Справа № 826/8326/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8326/18 Суддя першої інстанції: Амельохін В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2020 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Бабенка К.А. та Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження, у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» до Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2019 року ТОВ «Енергоконсалт» звернулося до суду з позовом, у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ДФС України від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 2 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655185/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 3 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655184/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 5 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655190/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 6 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655186/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 7 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655188/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 8 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних; від 18 квітня 2018 року № 655189/30021475 про відмову в реєстрації податкової накладної № 9 від 29 березня 2018 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії ДФС України з розгляду скарг від 02 травня 2018 року № 1677/300214875/2, № 1674/300214875/2, № 1649/300214875/2, № 1675/300214875/2, № 1650/300214875/2, № 1678/300214875/2 та № 1673/300214875/2 про залишення рішення без змін;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні №№ 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9 від 29 березня 2018 року.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року вказаний адміністративний позов було задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві, яке не брало участі у справі, однак вважає, що суд вирішив питання про його права та обов`язки, звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно встановив фактичні обставини справи та порушив норми матеріального і процесуального права. Скаржник вказує на те, що позивач заявив вимоги про визнання протиправними та скасування прийнятих ним рішень, проте суд не залучив його до участі у справі в якості відповідача. Також в апеляційній скарзі зазначені норми права, якими керувалася Комісія, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

ТОВ «Енергоконсалт» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначило, що в рішеннях Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 не зазначено орган, у складі якого діє така комісія.

Від ДФС України відзив на апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві не надходив.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року скасувати в частині та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не заперечується, що між ТОВ «Енергоконсалт» та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5» був укладений договір на виконання робіт № 246 від 29 березня 2018 року. У зв`язку зі здійсненням господарський операцій на підставі вказаного договору позивач 29 березня 2018 року склав податкові накладні №№ 2, 3, 5, 6, 7, 8, 9, які були 13 квітня 2018 року направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з квитанціями від 13 квітня 2019 року зазначені податкові накладні було прийнято, однак їх реєстрацію зупинено відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України з посиланням на те, що ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податків» та запропоновано ТОВ «Енергоконсалт» подати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Позивач 13 квітня 2019 року направив до контролюючого органу документи та пояснення, які, на його думку, є достатніми для прийняття відповідного рішення.

Рішеннями Комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісія 1) від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 було відмовлено у реєстрації вказаних податкових накладних.

ТОВ «Енергоконсалт» подало скарги на зазначені рішення, у задоволенні яких було відмовлено рішеннями Комісії з питань розгляду скарг (далі - Комісія 2) від 02 травня 2018 року № 1677/300214875/2, № 1674/300214875/2, № 1649/300214875/2, № 1675/300214875/2, № 1650/300214875/2, № 1678/300214875/2 та № 1673/300214875/2.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями Комісії 1 та Комісії 2, ТОВ «Енергоконсалт» звернулося до суду з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову ТОВ «Енергоконсалт», суд першої інстанції виходив з того, що надіслані позивачем письмові пояснення з копіями первинних та інших документів, повністю відображають зміст господарських операцій між ТОВ «Енергоконсалт» та ПАТ «Харківська ТЕЦ-5», а рішення Комісії 1 та Комісії 2 не відповідають критерію обґрунтованості.

У відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Скаржник просить суд скасувати рішення від 18 жовтня 2018 року у повному обсязі, однак доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві стосуються виключно правомірності рішення Комісії 1 від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 про відмову в реєстрації податкових накладних.

Апеляційні скарги ДФС України ухвалами суду від 13 грудня 2018 року та від 23 липня 2019 року були повернуті скаржнику.

Таким чином, предметом апеляційного перегляду є рішення суду від 18 жовтня 2018 року в частині визнання протиправним та скасування рішень Комісії 1.

Колегія суддів погоджується із доводами Головного управління ДФС у м. Києві про те, що рішенням суду від 18 жовтня 2018 року було вирішене питання про його права і обов`язки, а також про наявність підстав для скасування вказаного рішення у частині задоволення позовних вимог до особи, яка не була залучена до участі у розгляді справи.

Коло осіб, які мають право оскаржити в апеляційному порядку судові рішення першої інстанції, визначене у ст. 283 КАС України.

У відповідності до ч. 1 ст. 283 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, особа, яка не брала участі у справі, має право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції лише у тому випадку, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Обґрунтовуючи своє право на звернення з апеляційною скаргою на рішення суду від 18 жовтня 2018 року, Головне управління ДФС у м. Києві вказувало на те, що рішення від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 були прийняті Комісією 1, яка діє у складі саме Головного управління ДФС у м. Києві, а не комісією, утвореною ДФС України.

На підтвердження своїх доводів скаржник надав копію наказу начальника Головного управління ДФС у м. Києві від 22 серпня 2018 року № 12763, яким затверджено склад Комісії 1.

У відповідності до п.п. 19, 20 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок) комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС). Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Правила розмежування компетенції зазначених комісії визначені у п.п. 23, 24 Порядку, відповідно до яких комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації після отримання пояснень та копій документів від платника податків, а комісія центрального рівня може прийняти власне рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі не раніше ніж після отримання відповідного рішення комісії регіонального рівня.

Отже, доводи скаржника про те, що рішення від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 про відмову в реєстрації податкових накладних були прийняті Комісією 1, яка утворена саме Головним управлінням ДФС у м. Києві - знайшли своє підтвердження.

З огляду на викладене колегія суддів приходить до висновку про наявність у Головного управління ДФС у м. Києві права на апеляційне оскарження рішення суду від 18 жовтня 2018 року.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Враховуючи, що суд першої інстанції визнав протиправними та скасував рішення Комісії 1 від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475, проте не залучив Головне управління ДФС у м. Києві до участі у справі, колегія суддів вважає, що рішення суду від 18 жовтня 2018 року підлягає скасуванню у відповідній частині з підстави, передбаченої п. 4 ч. 3 ст. 317 КАС України.

У відповідності до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Зазначена норма права вказує на те, що питання про залучити особи до участі у справі в якості співвідповідача може бути вирішене судом першої інстанції до ухвалення рішення у справі.

Залучення до участі у справі співвідповідача на стадії апеляційного провадження Кодексом адміністративного судочинства України не передбачене.

Враховуючи, що вимоги про визнання протиправними і скасування рішень від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 були заявлені до неналежного відповідача, колегія суддів вважає необхідним відмовити у задоволенні таких позовних вимог ТОВ «Енергоконсалт».

Отже, доводи апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві частково спростовують висновки суду першої інстанції, викладені в рішенні від 18 жовтня 2018 року, та є підставою для його скасування в частині.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві задовольнити частково, рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року скасувати в частині та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві - задовольнити частково.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року в частині визнання протиправними та скасування рішень Комісії, що приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 18 квітня 2018 року № 655187/30021475, № 655185/30021475, № 655184/30021475, № 655190/30021475, № 655186/30021475, № 655188/30021475 та № 655189/30021475 - скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергоконсалт» в цій частині.

В іншій частині рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 жовтня 2018 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у випадках, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді К.А. Бабенко

В.В. Файдюк