Справа № 160/11040/19
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Справа № 160/11040/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.03.2019р., зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

06.11.2019р. ОСОБА_1 звернувся з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах;

- зобов`язати відповідача зарахувати позивачеві трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" Приватного акціонерного товариства "Енерговугілля" за період з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р., а всього 15 років 03 місяці 07 днів до пільгового стажу за Списком №2;

- призначити позивачеві пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу 15 років 03 місяці 07 днів з 01.02.2019р.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.2019р. він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, до якої надав всі необхідні документи, проте, 20.03.2019р. Відділом з питань призначення та перерахунків пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було прийнято рішення №16/03-10/19 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу роботи за Списком №2 12 років 6 місяців у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача на брикетній фабриці «Димитрівська» згідно довідок №565/3, №565/4, №565/2, так як зазначені довідки видані ліквідатором, а у зв`язку із місцезнаходженням ПАТ "Енерговугілля" на непідконтрольній території України (м. Донецьк) немає можливості провести перевірку таких довідок. Позивач вважає неправомірним таке рішення відповідача, оскільки така відмова є наслідком не прийняття до розгляду довідки №103 від 14.11.2017р., яка підтверджує пільговий стаж позивача - 15 років 03 місяці 07 днів, а підставою зазначено вигадана причина про неможливість проведення перевірки наданих позивачем довідок, що спростована самим відповідачем, який мав змогу і провів перевірку довідок №565/3, №565/4, №565/2 вже після того як виніс оскаржуване рішення. Окрім того, як зазначає позивач, відомості трудової книжки та довідки №103 від 14.11.2017р. відрізняються від відомостей наведених у довідках №565/3, №565/4, №565/2, так як первісна атестація проведена на Брикетній фабриці "Димитрівська" у 1994 році, за наслідками якої була атестована спеціальність "електрогазозварювальник", при цьому, в період з 22.08.1992р. по 30.05.1999р. позивач також виконував роботу, електрозварювальника ручного зварювання із шкідливими і важкими умовами праці, передбачену Списком N2, що підтверджується відомостями його трудової книжки, копією характеристики робіт електрозварювальника ручного зварювання, пояснювальною довідкою для нарахування пільгової пенсії електрозварювальникам і електрогазозварювальникам, які виконували електрозварювальні роботи на фабриці №565/7 від 23.05.2018р., подальшими атестаціями, які були проведені на Брикетній фабриці "Димитрівська", і результати яких затверджені наказами по підприємству №128 від 10.08.1999p., №125 від 10.08.2004p., робота електрозварювальника ручного зварювання була атестована за Списком №2. Також і позивач вказує на те, що умови його роботи в період з 22.08.1992р. по 30.05.1994p. (коли атестація на фабриці не проводилась), і з 31.05.1994p. по 30.05.1999p. (коли була атестована лише посада електрогазозварювальника) порівняно з періодом з 10.08.1999р. (коли спеціальність електрозварювальника ручного зварюварювання вже була атестована) не змінились, залишались важкими і шкідливими і передбачені Списком №2, що підтверджується вищевказаними характеристикою та пояснювальною довідкою. В обґрунтування своєї правової позиції позивач посилається на рішення Європейського Суду з прав людини.

Ухвалою суду від 11.11.2019р. було відкрито провадження у даній справі, призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України та, зокрема, зобов`язано відповідача надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст. 162, 261 Кодексу адміністративного судочинства України (а.с.2).

