Справа № 580/3778/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року справа № 580/3778/19

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою у власних інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до департаменту соціальної політики Черкаської міської ради, в якій просить:

- визнати рішення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №4, №5, №6 від 19 червня 2019 року щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 противоправними;

- зобов`язати департамент соціальної політики Черкаської міської ради видати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб;

- зобов`язати департамент соціальної політики Черкаської міської ради призначити виплату допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з серпня 2015 року вона та її малолітні діти ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зв`язку з переміщенням до м. Черкаси отримали довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, а також отримували щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, проте дії зазначених довідок скасовані.

Позивач повторно звернулась для отримання довідок про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб для себе та своїх малолітніх дітей, але рішеннями департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №№ 4, 5, 6 від 19.06.2019 у видачі довідок відмовлено, підстава відмови: проживання в м. Харкові, а тому відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення.

Позивач вважає рішення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №№ 4, 5, 6 від 19.06.2019 протиправними та такими, що грубо порушують її права та права її дітей, при цьому оскарженні рішення будуються на припущеннях та не підтвердженні доказами.

Ухвалою від 02.12.2019 судом відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

11.12.2019 на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить відмовити в задоволенні адміністративного позову. Позиція відповідача мотивована тим, що позивач та її діти не мають права на отримання статусу внутрішньо переміщених осіб, оскільки після отримання від управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради особової справи громадянки ОСОБА_1 встановлено, що на підставі заяви та відповідно рішення управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради ОСОБА_1 призначено допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку за період з 17.03.2013 по 01.09.2015. Оскільки, зазначені вище види допомоги ОСОБА_1 отримувала не за зареєстрованим місцем проживання - м. Горлівка, то є підстави вважати, що місце її фактичного проживання м. Харків.

Розглянувши заяви по суті справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до довідки Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого з 01 вересня 2008 року по червень 2013 року ОСОБА_1 навчалася в м. Харкові .

В м. Харків позивач вийшла заміж та ІНФОРМАЦІЯ_4 народила першу дитину ОСОБА_2 .

Відповідно до штампу в паспорті громадянина України з 03.09.2013 позивач проживала у м. Горлівка, Донецької області.

Відповідно до довідки управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради від 25.11.2014 № у травні 2014 року у зв`язку із проведенням антитерористичної операції на частині території Донецької області, позивач переміститися до м. Харкова, де зареєструвалася як внутрішньо переміщена особа.

Згідно копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 ОСОБА_1 народила ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харкові ОСОБА_3 .

Управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради 28.01.2015 року знімає ОСОБА_1 з обліку у зв`язку з вибуттям до іншого району, лист № 10-29/1416/4-05/19 від 25.02.2019.

Відповідно довідки №5 від 08 серпня 2015 року позивач отримує статус внутрішньо переміщеної особи в департаменті соціальної політики Черкаської міської ради.

Як зазначає позивач вона з 2015 року і на даний час разом з дітьми та своїми батьками постійно проживає у м. Черкаси.

Листом №2411/28-2/05 від 25.07.2016 департамент соціальної політики Черкаської міської ради повідомив про скасування довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та її дітям. Підставою для скасування вказано: не підтверджено факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, зазначеної у статті 1 Закону № 1706-VII.

05.06.2019 позивач від свого імені та імені своїх дітей повторно звернулась до відповідача із заявами про видачу нової довідки внутрішньо переміщеної особи їй та її дітям, проте відповідач 19 червня 2019 року рішеннями №4, №5, №6 від 19 червня 2019 року відмовив у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та її дітям, оскільки фактично ОСОБА_1 разом з дітьми проживала у м. Харкові з 2013 по 2015 рік, а тому відсутні підстави, що спричинили внутрішнє переміщення.

Отже судом встановлено, що вперше позивач звернулась до управлінням праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, у якій зазначила обставину, що спричинило переміщення - проведення АТО та отримала статус внутрішньо переміщеної особи, при цьому підстав для відмови у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки не виникло.

