Перелік посад молодшого та середнього складу поліції і відповідних їм граничних спеціальних звань, затвердженого наказом Національної поліції України від 04.12.2015 року №142 (далі - Перелік). Відповідно до Розділу IV цього Переліку «Управління, відділи, відділення поліції», за посадою старший інспектор - передбачено граничне спеціальне звання "капітан поліції" (а.с. 220).

Суд звертає увагу, що на день прийняття оскарженого наказу від 29.08. 2019 року № 214 о/с, позивач перебувала у розпорядженні до якого була зарахована у зв`язку із звільненням з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції ГУ НП в Рівненській області, граничне спеціальне звання за якою - "капітан поліції".

Аналогічне граничне спеціальне звання за посадою старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, на яку позивача переміщено, - "капітан поліції", відповідно до обумовленого Переліку. Наведене дає підстави для висновку, що позивача було переміщено на рівнозначну посаду.

Водночас, рівнозначність посад підтверджується також схемою посадових окладів поліцейських управлінь, відділів (відділень) поліції, наведеною в постанові Кабінету Міністрів України від 11.11. 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", згідно з Додатком 7 якої передбачено посадовий оклад старшого інспектора у розмірі 2500 грн., а згідно з Додатком 1 - оклад за спеціальне звання "старший лейтенант поліції" становить 1600 грн. Рівнозначність посадових окладів, посади, яку позивач обіймав, та посади на яку позивача переміщено, також підтверджуються долученою відповідачем інформацією № 1554/29/03-2019 від 25.11.2019 (а.с. 130).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що переміщення позивача на підставі оскарженого наказу на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області - відбулося в межах рівнозначних посад. А тому доводи представника позивача в цій частині, як підстави для скасування спірного наказу від 29.08.2019 року № 214 о/с, є безпідставними, такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та відхиляються судом.

Крім того, оцінюючи посилання позивача на загальні норми законодавства у сфері праці, зокрема на норми Кодексу законів про працю суд вважає за необхідне вказати наступне.

Будь-який нормативно-правовий акт має межі своєї дії. У часі він може бути обмежений періодом дії, коли має юридичну силу, у просторі - територією, на яку поширюється, за колом осіб - колом осіб, на яких поширюється.

Так, Кодекс законів про працю України визначає правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці. В той же час, правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюються Законом України "Про Національну поліцію".

За загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а загальне законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовано спірні правовідносини або коли про це йдеться в спеціальному законі.

Таким чином, суд приходить до висновку, що положення Кодексу законів про працю України в частині визначення порядку та умов роботи не стосуються спеціального врегулювання умов та порядку проходження служби поліцейськими, а тому посилання представника позивача на вказаний Кодекс у частині правовідносин, що врегульована спеціальним Законом №580-VIII є безпідставним.

Разом з тим, на думку суду, відповідачем порушено вимоги зазначені в ст. 65 Закону №580-VIII, в частині порядку та умови переміщення поліцейських в органах, закладах та установах поліції, з огляду на наступне.

Як зазначено, у наказі від 29.08. 2019 року № 214 о/с, позивача - старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , яка перебувала у розпорядженні ГУ НП в Рівненській області, допущено до виконання функціональних обов`язків, після закінчення відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею шестирічного віку відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про відпустки», призначивши її на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області. Підстава - подання заступника начальника ГУ НП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_6 від 29.08.2019.

Тобто спірний наказ не містить жодної підстави для переміщення поліцейського на рівнозначну посаду, що зазначені у ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII та самого факту переміщення.

Водночас, з дослідженого подання судом не встановлено обґрунтованість ініціативи прямого керівника для висновку щодо службової необхідності укомплектування вакантної посади старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області для більш ефективної служби, виходячи з інтересів служби, на яку було переміщено старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 . Натомість, вказане подання містить лише формулювання норми п. 2 ч. 1 ст. 65 Закону №580-VIII, що є неприйнятним згідно вимог вказаної норми Закону №580-VIII.

Також ч. 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337 від 15.03.2018, передбачено, що наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.

Таким чином, суд вважає недопустимим формулювати наказ, який не містить мети і предмету завдання, підстав для його прийняття визначених Законом №580-VIII, та є неоднозначним і нечітким.

А тому, за встановлених обставин суд дійшов висновку, що позивач у спірних правовідносинах був призначений на рівнозначну посаду, однак з порушенням порядку переміщення по службі в Національній поліції України, без дотримання вимог ст. 65 Закону №580-VIII.

