Справа № 824/1260/19-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1260/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області, Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. 25.10.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач), в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області (далі - відповідач-1), Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області (далі - відповідач-2), в якому, згідно позовної заяви в новій редакції, просить суд:

- визнати протиправною відмову Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області, Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області у видачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області та Чернівецький міський відділ Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII

1.2. Ухвалою суду від 29.10.2019 року даний позов залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків - п`ять днів з дня отримання позивачем копії ухвали про залишення позовної заяви без руху.

1.3. Ухвалою суду від 27.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 09.09.2019 року ОСОБА_3 , в інтересах своєї доньки, - ОСОБА_1 , звернулась із заявою до Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області, в якій просила видати її доньці паспорт громадянина України у вигляді книжечки, так як остання відмовляється від паспорта нового зразка у зв`язку з релігійними переконаннями.

2.2. Однак, листом № А-82/6/7310-19/7310/1721-19 від 10.09.2019 року відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки з наступних мотивів: відсутні законні підстави для оформлення паспорту зразка 1994 року, як альтернативи паспорту громадянина України у формі картки, що містить безконтактний електронний носій; територіальні підрозділи УДМС України в Чернівецькій області матеріально-технічно забезпечені та укомплектовані обладнанням для оформлення паспорту громадянина України у формі ID-картки; у разі звернення ОСОБА_1 з заявою про оформлення паспорту громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм, він буде оформлений у чітко визначені терміни.

2.3. ОСОБА_1 25.09.2019 року до Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області повторно подано, в якій просить видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки, оскільки вона не дає згоди на обробку персональних даних у зв`язку з релігійними переконаннями.

2.4. Листом № А-90/6/7310-19/7310/1924-19 від 07.10.2019 р. ОСОБА_1 , відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, оскільки на момент звернення до міграційного органу, вона не досягла 16-річного віку.

2.5. Не погодившись з такими відповідями та вважаючи, що вона має право на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, ОСОБА_1 , в інтересах якої діють законні представники, - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулась з цим позовом до суду.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. Позивач у поданій до суду позовній заяві вказує, що органи державної виконавчої влади в особі територіального підрозділу Державної міграційної служби України, відмовляючи у оформленні та видачі паспорта - книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України №2503-ХІІ, примушують погодитись на оформлення паспортної ІD-картки відповідно до Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус». Оскаржувана відмова у видачі паспорта у формі книжечки є свавільним втручанням Чернівецького МВ ДМС у приватне життя ОСОБА_1 та відповідно порушенням ст.ст. 8, 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

3.2. Крім того, Чернівецький МВ ДМС відмовив у видачі паспорту-книжечки, вже після прийняття рішення по зразковій справі Великої Палати Верховного Суду № 806/3265/17, отже розуміючи усі незаконність та протиправність такої відмови.

3.3. Також зазначає, що відмова у зв`язку з недосягненням ОСОБА_1 16-річного віку (лист від 07.10.2019 р.) є незаконною та дискримінаційною.

Так, незаконність такої відмови обумовлена нормами ч. 2 ст. 21 Закону України «Про демографічний реєстр», відповідно до якої усі громадяни України у віці 14 років мають отримати паспорт громадянина України.

3.4. Щодо дискримінації, то невидача дитині паспорта громадянина України наражає її на ризик бути притягненим до адміністративної відповідальності, тоді як однолітки, що не мають таких же релігійних переконань і вже отримали паспорти у формі ID-картки не несуть подібних ризиків. Для відвернення адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повинна піти проти власних релігійних переконань. Отже, зазначена відмова є дискримінаційною не тільки за релігійною, але і віковою ознакою (п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні»).

3.5. Крім цього, без паспорту громадянина України ОСОБА_1 не матиме змоги отримувати стипендію, студентський квиток, що вбачається з листа Міністерства освіти і науки України керівникам закладів вищої освіти «Щодо документів вступників, які посвідчують особу та громадянство» від 24.06.2019 року.

3.6. Отже, невидача ОСОБА_1 паспорту в формі книжечки через її вік призводить до обмежень в правах та свободах за релігійною та віковою ознакою і свідчить про порушення ст. 24 Конституції України та ст.ст. 14, 8 Конвенції.

3.7. Окрім цього, позивач робить посилання на висновки, зроблені Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19.09.2018 року у зразковій справі № 806/3265/17.

Позиція відповідача

3.8. 12.12.2019 року до суду від Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ОСОБА_1 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції 18.04.2005 року, народилась 23.12.2004 року. Отже, на момент звернення до міграційної служби із заявою про оформлення та видачу їй паспорта громадянина України у формі книжечки їй виповнилось лише 14 років.

Представником відповідача-1 зазначено, що пунктом 2 Положення № 2503-ХІІ визначено, що паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним, органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства після досягнення 16-річного віку.

Крім того, відповідно до пункту 13 Положенням № 2503-ХІІ для одержання паспорта заявник особисто подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35x45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Право на оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-XII виникає у особи після досягнення нею 16-річного віку, за умови особистого звернення з відповідною заявою за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України.

Разом з тим, станом як на день звернення до Чернівецького МВ УДМС України в Чернівецькій області із заявою про видачу неповнолітній ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ, так і на день звернення з даним позовом до суду, їй виповнилось лише 14 років.

Натомість Положенням № 2503-ХІІ визначено, що паспорт громадянина України у формі книжечки видається кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку.

З огляду на зазначене, вважає, що звернення до міграційної служби щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення №2503-ХІІ було передчасним, а тому у Чернівецького МВ УДМС України в Чернівецькій області в даному випадку були відсутні законні підстави для видачі такого паспорта.

IV. ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

4.1. Заяв та клопотань від учасників справи до суду не надходило.

V. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

5.1. Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 56).

5.2. ОСОБА_3 (мати ОСОБА_1 ) звернулась до Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області із заявою від 09.09.2019 року щодо оформлення і видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки від паспорта нового зразка остання відмовляється у зв`язку із релігійними переконаннями (а.с. 48).

5.3. Листом №А-82/6/7310-19/7310/1721-19 від 10.09.2019 року повідомлено, зокрема, що територіальні підрозділи УДМС України в Чернівецькій області, як органи виконавчої влади зобов`язані діяти лише на підставі, та в межах повноважень і у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскільки Законом України №5492-VI від 20.11.2012 року передбачено оформлення паспорта громадянина України виключно у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм, то видача документів не передбачених Законом буде порушенням діючого законодавства, що регулює питання оформлення, видачі та обміну паспорта громадянина України. У разі звернення ОСОБА_1 з заявою про оформлення паспорта громадянина України у формі ID-картки з безконтактним електронним носієм, він буде оформлений у чітко визначені терміни та з дотриманням вимог щодо належного ступеню захисту інформації (а.с. 49-52).

5.4. 25.09.2019 року ОСОБА_1 до Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області особисто подано заяву, в якій просить видати їй паспорт громадянина України у формі книжечки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII., оскільки вона не дає згоди на обробку персональних даних у зв`язку з релігійними переконаннями (а.с. 53).

2.4. Листом №А-90/6/7310-19/7310/1924-19 від 07.10.2019 р. ОСОБА_1 повідомлено, що згідно п.п.1 п. 3 загальних положень Тимчасового порядку оформлення і видачу паспорта громадянина України, який затверджений наказом МВС України від 06.06.2019 року №456, здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України особі, яка досягла 16-річного віку, на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

Таким чином, ОСОБА_1 , відмовлено в оформленні та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року, оскільки на момент звернення до міграційного органу, вона не досягла 16-річного віку.

VІ. ПОЗИЦІЯ СУДУ

6.1. Предметом цього позову є відмова Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області (далі - Чернівецький МВ УДМС України в Чернівецькій області) щодо видачі ОСОБА_1 паспорта громадянина України у формі книжечки. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати такій відмові оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

6.2. Відповідно до частини 1 статті 13 Закону "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" від 20.11.2012 року № 5492-VI (далі - Закон №5492-VI) документами, оформлення яких встановлено цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), відповідно до їх функціонального призначення, є документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, яким є, зокрема, паспорт громадянина України. Згідно частини 3 статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

6.3. Статтею 14 Закону № 5492-VI визначено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

6.4. Частиною 1 статті 21 Закону № 5492-VI визначено, що паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

6.5. Відповідно до пункту 3 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII (далі - Положення № 2503-XII) бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

6.6. Пунктом 5 Положення № 2503-XII передбачено, що паспортна книжечка являє собою зшиту внакидку нитками обрізну книжечку розміром 88х125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта.

6.7. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна", нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт". На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України". На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення. Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється (пункт 6 Положення № 2503-XII).