28.11.2019р. засобами електронного зв`язку та 03.12.2019р. засобами поштового зв`язку, на виконання вимог вказаної ухвали суду, від відповідача надійшов письмовий відзив на позов, у якому останній просив відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог в повному обсязі посилаючись на те, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 у спірний період, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював на роботах, передбачених списками, повний робочий день; відповідно до пояснень від 05.07.2019р. №14015, наданих ліквідатором ПрАТ "Енерговугілля» на акт перевірки №1308 від 01.07.2019р., довідки від 23.05.2018р. №565/2, №565/3, №565/4 вважаються недійсними та позивач надав до пенсійного органу нові довідки від 05.07.2019р. №140/2, №140/3, №140/4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів за періоди роботи з 10.08.1999р. по 30.06.2002р., з 27.05.1987р. по 21.08.1992р. та з 28.12.1984р. по 11.05.1985р. за Списком №2, при цьому, спірний період з 21.08.1992р. по 30.05.1999р. у наданих довідках не зазначено та документально не підтверджено, а інших довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів за період з 22.08.1992р. по 30.05.1999р. позивач до управління не надавав. Враховуючи зазначене, відповідач вказує на відсутність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 22.08.1992р. по 30.05.1999р. та з 31.05.1999р. по 09.08.1999р. до пільгового стажу за Списком №2 (а.с.59-61,64-66).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку із перебуванням судді Конєвої С.О. з 16.12.2019р. по 31.12.2019р. та з 02.01.2020р. по 11.01.2020р. включно у щорічній відпустці, дана справа вирішується 13.01.2020р.

Відповідно до ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі розгляду адміністративної справи за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Із наявних в матеріалах справи документів судом встановлені наступні обставини у даній справі.

01.03.2019р. ОСОБА_1 звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", до якої позивачем були додані, зокрема, трудова книжка та довідки, які визначають право на пенсію на пільгових умовах від 23.05.2018р. №565/2, №565/3, №565/4, що підтверджується копіями відповідної заяви та розписки-повідомлення, наявними у справі (а.с.40-41,75-77).

20.03.2019р. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняло рішення №16/03-10/19 про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах через відсутність пільгового стажу роботи за Списком №2 - 12 років 6 місяців у зв`язку з відсутністю підстав для зарахування пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача на брикетній фабриці «Димитрівська» згідно довідок №565/3, №565/4, №565/2, так як зазначені довідки видані ліквідатором, а у зв`язку із місцезнаходженням ПАТ "Енерговугілля" на непідконтрольній території України (м. Донецьк) немає можливості провести перевірку таких довідок, що підтверджується змістом його копії (а.с.18,131).

Вказаний спір виник у зв`язку із незгодою позивача з рішенням відповідача від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з чим просить захистити його порушені права шляхом визнання протиправним і скасування такого рішення та зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" Приватного акціонерного товариства "Енерговугілля" за період з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р., а всього 15 років 03 місяці 07 днів, до пільгового стажу за Списком №2 і призначити позивачеві пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу 15 років 03 місяці 07 днів з 01.02.2019р.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування оспорюваного рішення та зобов`язання зарахувати позивачеві зазначені періоди роботи до пільгового стажу за Списком №2, виходячи з наступного.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058) встановлено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається, зокрема, працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону, зокрема, чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Пунктом 3 "Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005р., передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.

При цьому, згідно п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005р. №383 "Про затвердження порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", під повним робочим днем слід вважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що чоловіки мають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, передбачених Списком №2, та за умови повного робочого дня на відповідних роботах, але не менше 80% робочого часу, при цьому, за відсутності у трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Як вбачається з матеріалів справи, з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. позивач працював повний робочий день на посадах електрозварник та електрозварник ручного зварювання Брикетної фабрики "Димитрівська", що підтверджується копіями трудової книжки позивача, довідок ПрАТ «Енерговугілля» №565/2, №565/3, №565/4 від 23.05.2018р. та №140/2, №140/3, №140/4 від 05.07.2019р. (які були видані на підставі акту перевірки відповідача та містять зазначення про аналогічні періоди роботи позивача на пільгових умовах, що і попередні довідки), виписок з наказів щодо атестації робочих місць електрогазозварника та електрозварника, характеристики роботи електрозварника ручної зварки, пояснювальної довідки №565/7 від 23.05.2018р. щодо ідентичності виконуваних робіт працівниками, зайнятими на посадах електрозварника та електрогазозварника, наявними в матеріалах справи (а.с.19-20,22-35,82-89,93-104,126-128).