В подальшому, у зв`язку зі зміною місця проживання, позивач звернулась із заявою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи до Департаменту соціальної політики Черкаської міської ради та отримала довідку, підстав для відмови у взятті на облік внутрішньо переміщеної особи та видачі довідки у відповідача не виникло.

Також, позивач отримувала щомісячну адресну допомогу особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, при цьому у видачі довідки та призначення щомісячної адресної допомоги у відповідача також не виникло.

Зазначені обставини свідчать про те, що під час неодноразових звернень позивача до відповідача з метою взяття її на облік, в якості внутрішньо переміщеної особи, жодного разу обставин, про відмову у видачі довідки не встановлено.

Приписами ч. 1 ст. 12 «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», встановлено, що підставою для скасування дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та внесення відомостей про це в Єдину інформаційну базу даних про внутрішньо переміщених осіб є обставини, за яких внутрішньо переміщена особа:

подала заяву про відмову від довідки;

скоїла злочин: дії, спрямовані на насильницьку зміну чи повалення конституційного ладу або на захоплення державної влади; посягання на територіальну цілісність і недоторканність України; терористичний акт; втягнення у вчинення терористичного акту; публічні заклики до вчинення терористичного акту; створення терористичної групи чи терористичної організації; сприяння вчиненню терористичного акту; фінансування тероризму; здійснення геноциду, злочину проти людяності або військового злочину;

повернулася до покинутого місця постійного проживання;

виїхала на постійне місце проживання за кордон;

подала завідомо недостовірні відомості.

Рішення про скасування дії довідки приймається керівником структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання особи та надається внутрішньо переміщеній особі протягом трьох днів з дня прийняття такого рішення.

Листом №2411/28-2/05 від 25.07.2016 департамент соціальної політики Черкаської міської ради повідомив про скасування довідки ВПО ОСОБА_1 та її дітям. Підставою для скасування вказано: не підтверджено факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, зазначеної у статті 1 Закону № 1706-VII.

В свою чергу, позивач 05.06.2019 від свого імені та імені своїх дітей повторно звертається до відповідача із заявами про видачу нової довідки внутрішньо переміщеної особи їй та її дітям.

Відповідач 19 червня 2019 року рішеннями №4, №5, №6 відмовив у видачі довідки внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 та її дітям. Як вбачається з оскаржуваних рішень підставою для їх прийняття слугувало те, що фактично ОСОБА_1 разом з дітьми проживала у м. Харкові з 2013 по 2015 рік.

Отже, в оскаржуваних рішеннях чітко визначено підставу для їх прийняття, а саме фактичне місце проживання впродовж 2013-2015 років разом з дітьми ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в м. Харкові, а тому відсутні обставини, що спричинили внутрішнє переміщення.

Відповідач зазначає, що після надходження з управління праці та соціального захисту населення адміністрації Орджонікідзевського району Харківської міської ради особової справи громадянки ОСОБА_1 , на підставі її заяв ОСОБА_1 призначено та виплачено допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу при народженні дитини та допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з період з 17.03.2013 по 01.09.2015, тому відповідачем зроблено висновок, що оскільки, зазначені види допомоги ОСОБА_1 отримувала не за зареєстрованим місцем проживання м. Горлівка, то є підстави вважати, що місце її фактичного проживання м. Харків.

Однак, суд не погоджується даним висновком відповідача з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

За частиною другою цієї статті адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Згідно наказу Антитерористичного центру при Службі Безпеки України від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» датою початку проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей є 07 квітня 2014 року.

Відповідачем не спростовано, що позивач з вересня 2013 року та по травень 2014 року постійно мешкала в м. Горлівка.

Місто Горлівка відноситься до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 № 1275-р.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно ч. 1 ст. 4 Закону «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №509, якою затверджений Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (далі - Порядок 509), позивачу у м. Харкові 25.11.2014 видана довідка № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Частиною 2 ст. 4 цього Закону № 1706-VII встановлено, що підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ч. 3 ст. 4 Закону № 1706-УШ.

