Справа № 0540/7810/18-а
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про поворот виконання судового рішення

13 січня 2020 р. Справа №0540/7810/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

25 серпня 2018 року шляхом надіслання поштою позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, та зобов`язання вчинити дії.

27 грудня 2019 року від відповідача надійшла заява про поворот виконання судового рішення у адміністративній справі, вмотивована проведенням виплати одноразової грошової допомоги на виконання рішення апеляційної інстанції, шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно списаної установою банку за скасованими рішеннями одноразову грошову допомогу у розмірі 217500,00 грн.

У судове засідання, призначене на 13 січня 2020 року, представники сторін не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до частини 9 статті 380 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для розгляду питання про поворот виконання судового рішення за відсутності сторін, в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява про поворот виконання судового рішення задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі: зобов`язано Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу внаслідок встановлення йому ІІІ групи інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії, визначену Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», згідно з «Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року апеляційна скарга Міністерства оборони України залишена без задоволення, рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року у справі № 0540/7810/18-а залишено без змін.

04 липня 2019 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року Донецький облвійськкомат платіжним дорученням №1044 перерахував на рахунок ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в сумі 217500,00 грн.

13 листопада 2019 року постановою Верховного Суду була задоволена касаційна скарга Міністерства оборони України: рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі №0540/7810/18-а скасовані, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії відмовлено в повному обсязі.

Питання повороту виконання судових рішень визначені статтею 380 КАС України. Суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою наведеної вище статті КАС України, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Як зазначив, в своєму рішенні Конституційний Суд України від 2 листопада 2011 року № 13-рп/2011, поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.

Таким чином, з наведених правових норм випливає, що за допомогою інституту повороту, виконання судового рішення, яке було скасоване або змінене, зокрема, у такий спосіб, що стягувач повинен повернути боржнику те, що він отримав за таким судовим рішенням.

Разом з цим, статтею 381 КАС України встановлені особливості повороту виконання в окремих категоріях адміністративних справ, за якою поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що вона застосовується до рішень про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Поворот виконання рішення в таких випадках допускається лише за наявності двох підстав: якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України публічна служба це діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Частиною 2 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-ХІІ) визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

При цьому статтею 16 Закону №2011-ХІІ передбачено, що у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві - військовослужбовцю виплачується гарантована державою виплата (одноразова грошова допомога), що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Отже, одноразова грошова допомога входить до додаткового грошового забезпечення у відносинах публічної служби, хоч і відноситься до разових платежів, при цьому має характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту громадян, зокрема військовослужбовців.

Як вбачається з матеріалів справи та визнається сторонами по справі, Міністерством оборони України виплачено на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 217500,00 грн.

Суд вважає, що в матеріалах справи відсутні та заявником не подані відомості на підтвердження того, що скасоване рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 грудня 2018 року та постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 27 березня 2019 року у справі №0540/7810/18-а були обґрунтовані повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Згідно постанови Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у цій справі підставою для скасування судових рішень слугувало неправильне застосуванням судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Суд наголошує, що поворот виконання рішення у даній справі призведе до порушення принципу правової визначеності, який є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Правова визначеність є комплексним поняттям та складається з більш вузьких правових принципів, зокрема, єдності та стабільності судової практики.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин у даній справі суд керувався правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 25 травня 2018 року у справі № 729/426/17 та від 23 жовтня 2018 року у справі № 822/3005/17, згідно якої саме відповідач, як уповноважений суб`єкт владних повноважень, зокрема, використовуючи архівні матеріали, зобов`язаний був довести те, що позивач отримав поранення (контузію, травму або каліцтво) при вчиненні кримінального чи адміністративного правопорушення або у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинив собі тілесні ушкодження.

Згідно із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у даній справі та у постанові від 10.04.2019 у справі № 822/220/18, документами, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), зокрема про те, що поранення (контузія, травма, каліцтво) не пов`язане з учиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення, не є наслідком учинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, можуть бути лише достовірні документи про причини і обставини одержання військовослужбовцем такого поранення. Неподання особою, яка звернулася за призначенням одноразової грошової допомоги, документів, що свідчать про причини та обставини поранення (контузії, травми, каліцтва), не створює для Міноборони обов`язку щодо їх витребовування.

Як зазначає Європейський суд, якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення у справі «Парафія греко-католицької церкви у м. Люпені проти Румунії»).

Таким чином, практика Верховного Суду як найвищої національної судової інстанції при вирішенні спірних правовідносин змінилася, що не може бути підставою для понесення негативних наслідків позивачем та порушення його права на мирне володіння майном, передбачене статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції (ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997).

З урахуванням наведеного, суд вважає, що відсутні законні підстави для задоволення заяви Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у справі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Міністерства оборони України безпідставно списаної установою банку за скасованими рішеннями одноразову грошову допомогу у розмірі 217500,00 грн.

Керуючись статтями 248, 254, 294, 380, 381 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

у задоволенні клопотання Міністерства оборони України про поворот виконання судового рішення у адміністративній справі відмовити.

Повний текст ухвали складений 13 січня 2020 року.

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Ухвала набирає законної сили за правилами, встановленими статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана безпосередньо до Донецького окружного адміністративного суду в порядку і строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.І. Циганенко