6.8. Згідно пункту 8 Положення № 2503-XII термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується. До паспортної книжечки при досягненні громадянином 25- і 45-річного віку вклеюються нові фотокартки, що відповідають його вікові. Паспорт, в якому не вклеєно таких фотокарток при досягненні його власником зазначеного віку, вважається недійсним.

6.9. Водночас, пунктом 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року №302 (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України.

6.10. Пунктом 2 Постанови КМУ №302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

- з 1 січня 2016 р. оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

- з 1 листопада 2016 р. оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

6.11. Згідно з пунктом 3 Постанови № 302 установлено, що:

- прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 р. припиняється;

- паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано.

Вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснюються відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

6.12. Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.2019 року №398 "Про внесення зміни до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302" (далі - Постанова № 398), до Постанови №302 внесено зміни, якими передбачається, що Державна міграційна служба до законодавчого врегулювання питання завершення оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ, громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання Державної міграційної служби оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

6.13. Наказом Міністерства внутрішніх справ України "Про затвердження Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України" від 06.06.2016 року №456 відповідно до абзацу 5 пункту 3 Постанови № 302, Постанови № 398 затверджено Тимчасовий порядок оформлення і видачі паспорта громадянина України (далі - Порядок №456).

6.14. Згідно пункту 1 Порядку №456 цей Тимчасовий порядок, розроблений відповідно до Постанови № 302, Постанови № 398, Положення № 2503-XII (в редакції Постанови Верховної Ради України від 23 лютого 2007 року № 719-V), визначає порядок подання документів, їх розгляду і прийняття рішення про оформлення та видачу паспорта громадянина України зразка 1994 року (далі - паспорт) особі, щодо якої прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року (далі - рішення суду), засвідчене в установленому законодавством порядку.

6.15. Саме на вказаний Порядок №456 посилається відповідач у відповіді на заяву ОСОБА_1 від 25.09.2019 року про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, зазначивши при цьому, що згідно п.п.1 п. 3 загальних положень Тимчасового порядку оформлення і видачу паспорта громадянина України, який затверджений наказом МВС України від 06.06.2019 року №456, здійснюють територіальні підрозділи Державної міграційної служби України особі, яка досягла 16-річного віку, на підставі заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядку, поданої нею особисто.

6.16. При цьому, суд звертає увагу, що положення Порядок №456 застосовуються тих осіб, щодо яких вже прийнято рішення суду, що набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. Однак, а ні позивачем, а ні відповідачем, не надано суду жодних підтверджень існування такого рішення суду про зобов`язання ДМС оформити та видати ОСОБА_1 паспорт громадянина України зразка 1994 року.

6.17. Окрім цього, суд зазначає, що згідно пункту 3 Порядку №456 подача заяви про видачу паспорта громадянина України за зразком, наведеним у додатку 1 до цього Тимчасового порядкує є згодою на обробку персональних даних згідно із Законом України "Про захист персональних даних".

6.18. При цьому, ні позивач, ні її законні представники (батьки), згоди на таку обробку не надавали.

6.19. Суд також звертає увагу, що погодження людини на оформлення паспорта-картки відповідно до Закону №5492-VІ є згодою на присвоєння унікального номера запису в Реєстрі, який відповідно до статей 4, 10 цього закону за своєю суттю є довічним незмінним ідентифікатором конкретної людини, складеним із її персональних даних. Будь-яке примушування до оформлення паспорта-картки без згоди на те особи свідчить про порушення принципу невтручання в особисте та сімейне життя суб`єкта, шляхом електронної обробки персональних даних у процесі оформлення паспорту у формі ID-картки.

6.20. Так, пунктом 131 затвердженого Постановою №302 Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України передбачено, що до безконтактного електронного носія, що міститься у паспорті, вноситься, зокрема, така інформація, як біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук (за згодою особи).

6.21. Згідно з частини 1 статті 6 Закону України "Про захист персональних даних" від 01.06.2010 року № 2297-VI (далі - Закон № 2297-VI) мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

6.22. Статтею 2 Закону № 2297-VI встановлено, що персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

6.23. Разом з тим, згідно частин 5,6 статті 6 Закону № 2297-VI обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

6.24. Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

6.25. Водночас, законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює порушення конституційних прав такої особи.

6.26. При цьому, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, у межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. Вказані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

6.27. Згідно матеріалів справи видно, що згода на оброку персональних даних позивачем не надавалася. Таким чином, суд вважає, що у даному разі бажання позивачем отримати паспорт у формі книжечки та відмова у наданні згоди на оформлення паспорта у формі ІD-картки не становить загрозу національній безпеці, економічному добробуту та правам людини.

