Справа № 120/66/20-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні адміністративного позову

м. Вінниця

10 січня 2020 р. Справа № 120/66/20-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни, розглянувши заяву про забезпечення позову в справі

за позовом: ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2

до: Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Особняк - Девелопмент"

про: визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду 09.01.2020 року надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 до Вінницької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Особняк - Девелопмент" про визнання протиправним та скасування рішення.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано до суду заяву від 09.01.2020 року про забезпечення позову, в якій він просить забезпечити поданий ним адміністративний позовом шляхом:

- зупинення дії до набрання законної сили рішенням суду по даній справі пункту 2 додатку 1 до рішення 45 сесії 7 скликання Вінницької міської ради №2008 від 01.11.2019 року «Про надання дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, та надання дозволу на проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок несільськогосподарського призначення»;

- встановлення заборони до набрання законної сили рішенням суду по даній справі Вінницькій міській раді виносити на розгляд сесії та приймати будь - які рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення товариству з обмеженою відповідальністю «Особняк-Девелопмент» (код ЄДРПОУ - 40303395) земельної ділянки зі зміною цільового призначення з «для городництва» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» з послідуючою передачею в оренду, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:052:0078, площею 0,0652 га, за рахунок земель комунальної власності.

Заява мотивована тим, що в даному випадку невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії пункту 2 додатку 1 до рішення 45 сесії 7 скликання Вінницької міської ради №2008 від 01.11.2019 року та встановлення заборони Вінницькій міській раді виносити на розгляд сесії та приймати будь - які рішення щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:052:0078, площею 0,0652 га та зміною цільового призначення з «для городництва» на «для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка)» з послідуючою передачею в оренду ТОВ «Особняк-Девелопмент» (код ЄДРПОУ - 40303395), призведене до зміни цільового призначення земельної ділянки та передачі її в оренду, в той час, як на зазначеній земельній ділянці розташований об`єкт нерухомості, який відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно відноситься до власності позивача та є складовою частиною належного позивачу об"єкта нерухомого майна, що підтверджується технічним паспортом на об"єкт нерухомого майна. Вказане призведене до того, що зазначена земельна ділянка перейде у користування сторонній особі, що не дозволить позивачу в подальшому захистити свої права та інтереси щодо бажання користуватися спірною земельною ділянкою, на якій розташований належний йому об"єкт нерухомого майна, шляхом оформлення відповідних документів на право власності/користування спірною земельною ділянкою. А у випадку задоволення позовних вимог, відновлення порушених прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливим.

Також позивач зазначає, що пункт 2 додатку 1 до рішення 45 сесії 7 скликання Вінницької міської ради №2008 від 01.11.2019 має ознаки протиправності, оскільки Вінницькою міською радою надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки, на якій позивачем уже споруджено об`єкти нерухомості, не перевіривши попередньо дану земельну ділянку на наявність/відсутність об`єктів нерухомості та відповідно не з`ясувавши власників таких об`єктів нерухомості.

Вирішуючи вказану заяву, суд керується положеннями ст. 154 КАС України, якою визначено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з повідомленням заінтересованих сторін у встановлений судом строк. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Ознайомившись з поданою заявою, суд вважає, що вона може бути розглянута без повідомлення учасників справи.

Визначаючись щодо правових підстав для забезпечення адміністративного позову суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому саме позивач, як суб`єкт звернення із клопотанням, повинен обґрунтувати наявність в даному випадку підстав для забезпечення позову, передбачених ч. 2 ст. 150 КАС України.

У пункті 17 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" №2 від 06.03.2008 надано роз`яснення, що в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування обставин, які б свідчили про наявність зазначених вище підстав для забезпечення позову.

При вирішенні питання про забезпечення позову адміністративний суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Із системного аналізу наведених положень слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати і бути співмірними заявленим позовним вимогам, безпосередньо пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

З"ясувавши доводи заявника, викладені в заяві про забезпечення позову, суд зауважує, що позивачем не наведено обставин, які б свідчили, що невжиття заходів забезпечення позову в даній справі може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, буде неможливим без вжиття таких заходів.

Так, суд звертає увагу, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 Земельного кодексу України).

Згідно з частиною другої статті 123 ЗК України особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні (ч.3 ст.123 ЗК України).

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (ч.6 ст.123 ЗК України).

Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (ч.10 ст.123 ЗК України).

Згідно з частинами 1 - 3 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.

Системний аналіз наведених норм права свідчить, що ними встановлені підстави, порядок, строки передачі земельної ділянки у власність/користування, оренду громадянам та юридичним особам та органи, уповноважені розглядати ці питання. Вони передбачають, зокрема, що для передачі земельної ділянки у власність/користування/оренду зацікавлена особа звертається до відповідних органів із заявою для отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з передачею її у власність/користування/оренду, за результатами розгляду якої визначені в ст.123 ЗК України органи приймають одне з відповідних рішень. У той же час, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність/користування/оренду.

Таким чином, оскільки в даній справі позивачем оскаржується рішення органу місцевого самоврядування ( Вінницької міської ради ) про надання третій особі дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що є лише першою стадією процедури отримання земельних ділянок у власність/ користування/оренду, а факт отримання дозволу третьою особою на розробку проекту землеустрою не означає позитивного вирішення питання про надання спірної земельної ділянки у власність/ користування/оренду, оскільки такий дозвіл не є правовстановлюючим актом, тому таке рішення відповідача не може створювати для позивача негативних правових наслідків.

Щодо необхідності застосувати заходи забезпечення позову у зв`язку з тим, що, на думку позивача, рішення Вінницької міської ради має ознаки протиправності, суд зазначає наступне.

Оцінка правомірності оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень має здійснюватись в ході розгляду справи по суті та прийняття рішення в справі, а не під час розгляду питання про забезпечення позову, оскільки в такому випадку фактично ухвалюється рішення щодо спору без розгляду справи по суті, що суперечить меті застосування правового інституту забезпечення позову.

При цьому суд зауважує, що позивачем в заяві про забезпечення позову не наведено очевидних ознак протиправності оскаржуваного рішення та не надано відповідних доказів.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що позивачем не наведено обставин та не надано доказів, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист чи поновлення порушених/оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, буде неможливим без вжиття таких заходів.

Таким чином, з огляду на відсутність обставин, які б вказували на необхідність застосування заходів забезпечення позову ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що в даному випадку підстави для вжиття таких заходів відсутні.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 9, 150, 151, 154, 243, 248, 256 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в забезпеченні позову ОСОБА_1 до Вінницької міської ради в адміністративній справі № 120/66/20-а.

Ухвала з питань забезпечення адміністративного позову може бути оскаржена. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна