Справа № 1.380.2019.004478
Суддя: Шевцова Н.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

13 січня 2020 року

Київ

справа №1.380.2019.004478

адміністративне провадження №К/9901/32669/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В., перевірив касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004478 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області звернулось до суду з позовом до Головного територіального управління юстиції у Львівській області в якому просило:

- визнати дії Головного територіального управління юстиції у Львівській області щодо стягнення витрат виконавчого провадження в сумі 255,52 грн. згідно постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження ВП № 50942779 від 07 серпня 2019 року з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області протиправними;

- скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження від 07 серпня 2019 року ВП № 5094277 в сумі 255,52 грн.

25 вересня 2019 року ухвалою Львівського окружного адміністративного суду позовну заяву Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повернуто позивачу у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

30 жовтня 2019 року ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу суду першої інстанції повернуто скаржнику з підстав відсутності довіреності на підтвердження повноважень на підписання апеляційної скарги представником позивача.

На зазначену ухвалу апеляційного суду позивачем подано касаційну скаргу, яку зареєстровано у Верховному Суді 25 листопада 2019 року.

03 грудня 2019 року ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного адміністративного суду Шевцової Н.В. касаційну скаргу залишено без руху та надано позивачу строк у десять днів з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги. Підставами для залишення касаційної скарги без руху Судом визначено необхідність надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору у розмірі 1921,0 грн.

Вказана ухвала Суду була направлена позивачу поштою та вручена адресату 10 грудня 2019 року, що підтверджується відповідним записом в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Таким чином, позивач зобов`язаний був усунути недоліки касаційної скарги шляхом подання до Верховного Суду документу про сплату судового збору до 20 грудня 2019 року включно.

З матеріалів касаційної скарги встановлено, що позивачем не виконано вимоги, викладені в ухвалі Верховного Суду від 03 грудня 2019 року та не надано документ про сплату судового збору у розмірі 1921,0 грн.

При цьому позивач подав заяву про звільнення від сплати судового збору. Вказана заява обґрунтована тим, що на думку позивача у справах щодо оскарження дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби судовий збір не сплачується.

Згідно із частиною третьою статті 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до підпункту 5 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду, зокрема, касаційної скарги на ухвалу суду встановлена ставка судового збору на рівні одного розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, законодавство розмежовує розмір ставок судового збору в залежності від виду судового рішення, яке оскаржується, чітко регламентує розмір ставки судового збору за касаційне оскарження ухвал суду та не пердбачає звільнення суб`єкта владних повноважень від сплати судового збору при оскарженні ухвал суду.

За приписами частини другої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи викладене, касаційна скарга підлягає поверненню позивачу.

Керуючись статтями 169, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Пенсійного фонду України у Львівській області про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 30 жовтня 2019 року у справі № 1.380.2019.004478 за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Головного територіального управління юстиції у Львівській області про визнання протиправними дій, скасування постанови - повернути позивачу.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права на повторне звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Н. В. Шевцова