Таким чином, необхідно визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 214 о/с від 29.08. 2019 року в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Разом з тим, відповідно до ст. 60 Закону №580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Крім того, пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Закону №580-VIII передбачено, що, до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом акти законодавства застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Приписами Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.07.1991 року №114 (далі - Положення № 114), передбачено, що це Положення визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки.

Відповідно до п. 24 Положення № 114 у разі незаконного звільнення або переведення на іншу посаду особи рядового, начальницького складу органів внутрішніх справ підлягають поновленню на попередній посаді з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків, але не більш як за один рік.

З системного аналізу норм Закону та Положення № 114 судом встановлено, що норми Положення № 114 в частині переведення на іншу посаду не суперечать вимогам Закону, а лише встановлюють певні гарантії осіб, що проходять службу у разі переведення та, відповідно, підлягають для застосування.

Таким чином, суду слід поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з 29 квітня 2016 року.

Як зазначено у ст. 235 Кодексу законів про працю України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Аналогічні за своїм правовим змістом вимоги щодо порядку стягнення різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи регламентовані п. 24 Положення № 114.

Разом з тим, відповідно до ч. 7 ст. 67 Закону № 580-VIII грошове забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку виплати грошового забезпечення поліцейських, зарахованих у розпорядження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 623 від 14.09.2016 передбачено, що грошове забезпечення не виплачується у разі скорочення штатних посад, що займають поліцейські, які перебувають у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (шестирічного віку - за медичними показаннями), якщо немає можливості перемістити таких осіб на вакантні посади, до закінчення відпустки по догляду за дитиною.

Оскільки позивача було зараховано у розпорядження до 01.09.2019, то грошове забезпечення їй не виплачувалося та підстави для виплати працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 Закону поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Судом встановлено, що посада старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області, на яку призначено позивача відповідно до наказу ГУ НП в Рівненській області № 214 о/с від 29.08.2019, є рівнозначною посадою за посадовим окладом та спеціальним званням.

Строк служби в поліції, інтенсивність та умови служби, кваліфікація, наявність наукового ступеня або вченого звання залежать безпосередньо від конкретної особи поліцейського та визначаються із врахуванням його посадового окладу.

Згідно інформації відповідача № 1703/29/03-2019 від 24.12.2019 грошове забезпечення позивача, виходячи з рівнозначного посадового окладу і спеціального звання, за період з 01.09.2019 нараховано та перераховано повністю на картковий рахунок позивача, що не заперечувалося ОСОБА_2 у судовому засіданні.

Таким чином, судом не встановлено необхідність виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу або різниці в грошовому забезпеченні за час виконання службових обов`язків на нижчій посаді, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ГУ НП в Рівненській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2019 року, в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Щодо позовних вимог у частині визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області №1096 від 30.10.2019 року про застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , то суду слід зазначити наступне.

Так, пунктами 1, 2 частини 1 статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Так, згідно ч. 1, 3 ст. 59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.12.2016 за № 1668/29798 (далі - Порядок № 1235).

Відповідно до Розділу II Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, зокрема, призначення на посади, переміщення по службі, тимчасове виконання обов`язків за іншою посадою.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Конституції України ніхто не зобов`язаний виконувати явно злочинні розпорядження чи накази.

Частинами 1, 2 ст. 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ передбачено, що поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

З системного аналізу зазначених норм права суд дійшов висновку, що у ході проходження служби поліцейські зобов`язаний професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог наказів керівництва, які не обговорюються і не критикуються, крім випадків коли вони є явно злочинними.

Жодний нормативно-правовий акт не передбачає ухилення від виконання наказу, який на думку поліцейського є протиправним, оскільки протиправність наказу може бути встановлена лише рішенням суду, що набрало законної сили. За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання.

Таким чином, твердження позивача щодо не виконання наказу ГУ НП в Рівненській області № 214 о/с від 29.08.2019, оскільки він на її думку був протиправним, є безпідставним та відхиляється судом.

Разом з тим, відповідно до п. 24 Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Частинами 1, 2 статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Так, Дисциплінарний статут Національної поліції України, затверджений Законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Стаття 1 Дисциплінарного статуту визначає, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно зі ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень:

1) зауваження;

2) догана;

3) сувора догана;

4) попередження про неповну службову відповідність;

5) пониження у спеціальному званні на один ступінь;

6) звільнення з посади;

7) звільнення із служби в поліції.

До курсантів (слухачів), які проходять навчання у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, крім видів дисциплінарних стягнень, визначених цією статтею, застосовується дисциплінарне стягнення у виді призначення поза чергою в наряд - до п`яти нарядів.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

Водночас, законодавство, яким врегульовано порядок проходження публічної служби в Національній поліції України, не містить переліку конкретних дисциплінарних проступків, за які до поліцейського може бути застосовано захід дисциплінарного впливу, у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Так, порушення позивачем п. 1, 2, 6 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, пп. 1, 2, 3, 4, 8, 13 п.3 ст. 1 Дисциплінарного статуту відповідач пов`язує з виявленням факту відсутності на службі без поважних причин протягом тривалого періоду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 .