Відповідно до п. 6 Порядку № 509 у день подання заяви про взяття на облік, крім випадків, передбачених абзацом другим пункту 4 цього Порядку, безоплатно видається довідка за формою згідно з додатком, яка роздруковується на аркуші формату А4, підписується посадовою особою уповноваженого органу та скріплюється печаткою такого органу.

Згідно положень абзацу 2 пункту 4 Порядку № 509, у разі відсутності в документі, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, або документі, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус, відмітки про реєстрацію місця проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення у зв`язку з обставинами, зазначеними у статті 1 Закону, заявник надає докази, що підтверджують факт проживання на території адміністративно-територіальної одиниці, з якої здійснюється внутрішнє переміщення, на день виникнення обставин, що спричинили внутрішнє переміщення.

Відповідно до копії паспорта громадянина України ОСОБА_1 в ньому наявна відмітка про реєстрацію останнього місця проживання позивача за адресою: АДРЕСА_2 .

Разом з тим, відповідачем зроблений висновок про фактичне проживання позивача у м. Харкові та те, що переміщення позивача не пов`язане з проведенням антитерористичної операції, відбулось задовго до її початку, а відтак, позивач не є особою, яка підпадає під дію Закону №1706-VII.

Посилання відповідача на факт отримання позивачем соціальної допомоги на дитину в м. Харкові, не узгоджується з матеріалами справи, оскільки рішення про призначення такої допомоги датовані в часі раніше (26.07.2013, 05.08.2013, 23.08.2013) ніж дата реєстрації місця проживання позивача (03.09.2013) за адресою: АДРЕСА_2 та датою початку проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей.

При цьому суд звертає увагу, що отримання соціальної допомоги в м. Харкові не скасовує реєстрацію її місця проживання в м. Горлівка станом на 03.09.2013.

Крім того, згідно довідки про склад сім`ї №1936 від 04.10.2013, виданої комунальним підприємством «Сонячний» Горлівської міської ради, ОСОБА_1 проживала в АДРЕСА_2 , разом зі своїми батьками ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Отже, відповідачем не доведено місця проживання позивача не за місцем реєстрації з 03.09.2013 по 07.04.2014.

Відповідно до статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон №1382-IV) реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. У цій же статті передбачено, що документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.

За частиною другою статті 2 Закону №1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Таким чином відповідач жодним чином не довів обставин, за яких вважає, що у позивача відсутні обставини внутрішнього переміщення, а тому відмова у видачі довідок є протиправною.

Відповідно для відновлення порушених прав позивачів необхідно зобов`язати відповідача видати довідки внутрішньо переміщеної особи.

Щодо вимог про призначення виплати допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 року №365 затверджено Порядок призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (далі - Порядок №365), який визначає механізм призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), довічних державних стипендій, усіх видів соціальної допомоги та компенсацій, матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, субсидій та пільг (далі - соціальні виплати) за рахунок коштів державного бюджету та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування (пункт 1).

Відповідно до пунктів 4, 5 Порядку №365 соціальні виплати внутрішньо переміщеним особам призначаються і виплачуються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення), територіальними органами Пенсійного фонду України, робочими органами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, центрами зайнятості (далі - органи, що здійснюють соціальні виплати) за місцем їх фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

Для призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщена особа, а у визначених законодавством випадках - її законний представник подає відповідну заяву до органу, що здійснює соціальні виплати на території, де зазначена особа перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання/перебування, незалежно від факту реєстрації місця проживання/перебування.

До заяви додається копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи та пред`являється оригінал такої довідки.

Згідно з пунктом 10 Порядку №365 структурний підрозділ з питань соціального захисту населення протягом трьох робочих днів з дня отримання електронної справи отримувача соціальної виплати вносить на розгляд комісій з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, утворених районними, районними у мм. Києві і Севастополі держадміністраціями, виконавчими органами міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - комісії), подання про призначення (відновлення) або про відмову в призначенні (відновленні) відповідної соціальної виплати, до якого додається акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Відповідно до п. 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого Постановою КМУ від 1 жовтня 2014 №505 (далі - Порядок №505), грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Згідно п. 5 Порядку №505, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім`ї звертається за фактичним місцем проживання (перебування) сім`ї до уповноваженого органу із письмовою заявою, складеною у довільній формі, про надання грошової допомоги і подає документи, визначені цим пунктом.

