Справа № 580/93/20
Суддя: О.А. Рідзель
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

м. Черкаси

10 січня 2020 року Справа № 580/93/20

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рідзеля О.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, до подання позовної заяви, інші особи, які можуть отримати статус учасника справи: Лебедівська сільська рада, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

08 січня 2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій заявник просить:

- зупинити дію рішення XVI сесії VII скликання Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області від 13.12.2019 в частині надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність земельної ділянки по вулиці АДРЕСА_1 в селі Лузанівка, громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- заборонити Лебедівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області погоджувати проекти землеустрою для відведення у власність земельних ділянок по вулиці АДРЕСА_1 в селі Лузанівка громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- заборонити Лебедівській сільській раді Кам`янського району Черкаської області виносити на розгляд сесії питання про відведення у власність або у інший спосіб вчиняти дії, спрямовані на відведення у власність земельних ділянок по вулиці АДРЕСА_1 в селі Лузанівка громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Заява обґрунтована тим, що рішенням XVI сесії Лебедівської сільської ради Кам`янського району Черкаської області VII скликання від 13.12.2019 заявнику та її брату відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі безоплатно у приватну власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 1,5 га кожному за рахунок земель комунальної власності, розміщених на адмінтериторії Лебедівської сільської ради в межах населеного пункту села Лузанівка вул. Шевченка, так як на вказану земельну ділянку надано дозвіл іншим громадянам, учасникам АТО.

Заявник зазначає, що у вказаному рішенні сільська рада визначила довільні підстави відмови та встановила пріоритет заяв інших осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Таке рішення порушує права заявника та членів її сім`ї на отримання у власність землі.

Заявник стверджує, що земельна ділянка, яку вона мала намір отримати у власність, є частиною земельного масиву (поля) загальною площею 4,6 га, що знаходиться навпроти будинку її сім`ї по АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка більше 15 років назад виділена батькам заявника для вирощування зернових і городини, і весь цей час обробляється членами її родини; батько заявника щорічно сплачує земельний податок за вказану земельну ділянку.

Заявник зазначає, що має намір звернутися до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення Лебедівської сільської ради про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою. До моменту завершення розгляду адміністративної справи та прийняття відповідачем рішення щодо його заяви спірна земельна ділянка буде передана у власність іншій особі, що унеможливить поновлення права заявника і зробить судовий захист неефективним.

Водночас, земля підготовлена під майбутній урожай, передача 2/3 землі у власність іншим особам до збирання врожаю може призвести до конфліктів та спорів між сусідами за право його збирання. Батько заявника є пенсіонером, вирощування зерна та городини на цій землі - одне з основних джерел його існування в селі, де інша робота відсутня.

Дослідивши матеріали заяви ОСОБА_4 про забезпечення позову, суддя зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що для вжиття заходів забезпечення позову необхідні поважні підстави та обґрунтування таких підстав належними доказами.

Поважними підставами забезпечення позову є існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача, за захистом яких він звернувся до суду, до ухвалення рішення в адміністративній справі.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Також суд має враховувати співрозмірність вимог клопотання про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Відтак, заходи забезпечення позову застосовуються судом лише у виключних, виняткових випадках за наявності для цього умов та підстав, передбачених процесуальним законом, при цьому, такі заходи повинні відповідати критеріям адекватності та співмірності.

Вирішуючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд з`ясовує пов`язаність та співмірність заходів забезпечення позову та заявлених позовних вимог.

Вивчивши зміст заяви про забезпечення позову, суддя встановив, що заходи забезпечення позову стосується рішення Лебедівської сільської ради про надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність спірної земельної ділянки громадянам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Водночас, предметом адміністративного позову, який заявник має намір подати до суду, є рішення Лебедівської сільської ради про відмову заявнику у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення у власність такої земельної ділянки.

В даному ж випадку, суддя зазначає, що надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

В постанові від 30.05.2018 у справі №826/5737/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що надання дозволу вповноваженим органом місцевого самоврядування на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає позитивного рішення про передачу її в користування, а направлене на ідентифікацію земельної ділянки, яка у подальшому може стати предметом передачі.

У розвиток цього висновку, надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не покладає на раду обов`язку (не є підставою для виникнення зобов`язання перед особою, яка розробила проект землеустрою) щодо надання цієї земельної ділянки у власність. Рада може відмовити у затвердженні проекту та наданні земельної ділянки у власність з підстав, визначених законом (постанова Верховного Суду від 03.04.2019 у справі 509/4722/16-а).

Відповідно до ч. 3 ст. 152 КАС України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен подати відповідну позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову. Частина восьма статті 157 КАС України визначає, що заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позову, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами ч. 2 ст. 153 цього Кодексу.

Враховуючи, що процес передачі земельної ділянки у власність третім особам є поза межами десятиденного строку для подання позовної заяви до суду, очевидна небезпека порушення прав позивача на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутня.

Так, заявником не надано жодних доказів на підтвердження того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він звернувся до суду; або що очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів заявника, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, суддя зазначає, що в даному випадку така обов`язкова умова для забезпечення адміністративного позову, як "наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення", може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості і достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018р. у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Вжиття заходів забезпечення позову на стадії розгляду заяви про забезпечення позову без дослідження обставин та доказів у справі є фактично вирішенням цього спору по суті, що у свою чергу не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали заяви про забезпечення позову не свідчать про очевидність протиправності рішень (дій), наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суддя дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі №580/93/20 відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Суддя О.А. Рідзель