Положеннями частин 1, 2, 3, 4, 10 ст. 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС України від 07.11.2018 № 893 затверджена Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок), який визначає процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з частинами 1, 4 Розділу ІІ Порядку службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

У наказі про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії визначаються голова та члени дисциплінарної комісії, зазначається підстава проведення службового розслідування, а також прізвище, ім`я, по батькові, посада поліцейського, стосовно якого воно проводитиметься (у разі якщо на час призначення службового розслідування це відомо).

Проект наказу про призначення службового розслідування та пропозиції щодо складу дисциплінарної комісії готує структурний підрозділ, яким установлено наявність підстав для проведення службового розслідування.

За рішенням уповноваженого керівника в межах повноважень підготовку проекту наказу про призначення службового розслідування може бути доручено іншому органу (підрозділу) поліції.

Склад дисциплінарної комісії визначається з урахуванням вимог статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначено Положенням про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893.

Судом встановлено, що до начальника ГУ НП в Рівненській області надійшла доповідна записка т.в.о. начальника Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області полковника поліції ОСОБА_9 за фактом невиходу на службу старшого інспектора з ювенальної поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 у період з 29.08.2019 по 24.09.2019. Враховуючи це, начальником ГУНП в Рівненській області 01.10.2019 за №1715 прийнято наказ "Про призначення службового розслідування"(а.с. 151, 152).

Вказаним документом наказано:

1. Призначити службове розслідування за вказаним фактом.

2. Створити дисциплінарну комісію для проведення службового розслідування.

3. Дисциплінарній комісії у строки, передбачені ст. 16 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», провести службове рослідування та прийняти рішення у формі висновку.

Частинами 2, 9 Розділу 6 Порядку визначено, що підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Висновок службового розслідування затверджує керівник, який його призначив, або особа, яка виконує обов`язки керівника.

Так, судом встановлено, 30.10.2019 начальником ГУНП в Рівненській області полковником поліції ОСОБА_8 затверджено висновок службового розслідування щодо можливих неправомірних дій окремих працівників Корецького ВП Костопільського ВП ГУНП (а.с. 209-214).

Згідно зазначеного висновку, службовим розслідування було встановлено факт відсутності на службі старшого інспектора з ювенальної поліції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, зокрема, 12.09.2019-13.09.2019, 16.09.2019-20.09.2019, 23.09.2019-27.09.2019, 30.09.2019-04.10.2019, 07.10.2019-11.10.2019, 15.10.2019-18.10.2019, 21.10.2019-25.10.2019, чим остання грубо порушив службову дисципліну та пп. 1, 2, 3, 4, 8, 13 п. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут національної поліції України».

Тому, на підставі висновку службового розслідування начальником Головного управління Національної поліції в Рівненській області було видано наказ № 1096 від 30.10.2019 про притягнення до дисциплінарної відповідності. Даним наказом, передбачено, що за грубе порушення службової дисципліни, пп. 1, 2, 3, 4, 8, 13 п. 3 ст. 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», ігнорування вимог пп. 1, 2, 6 п. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», а також відсутності 12.09.2019-13.09.2019, 16.09.2019-20.09.2019, 23.09.2019-27.09.2019, 30.09.2019-04.10.2019, 07.10.2019-11.10.2019, 15.10.2019-18.10.2019, 21.10.2019-25.10.2019 без поважних причин на робочому місці, наказу ГУ НП в Рівненській області «Про затвердження внутрішнього розпорядку дня поліцейських, державних службовців та працівників апарату Головного управління Національної поліції в Рівненській області» від 04.08.2016 № 383, старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 попередити про неповну службову відповідність.

Твердження позивача щодо не повідомлення її про проведення службового розслідування відхиляються судом, оскільки спростовані поясненнями свідка ОСОБА_5 , старшого інспектора сектору кадрового забезпечення Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області. Крім того, вказаний свідок підтвердив факт повідомлення позивача про призначення її на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській, а також неодноразове, в телефонному режимі, з`ясування обставин щодо невиходу на службу ОСОБА_2 .

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що притягнення до дисциплінарної відповідності, у формі попередження про неповну службову відповідність старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції ГУ НП в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2, вчинено в межах і в спосіб, передбачений законом та без порушення норм законодавства.