Вказані вище періоди не було зараховано відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №2 при вирішенні питання щодо призначення позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах, так як довідки №565/3, №565/4, №565/2 видані ліквідатором, а у зв`язку із місцезнаходженням ПАТ "Енерговугілля" на непідконтрольній території України (м. Донецьк) немає можливості провести перевірку таких довідок, що підтверджується змістом копії рішення відповідача №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах та копією розрахунку стажу позивача, наявними у справі (а.с.18,131,150).

Разом з тим, зі змісту копій наведених довідок, характеристик роботи електрозварника ручної зварки, пояснювальної довідки №565/7 від 23.05.2018р. щодо ідентичності виконуваних робіт працівниками, зайнятими на посадах електрозварника та електрогазозварника і трудової книжки позивача вбачається, що вони містять всю інформацію необхідну для врахування спірного періоду роботи позивача до його пільгового стажу за Списком №2 та наведені довідки відповідають вимогам п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (а.с.19-20,22-24,29-30,82-89,93-98).

При цьому, слід зазначити, що відповідно до положень ч.2, ч.3 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" визначено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Разом з тим, ч.4 ст.9 цього Закону визначено, що встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України.

Статтею 44 Закону №1058 визначено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п.3.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 1566/11846 (далі - Порядок №22-1) передбачено, що орган, що призначає пенсію надає допомогу особам, що звертаються за призначенням пенсії, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії.

У відповідності до п.4.2 Порядку №22-1 визначено, що орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства та надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що за умови надання позивачем до пенсійного органу всіх вищенаведених документів, які підтверджують пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 у періоди з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р., а також і з урахуванням положень ч.4 ст.9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", повноважень пенсійного органу щодо надання допомоги особам у одержанні відсутніх для призначення пенсії документів, відповідачем безпідставно та необґрунтовано відмовлено у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням до його пільгового стажу роботи за Списком №2 наведених періодів роботи.

Отже, відмовляючи позивачеві у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах рішенням №16/03-10/19 від 20.03.2019р., відповідачем не вчинено дій у межах наданих йому законом повноважень, та не обґрунтовано і не наведено мотивів такої відмови з урахуванням норм вищевикладеного законодавства.

Також, щодо необхідності обґрунтування пенсійним органом мотивів, з яких він приходить до висновку про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії особам та не зарахування стажу особам до пільгового зазначено і у постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Окрім того, висновки щодо необхідності враховувати до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи особи на посаді електрозварника за умови наявності атестації робочого місця за посадою електрогазозварник викладені і у постанові Верховного Суду від 27.02.2019р. у справі №607/7630/16-а.

Згідно ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не було надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б свідчили про правомірність прийняття відповідачем рішення №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії за віком на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону №1058 з урахуванням норм вищенаведеного законодавства, обставин встановлених судом та з урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка наведена вище та не спростована відповідачем жодними доказами.