6.28. У статті 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06.07.2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: a) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; c) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції; …".

6.29. За сталою практикою ЄСПЛ першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване статтею 8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну "закон" є автономним, та до якості "закону" ставляться певні вимоги (див. рішення ЄСПЛ у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п. 37) Під терміном "закон" … слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності".

6.30. Разом з цим, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року № 475/97-ВР, передбачає, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

6.31. Таким чином, суд приходить до висновку, що норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" на відміну від норм Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року №2503-XII (також чинного на момент виникнення спірних правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар.

6.32. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне і сімейне життя, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

6.33. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позбавлення особи можливості отримання паспорта у традиційній формі - у вигляді книжечки, і спричинені цим побоювання окремої суспільної групи, що отримання паспорта у вигляді картки може спричинити шкоду приватному життю, становить втручання держави, яке не було необхідним у демократичному суспільстві, і воно є непропорційним цілям, які мали б бути досягнуті без покладення на особу такого особистого надмірного тягаря.

6.34. Питання щодо правомірності відмови у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки було розглянуто Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі.

6.35. Так, постановою Великої Палати Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18, провадження № 11-460заі18) позов задоволено частково та визнано протиправною відмову Відділу Управління Державної міграційної служби у видачі особі паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII; зобов`язано Відділ Державної міграційної служби оформити та видати особі паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення № 2503-XII.

6.36. Вирішуючи спір по суті, Велика Палата Верховного Суду констатувала, що норми Закону № 5492-VI на відміну від норм Положення № 2503-XII (діючого на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог статті 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було "встановлене законом") не було "необхідним у демократичному суспільстві" у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

6.37. При вирішенні спору Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що законодавець, приймаючи Закон України від 14 липня 2016 року № 1474-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України" (далі - Закон №1474-VIII), яким внесено зміни до Закону № 5492-VI, не дотримав вимог, за якими такі зміни повинні бути зрозумілими і виконуваними, не мати подвійного тлумачення, не звужувати права громадян у спосіб, не передбачений Конституцією України та не допускати жодної дискримінації у залежності від часу виникнення правовідносин з отриманням паспорта громадянина України.

6.38. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду, будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак, таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено. З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду скасувала рішення суду першої інстанції та ухвалила нове - про часткове задоволення позову.

6.39. При цьому Велика Палата Верховного Суду визначила ознаки типової справи:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом Державної міграційної служби України відмовлено у видачі паспорту у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи Державної міграційної служби України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

6.40. Висновки Великої Палати Верховного Суду у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів Державної міграційної служби України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

6.41. Відповідно до частини 3 статті 291 КАС України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

6.42. Поряд з цим, суд зазначає, що відповідно до пункту 2 Положення №2503-XII паспорт громадянина України видається кожному громадянинові України центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері громадянства, після досягнення 16-річного віку.

6.43. Однак, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 . А тому, на час особистого звернення до Чернівецького МВ УДМС України в Чернівецькій області із заявою від 25.09.2019 року ОСОБА_1 не досягла 16-річного віку.

6.44. Вказане свідчить про те, що позивач не набула права на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII. А тому, суд приходить до висновку про передчасність позовних вимог та відсутність порушеного права позивача з боку відповідача.

VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ

7.1. Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

7.3. Відповідачем доведено правомірність відмови позивачу у видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, а тому, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають.

7.4. При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, з урахуванням висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 19 вересня 2018 року у зразковій справі № 806/3265/17, не позбавлена права отримати паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII. Однак реалізувати таке право позивач може тільки після досягнення 16-річного віку та за умови дотримання вимог Постанови № 2503-ХІІ, а саме звернувшись до органу міграційної служби з відповідною заявою та долучивши до неї всі необхідні документи.

VІІІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

8.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат. При поданні до суду цього позову батьком позивача ( ОСОБА_2 ), як її законним представником, сплачено судовий збір у розмірі 1535 грн. 80 коп., що підтверджується квитанцією № 0.0..1 від 25.10.2019 року (а.с. 3), однак враховуючи те, що у задоволенні позову відмовлено повністю, суд не компенсує йому та не стягує на його користь ці витрати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , до Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області, Чернівецького міського відділу Управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач - Управління Державної міграційної служби України в Чернівецькій області (58000, м. Чернівці, вул. Шептицького, 25, ).

Суддя О.В. Анісімов