Таким чином, в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області №1096 від 30.10.2019 року про застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , слід відмовити.

Більше того, суд наголошує, що надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (N 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) N 303-A, пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховного Суду, що, як приклад, відображено у постанові від 28 серпня 2018 року (справа № 802/2236/17-а).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, відповідачем на підставі належних та допустимих доказів частково доведено обставини на яких ґрунтуються його заперечення, а позивачем частково доведено обставини на яких ґрунтуюся її вимоги.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє часткове підтвердження у ході розгляду справи, то адміністративний позов слід задовольнити частково.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з тим, ч. 1 ст. 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 статті 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п.1).

При цьому, статтею 143 КАС України передбачає, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1). За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката (ч.2).

Разом з тим, частиною 3 статті 143 КАС України регламентовано, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 143 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

На підтвердження витрат на правову допомогу представником позивача надано договір про надання правової допомоги № 1 від 05.11.2019, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Данилюк і партнери» та ОСОБА_2 .

Згідно з умовами вказаного договору, адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правову допомогу в Рівненському окружному адміністративному суді (п. 1). За надання правової (правничої) допомоги, передбаченої в п. 1 цього Договору, клієнт сплачує АО «Данилюк і партнери» винагороду (гонорар), розмір та порядок сплати якого визначається в Додатку 1 до цього Договору (п. 3).

Відповідно до п. 1 Додатку № 1 від 05.11.2019 до договору про надання правової допомоги від 05.11.2019 за виконання Договору про надання правової (правничої) допомоги, згідно п. 1 Договору клієнт сплачує АО «Данилюк і партнери» винагороду (гонорар) в розмірі 5000 грн. 00 коп. (п`ять тисяч гривень 00 коп.). Сума винагороди (гонорару) розраховується виходячи з вартості витраченого часу АО «Данилюк і партнери» з розрахунку: 600,00 гривень за годину роботи (надання послуг) АО «Данилюк і партнери» та 600,00 гривень за кожне судове засідання за участі адвоката АО «Данилюк і партнери» з представництва інтересів клієнта.

Як встановлено судом з матеріалів справи, адвокатським об`єднанням за надані правові послуги виставлено позивачу рахунок на оплату від 08.11.2019 № 001 на загальну суму 5000,00 грн., який сформовано на підставі договору про надання правової допомоги № 1 від 05.11.2019.

Крім того, між ОСОБА_2 та адвокатським об`єднанням «Данилюк і партнери» було підписано Акт наданих юридичних послуг (правової допомоги) від 23.12.2019 до якого долучено детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським об`єднанням, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Так, при вирішенні питання про розподіл судових витрат, заявлених представником позивача, судом встановлено, що витрати позивача на правову допомогу в сумі 5000,00 грн. пов`язані з розглядом даної справи, їх розмір є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, а також співмірним виконаними адвокатом роботами (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч. 7 ст.134 КАС України, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Представником відповідача у судовому засіданні заявлено клопотання про зменшення витрат позивача на оплату правничої допомоги адвоката. Однак твердження представника відповідача щодо не співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката із часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) та обсягом наданих адвокатом послуг, є необґрунтованими та жодним чином не спростовує клопотання представника позивача про розподіл судових витрат.

Таким чином, враховуючи наведене вище та частковість задоволення позову, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ НП в Рівненській області судові витрати на суму 3461,04 грн., з яких судовий збір сплачений відповідно до квитанції № 0.0..1 від 05.11.2019 у розмірі 461,04 грн., оригінал якої знаходиться в матеріалах справи (а.с. 3) та судові витрати на професійну правову допомогу в сумі 3000,00 грн.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області № 79 о/с від 29.04.2016 року в частині звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_2 з посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, з зарахуванням в розпорядження Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Рівненській області №214 о/с від 29.08.2019 року в частині призначення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаду старшого інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Корецького відділення поліції Костопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Поновити старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 на посаді старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області з дати звільнення, а саме - з 29 квітня 2016 року.

В задоволенні позовних вимог щодо стягнення з Головного Управління Національної поліції в Рівненській області на користь ОСОБА_2 грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 01.09.2019 року, в розмірі, передбаченому згідно з штатним розписом для посади старшого інспектора відділення спеціальної поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області та визнання протиправним і скасування наказу Головного Управління Національної поліції в Рівненській області №1096 від 30.10.2019 року про застосування дисциплінарного стягнення стосовно старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Рівненській області (, вул. Хвильового, 2, м. Рівне, Рівненської області, 33028) судові витрати на суму 3461 (три тисячі чотириста шістдесят одна) грн. 04 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 січня 2020 року.

Суддя Зозуля Д.П.