При цьому, судом відхиляються посилання відповідача у оспорюваному рішенні на відсутність підстав для зарахування пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи позивача на брикетній фабриці «Димитрівська» згідно довідок №565/3, №565/4, №565/2, так як зазначені довідки видані ліквідатором, а у зв`язку із місцезнаходженням ПАТ "Енерговугілля" на непідконтрольній території України (м. Донецьк) немає можливості провести перевірку таких довідок, так як вказані твердження не спростовують наявності у позивача пільгового стажу, що дає йому право на призначення пенсію за віком на пільгових умовах, що узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15.05.2019р. у справі №428/8692/17, яка підлягає врахуванню адміністративним судом згідно до вимог ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також і судом відхиляються посилання відповідача, викладені у його відзиві на позов, щодо того, що в трудовій книжці позивача відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах за Списком №2 у спірний період, а саме: не зазначено про характер виконуваної роботи та про те, що заявник працював на роботах, передбачених списками, повний робочий день; відповідно до пояснень від 05.07.2019р. №14015, наданих ліквідатором ПрАТ "Енерговугілля» на акт перевірки №1308 від 01.07.2019р., довідки від 23.05.2018р. №565/2, №565/3, №565/4 вважаються недійсними та позивач надав до пенсійного органу нові довідки від 05.07.2019р. №140/2, №140/3, №140/4 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів за періоди роботи з 10.08.1999р. по 30.06.2002р., з 27.05.1987р. по 21.08.1992р. та з 28.12.1984р. по 11.05.1985р. за Списком №2, при цьому, спірний період з 21.08.1992р. по 30.05.1999р. у наданих довідках не зазначено та документально не підтверджено, а інших довідок про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів за період з 22.08.1992р. по 30.05.1999р. позивач до управління не надавав, оскільки таких підстав оспорюване рішення №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пенсії не містить, а в силу положень ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 2 вказаного Кодексу, перевіривши правомірність прийняття пенсійним органом рішення №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії за Списком №2 у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 періодів його роботи з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. на Брикетній фабриці «Димитрівська», діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, не обґрунтовано та без врахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач, приймаючи оспорюване рішення №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову у призначенні позивачеві пільгової пенсії за Списком №2 у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 періодів його роботи з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. на Брикетній фабриці «Димитрівська», порушив права позивача на пенсійне забезпечення, які підлягають судовому захисту шляхом визнання протиправним та скасування рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Також і підлягають задоволенню позовні вимоги позивача про зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" ПрАТ "Енерговугілля" за періоди з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. до пільгового стажу за Списком №2 з урахуванням того, що судом встановлено протиправність рішення відповідача №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку із не зарахуванням до пільгового стажу останнього за Списком №2 зазначених періодів його роботи, а тому належним і ефективним способом захисту порушеного права позивача є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення порушеного права позивача виходячи із наданих повноважень адміністративного суду, встановлених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, за приписами ст.245 вказаного Кодексу, встановлено, що у разі задоволення позову, суд може прийняти постанову про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії.

Окрім того, і за приписами ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписами ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

Таким чином, з урахуванням наведеної правової позиції, суд приходить до висновку, що задоволення позовних вимог позивача в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" ПрАТ "Енерговугілля" за періоди з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. до пільгового стажу за Списком №2, є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Разом з тим, не підлягають задоволенню позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача призначити позивачеві пенсію зі зменшенням пенсійного віку на 5 років відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням пільгового стажу 15 років 03 місяці 07 днів з 01.02.2019р., оскільки адміністративний суд не наділений повноваженнями спонукати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, у такому випадку, суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки суду, наведеної у такому судовому рішенні, з урахуванням повноважень адміністративного суду, визначених ст.245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, Конституційний Суд України в своєму рішенні від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 зазначив, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах. Загальною декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй Конституцією або законом (стаття 8). Право на ефективний засіб захисту закріплено також у Міжнародному пакті про громадянські та політичні права (стаття 2) і в Конвенції про захист прав людини та основних свобод (стаття 13).

На цій підставі адміністративні суди, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим статтею 2 КАС України критеріям, не втручаються у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що найбільш ефективний із можливих способів захисту порушеного права за умови визнання протиправним та скасування рішення відповідача №16/03-10/19 від 20.03.2019р. про відмову позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язання відповідача зарахувати позивачеві трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" ПрАТ "Енерговугілля" за періоди з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. до пільгового стажу за Списком №2, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.03.2019р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судові витрати позивача по сплаті судового збору понесені позивачем згідно квитанції №1 від 06.11.2019р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 512 грн. 27 коп. (768,40 грн./3*2) (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 20.03.2019р., зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення відділу з питань призначення та перерахунків пенсії №6 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління від 20.03.2019р. про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) трудовий стаж на посаді електрозварювальника ручного зварювання "Брикетної фабрики "Димитрівська" ПрАТ "Енерговугілля" за періоди з 28.12.1984р. по 11.05.1985р., з 27.05.1987р. по 30.05.1999р., з 10.08.1999р. по 01.07.2002р. до пільгового стажу за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 01.03.2019р. та прийняти обґрунтоване рішення по суті заяви з урахуванням висновків, викладених у цьому судовому рішенні, вимог пенсійного законодавства України та повноважень органів Пенсійного фонду України.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) - судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 512 грн. 27 коп. (п`ятсот дванадцять грн. 27 коп.).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України та у порядку, встановленому п.п.15.1 п.15 Розділу VІІ Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва