Справа № 460/68/20
Суддя: Борискін С.А.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2020 року м. Рівне№460/68/20
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Борискін С.А., перевіривши виконання вимог статті 160, 161 Кодексу адміністративного судочинства України за позовною заявою

Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал"

до Головного управління ДПС у Рівненській області

про визнання незаконною та скасування вимоги,-

В С Т А Н О В И В:

Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Рівненській області, в якому просило:

- визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 06.11.2019 №Ю-126824 у сумі 3 705 440,76 грн.

Згідно з п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161 цього Кодексу.

Перевіривши відповідність позовної заяви статтям 160,161 КАС України, суддя встановив наступне.

Частиною 3 статті 161 КАС України передбачено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI (далі -Закон України "Про судовий збір") судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Датою подання позову є 02.01.2020, що підтверджується відміткою поштового відділення на конверті, у якому надійшов такий адміністративний позов до суду.

Згідно з абз.4 ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 №294-IX з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2102,00 грн.

За практикою Європейського Суду з прав людини (рішення від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України") вимога про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, яке впливає на склад майна позивача, у тому числі шляхом безпідставного стягнення податків, зборів, штрафних санкцій тощо, є майновою.

Враховуючи, що заявлені позивачем вимоги можуть мати вплив на склад його майна, суд дійшов висновку, що позовна заява містить вимогу майнового характеру на загальну суму 3 705 440,76 грн. (ціна позову).

Підпунктом 1 пункту 3 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що ставка судового збору за подання до адміністративного суду юридичною особою адміністративного позову майнового характеру складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відтак, позивачу належало сплатити судовий збір у розмірі 21 020,00 грн. (з розрахунку: 3 705 440,76 грн. грн.* 1,5% = 55 581,62 грн., що перевищує 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Разом з тим, позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору у визначеному законом розмірі.

Поряд з цим, разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про відстрочення сплати судового збору на строк до 90 днів, але не більш як до ухвалення рішення. Мотивуючи таке клопотання, позивач зазначав, що основна діяльність позивача спрямована на задоволення потреб жителів територіальної громади у отриманні послуг водопостачання та водовідведення. Вказав, що Рівненське обласне виробниче комунальне підприємство водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" є отримувачем субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у зв`язку з невідповідністю фактичної вартості послуг тарифам, що затверджувалися та /або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування. Зазначив, що між Головним управлінням Державної казначейської служби в Рівненській області, Департаментом фінансів Рівненської обласної державної адміністрації, Департаментом ЖКГ, енергетики та енергоефективності Рівненської обласної державної адміністрації та позивачем укладено чотири договори про організацію взаєморозрахунків, однак станом на час звернення до суду рішення про перерахування коштів субвенції згідно з розподілом відповідно до таких договорів Міністерством фінансів України не приймалося. На переконання позивача, зазначена бездіяльність призвела до недоотримання ним коштів у загальному розмірі 14 718 661,37 грн. та, як наслідок, наявності відповідної суми боргу з ПДВ, на погашення якої повинні спрямовуватися зазначені суми. Також зазначав, що повне та своєчасне погашення заборгованості перед підприємствами та державою залежить від розрахунків споживачів таких послуг. Окрім того, позивач наголошував на нерентабельності тарифів на водопостачання та водовідведення. З огляду на викладене, просив відстрочити сплату судового збору за подання даного позову.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України "Про судовий збір", суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч.1 ст.133 КАС України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

З наведених норм вбачається, що підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зокрема, є майновий стан сторони, визначення якого є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується його рівень.

Викладені позивачем в заяві про відстрочення сплати судових витрат обставини та докази, подані на їх обґрунтування, підтверджують лише наявність у позивача податкового боргу з податку на додану вартість та наявність у споживачів послуг з централізованого водопостачання та водовідведення заборгованості перед позивачем.

Також, суд зазначає, що зазначені обставини жодним чином не вказують на наявність або відсутність у позивача коштів для сплати судового збору, а тому не підтверджують, що майновий стан позивача перешкоджає йому сплатити судовий збір.

Тому, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про відстрочення сплати судових витрат.

Відповідно до ч.1, 2 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву слід залишити без руху.

Позивачу недоліки позовної заяви слід усунути шляхом подання до суду: документу про сплату судового збору у загальному розмірі 21020,00 грн. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Керуючись статтею 169 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовну заяву Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства "Рівнеоблводоканал" до ГУ ДПС у Рівненській області про визнання незаконною та скасування вимоги залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю не більше 10 днів з дня вручення даної ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо не оскаржується.

Суддя Борискін С.А.