Уповноважений представник сім`ї пред`являє посадовій особі уповноваженого органу паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України, а для іноземців та осіб без громадянства - документ, що посвідчує особу та підтверджує її спеціальний статус.

Для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб усіх членів сім`ї. Таку заяву на наступний шестимісячний строк може бути подано з дати його початку або не раніше ніж за 15 днів до закінчення поточного шестимісячного строку.

У відповідності до п. 6 Порядку №505 грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї має у власності житлове приміщення / частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану;

будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку (рахунках) кошти у сумі, що перевищує 25-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Положення абзацу другого пункту 6 не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Грошова допомога не призначається на члена сім`ї:

який перебуває на повному державному утриманні в будинку дитини, дитячому будинку, дитячому будинку-інтернаті, психоневрологічному інтернаті, будинку-інтернаті для громадян похилого віку та осіб з інвалідністю, спеціальному будинку-інтернаті системи соціального захисту населення;

який перебуває на повному державному утриманні в школі-інтернаті, закладі спеціалізованої освіти військового (військово-спортивного) профілю;

який відбуває покарання в місцях позбавлення волі.

Якщо у складі сім`ї, якій призначено грошову допомогу, є особи працездатного віку (крім громадян, які доглядають за дітьми до досягнення ними трирічного віку; громадян, які доглядають за дітьми, що потребують догляду протягом часу, визначеного у медичному висновку лікарсько-консультативної комісії, але не більш як до досягнення ними шестирічного віку; громадян, які мають трьох і більше дітей віком до 16 років і доглядають за ними; громадян, які доглядають за особами з інвалідністю I групи або дітьми з інвалідністю віком до 18 років, або особами з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особами, які досягли 80-річного віку; а також фізичних осіб, які надають соціальні послуги, та студентів денної форми навчання), які не працевлаштувалися, в тому числі за сприянням державної служби зайнятості, або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, в населених пунктах, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють, протягом двох місяців з дня призначення виплати грошової допомоги, її розмір для працездатних членів сім`ї на наступні два місяці зменшується на 50 відсотків, а на наступний період - припиняється.

У разі звільнення та подальшого непрацевлаштування працездатного члена сім`ї грошова допомога на цього члена сім`ї через два місяці з дня, що настає за днем звільнення, зменшується на 50 відсотків, а через чотири місяці з дня, що настає за днем звільнення, - припиняється.

Особи працездатного віку, яким призначено грошову допомогу, зобов`язані інформувати у триденний строк уповноважений орган про факт працевлаштування або перебування на обліку як безробітних.

З вищенаведених норм Порядку №505 вбачається, що на призначення і виплату допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, впливає ряд обставин, зокрема, наявність у власності житла, грошових коштів на рахунку, працевлаштування працездатних членів сім`ї та інші. Вказані обставини в ході судового розгляду спору не досліджувались та не перевірялись судом, оскільки перевірка зазначених обставин належить до дискреційних повноважень відповідача, які впливають на прийняття рішення щодо призначення допомоги, тому суд вважає, що для належного захисту порушених прав позивачів необхідно зобов`язати відповідача розглянути питання про призначення згаданої допомоги та прийняти рішення про призначення допомоги чи відмову в її призначенні з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

В силу вимог ст. 139 КАС України, понесенні позивачем судові витрати підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати рішення департаменту соціальної політики Черкаської міської ради №4, №5, №6 від 19 червня 2019 року щодо відмови у видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Зобов`язати департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18000 м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, ) взяти на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та видати довідки внутрішньо переміщеної особи.

Зобов`язати департамент соціальної політики Черкаської міської ради (18000 м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, ) розглянути питання про призначення та виплату допомоги внутрішньо переміщеної особи на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , та прийняти рішення про призначення допомоги чи відмову в її призначенні з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань департаменту соціальної політики Черкаської міської ради (18000 м. Черкаси, бул. Шевченка, 307, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Суддя В.В. Гаращенко