Справа № 378/1580/19
Суддя: Гуртовенко Р. В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер: 378/1580/19
Провадження № 2-а/378/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.01.2020 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Гуртовенко Р. В.,

за участю секретаря: Мельник Н.Д.,

представника позивача: Марущака Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №1 роти №2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрала поліції Пустовіта Максима Станіславовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 , посилаючись на те, що 27.11.2019 року відповідачем винесено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.. Відповідно до змісту постанови, ОСОБА_1 , 27.11.2019 року о 01 год. 40 хв. в Ставищенському районі, с. Сніжки, водій керував транспортним засобом марки "КІА Sportage", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби, не переключив вчасно з дальнього на ближній режим фар, під час перевірки документів водій не пред`явив посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР. Вважає, що дана постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки він не вчиняв вказане правопорушення та докази вчинення правопорушення відсутні.

ОСОБА_1 просить суд скасувати вищевказану постанову та провадження по справі закрити.

Позивач в судове засідання не прибув, про час, дату і місце судового розгляду по справі повідомлений належним чином. До суду надав письмові пояснення, де позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позовній заяві.

Представник позивача - Марущак Я.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, підтвердив обставини, на які посилається в позові позивач. Додатково зазначив, що відповідачем не надано суду доказів того, що позивач керував транспортним засобом, він лише перебував в автомобілі, але не керував ним. При винесенні відповідачем оскаржуваної постанови, позивачу не було роз`яснено вимоги ст. 268 КУпАП, що є порушенням права позивача на захист. В зазначеній постанові вказано, що до неї додається відеоматеріал з камери АІ 00136. Проте, до суду на дослідження відповідачем надано відеоматеріал з нагрудних камер АІ 00136 та АІ 00131. Відтак, відеоматеріал з камери АІ 00131 є недопустимим доказом. Вважає, що позовні вимоги слід задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що позивач, керуючи автомобілем марки "КІА Sportage" білого кольору в порушення п. 19.2 Правил Дорожнього руху України не перемикнув дальне світло фар цього автомобіля на ближнє, не зупинив транспортний засіб на законну вимогу патрульної поліції. Коли ж керований позивачем автомобіль було зупинено, то виявилось, що позивач був одягнений у форму майора ДСНС та перебував в стані алкогольного сп`яніння. На вимогу надати на перевірку посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію траснпортного засобу відмовив, виражався до нього та його напарника нецензурною лайкою, вступив з ними в суперечку та бійку. З рештою, на позивача ОСОБА_1 вони з напарником склали постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.. Зазаначене порушення ОСОБА_1 Правил Дорожнього руху України зафіксовано на нагрудну камеру поліцейського.

До суду від представника відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що твердження позивача є безпідставними, оспорювана постанова винесена правомірно та з дотриманням чинного законодавства (а. с. 40-44).

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши надані стронами докази, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Судом встановлені слідуючі факти та відповідні їм правовідносини.

27.11.2019 року поліцейським взводу №1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капралом поліції Пустовітом М. С. винесено постанову ДПО18 № 688527 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч. 1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу розміром 425 грн.. Відповідно до змісту постанови ОСОБА_1 , 27.11.2019 року о 01 год. 40 хв. в с. Сніжки Ставищенського району керував транспортним засобом марки "КІА Sportage", реєстраційний номер НОМЕР_1 , в темну пору доби, не переключив вчасно з дальнього на ближній режим фар, під час перевірки документів останній не пред`явив посвідчення водія на законну вимогу працівника поліції, чим порушив п. 2.1 (а) ПДР. (а.с. 10).

Згідно п. 2.1 а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.4 а) вищевказаних Правил передбачено, що на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП, де зазначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі-Правила).

Відповідно до п. 1.9. Правил, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При цьому, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції - ч. 2 ст. 258 КУпАП.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015р. за № 1395, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п.4 Інструкції).

З наданого на дослідження відеозапису нагрудної відеокамери поліцейського встановлено факт зупинки транспортного засобу, яким керував позивач та розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно останнього.

Разом з тим, після зупинки керованого позивачем автомобіля, поліцейський назвав своє прізвище та звання, причину такої зупинки, після чого попросив позивача надати документи (посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів), чого позивач не зробив, посилаючись на те, що поліцейським не було зазначено причину зупинки транспортного засобу, а згодом, в решті решт, повідомив, що дані документи у нього відсутні та знаходяться вдома.

Приписами ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподаткованих мінімумів доходів громадян за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»).

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначений ст. 279 КУпАП передбачає наступний порядок розгляду справи: розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього, оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Поліцейський в своїй діяльності зобов`язаний керуватися як вказаними законодавчими актами, так і Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395..

Згідно з пунктом 9, 10 розділу ІІІ зазначеної Інструкції розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього, оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Приписами ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, у тому числі, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В контексті викладеного, вбачається, що приписами КУпАП встановлено відповідну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів, спрямованих на забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, з досліджуваного відеозапису з нагрудної камери не вбачається, що поліцейський при винесені постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП виконав всі передбачені чинним законодавством вимоги, в тому числі, з огляду на те, що було порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки позивачеві не було роз`яснено його права передбачені ст. 268 КУпАП.

Згідно вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стосовно інших посилань позивача, то суд критично оцінює їх з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява №65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Водночас, відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі показань свідків, письмових, речових і електронних доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про де-які злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно п. 2 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, оспорювану постанову слід скасувати з направленням справи на новий розгляд до патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області.

Керуючись ст. 19 Конституції України, п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, ст. ст. 7, 9, 126 ч. 1, 256 ч. 1, 257, 258, 268, 276, 277, 278, 279, 289 КУпАП, ст. ст. 2, 6, 8, 9, 12, 72, 77, 94, 241-246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову поліцейського взводу № 1 роти № 2 батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області ДПП капрала поліції Пустовіта Максима Станіславовича ДПО18 №688527 від 27.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП і надіслати справу на новий розгляд до патрульної поліції в м. Біла Церква УПП в Київській області.

В задоволенні решти частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Р. В. Гуртовенко