Справа № 520/10982/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-23 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Головне управління Держпраці у Харківській області звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС", в якому просить суд застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" до усунення порушень, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, а саме:
Ухвалою від 23 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження за адміністративним позовом Головного управління Держпраці у Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду та призначено підготовче судове засідання.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився про місце і час був повідомлений належним чином, а також не надано відзиву на позовну заяву.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.
Згідно з п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року N96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України.
Держпраці України входить до системи органів виконавчої влади та забезпечує реалізацію державної політики з промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Відповідно до п.7 даного Положення Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Наказом Державної служби України з питань праці від 03.08.2018 року №84 затверджено Положення про Головне управління Держпраці у Харківській області (далі Управління Держпраці), згідно з пунктом 1 якого, Управління Держпраці є територіальним органом Державної служби України з питань праці, що їй підпорядковується.
Відповідно до вимог статті 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі Закон №877-V) державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Згідно з підпунктом 16 пункту 4 Положення про Управління Держпраці відповідно до покладених на нього завдань, серед іншого здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань:
-забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту;
-монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки;
-безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення;
-виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів;
-організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці; навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.
Під час проведення планової перевірки ТОВ "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" виявлено 26 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, з яких 17 (№ 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24,) на момент подання позову, створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Цей факт підтверджується Актом перевірки від 14.05.2019 за №19-03.02-5206/0459 та приписами від 15.05.2019 за №19-03.02-5206/0459-1686/5115, №19-03.02-5206/0459-1672/5206.
З пояснень представника позивача вбачається, що на час розгляду звернення до суду перевіркою встановлено наступні порушення:
- відсутній затверджений перелік інструментів, пристосувань, приладів, засобів вимірювання та захисту, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 6.5.1 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутній графік виконання технічного обслуговування ліфтів що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутнє положення про організацію технічного обслуговування та ремонту ліфтів, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутнє положення про дільницю, бригаду (ланку) з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутній технологічний процес на виконання технічного обслуговування та ремонту ліфтів, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутні журнали видання завдань і розпоряджень та контролю виконання робіт, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутній журнал виконання огляду та реєстрації відмов у роботі ліфтів, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутній журнал обліку й аналізу скарг власників ліфтів і мешканців будинків, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- керівником не визначено структуру організації з урахуванням обсягу робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 5.1 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- на підприємстві відсутня електротехнічна лабораторія, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 6.1 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- на підприємстві відсутні засоби механізації (ручні чи електричні талі, технологічне устаткування), що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 6.1 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутні виробничі інструкції (настанови) для компетентного персоналу, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутні накази щодо призначення відповідальних осіб за організацію робіт з технічного обслуговування та ремонту ліфтів і їх справний стан, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», п. 7 ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- відсутні обов`язкові для виконання робіт з ремонту та з технічного обслуговування та ремонту ліфтів інструменти, прилади, пристосування і засоби захисту відповідно, зазначені у додатку Б ДСТУ 8665:16, що є порушенням п. 6.1.2 НПАОП 0.00-1.02-08 «Правила будови і безпечної експлуатації ліфтів», додаток Б ДСТУ 8665:16 «Установки ліфтові вимоги щодо спеціалізованих ліфтових організацій»;
- не забезпечено проведення протиаварійних, приймально-здавальних і профілактичних випробувань та вимірювань силової та освітлювальної мережі згідно з правилами і нормами ПТЕ, що є порушенням п. 1.3.1 НПАОП 40.1-1.21-98 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів», розділ VІІ, п. 2.2 «Правила безпечної експлуатації електроустановок споживачів».
Статтею 4 Закону України «Про охорону праці» визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується, у тому числі на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.
Відповідно до ч.5 статті 4 Закону №877-V виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.
Відповідно до ч. 7 статті 7 Закону №877-V на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позивач наділений відповідними повноваженнями державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці, у тому числі повноваженнями застосування до суб`єктів господарювання певних заходів реагування (зокрема, складання приписів, протоколів, розпоряджень про усунення виявлених порушень вимог охорони праці).
Згідно з положеннями частини 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.
Представником відповідача до судуне надано відзиву на позов та копій документів, які могли би вказувати на виконання виявлених перевіркою порушень в ході здійснення заходу державного нагляду.
Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України).
Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.75 КАС України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.76 КАС України).
Відповідно до приписів ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
При цьому, суд не наділений повноваженнями органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд (контроль), та регулювання у сфері діяльності, пов`язаної з об`єктами підвищеної небезпеки, які в свою чергу є дискреційними.
Разом з тим, Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" не позбавлено можливості звернутись до позивача з відповідною заявою про усунення встановлених порушень для проведення повторної перевірки.
Отже, в даному випадку належним доказом усунення відповідачем порушень, які встановлені позивачем, є акт перевірки (складений повторно), в якому має бути зазначено про відсутність порушень, які створюють загрозу життю працюючих.
Відповідно до наданих представником позивача пояснень, за наслідками аналізу наданих відповідачем доказів про усунення виявлених перевіркою порушень, зазначено, що існує 15 порушень нормативно-правових актів з охорони праці, які створюють загрозу життю та здоров`ю людини.
З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що відповідач, виконуючи роботи підвищеної небезпеки та експлуатуючи машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки з порушенням встановлених правил, створив небезпечні умови, а тому виявлені порушення законодавства про охорону праці спричиняють загрозу життю та здоров`ю людей, доказів протилежного відповідач до суду не надав.
Відповідно до норм ст.3 Закону №877-V, державний нагляд (контроль) здійснюється, зокрема, за принципом пріоритетності безпеки у питаннях життя і здоров`я людини, функціонування і розвитку суспільства, середовища проживання і життєдіяльності перед будь-якими іншими інтересами і цілями у сфері господарської діяльності.
Згідно з положеннями ч.11 ст.7 Закону №877-V, у разі виконання в повному обсязі та у встановлений строк припису, розпорядження, рішення, іншого розпорядчого документа про усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу нагляду (контролю), фінансові та адміністративні санкції, заходи реагування до суб`єкта господарювання, його посадових осіб не застосовуються.
З огляду на наявність в матеріалах справи доказів, які свідчать про те, що відповідачем в повному обсязі не усунуті порушення вимог законодавства, які створюють загрозу життю та здоров`ю людей, зафіксовані у акті перевірки, суд приходить до висновку, що наявні підстави для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" до усунення порушень, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Суд зазначає, що предметом у даній справі є саме застосування заходів реагування у сфері державного нагляду, а не правомірність проведення перевірки та винесення приписів про усунення встановлених актом перевірки порушень.
Окремо суд зазначає, що відповідно до положень ч.5 ст.4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.
Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 та ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Зважаючи на встановлені у справі обставини та, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та наявність підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.
Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст.139 КАС України.
Керуючись ст.ст. 19, 139, 241-247, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Застосувати заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕРТЕХ - ПЛЮС" до усунення порушень, шляхом заборони виробництва (виготовлення), виконання робіт, експлуатації (застосування) машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки, а саме:
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст виготовлено 09.01.2020

Суддя Шляхова О.М.