Справа № 824/1471/19-а
Суддя: Кушнір Віталіна Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 р. м. Чернівці Справа № 824/1471/19-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнір В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

У поданому до суду адміністративному позові ОСОБА_1 (позивач) просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області (відповідач) щодо не включення в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перед зверненням до органу Пенсійного фонду для призначення їй пенсії відповідачем було офо рмлено та видано їй довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), в якій до складу заробітної плати (для призначення пенсії) входять: оклад за посадою - 4,100,00грн., надбавка за вислугу років (за стаж державної служби 21 рік у ро змірі 50%) - 2,050,00 грн., на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Позивач вказує, що у цій довідці відсутні відомості про розмір надбавки за спеціальне звання - рад ник податкової та митної справи II рангу. Зазначає, що зверталася до відповідача із заявою, у якій просила оформити та надати уточнюючу довідку з включенням до неї таких відомостей. Проте, відповідач позивачці відмовив, у зв`язку з тим, що їй при своєно спеціальне звання "радник податкової та митної справи II рангу", а не ранг державної служби, а відтак над бавка за спеціальне звання, яку позивачка отримувала під час проходження служби в контролюючих органах не входить до складу заробітної плати для обчислення пенсії державного службовця.

Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не включення в довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного слу жбовця відомостей про роз мір надбавки за спеціальне звання протиправ ною та такою, що порушує її право на отримання пенсії державного службовця в належ ному розмірі. Посилаючись на приписи постанов КМУ від 25.07.2012р. №680 від 20.04.2016р. №306 вказує, що спеціальні звання посадових осіб органів державної пода ткової служби прирівнюються до рангів державного службовця, отже, пенсія державного службовця повинна обчислюва тись з усіх без виключення складових заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, в тому числі з урахуванням надбавки за спеціальне звання.

Ухвалою суду від 06.12.2019р. у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику учасників справи (в письмовому провадженні). У вказаній ухвалі відповідачу встановлено строк для подання відзиву.

Відповідач у поданому відзиві просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову. Зазначає, що у довідці відсутні відомості про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу, як складової заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, оскільки форма довідки, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017р. №1-3 цього не передбачає. Вказує, що у відповіді на заяву позивача про видачу уточненої довідки з урахуванням податкового рангу, оформленій листом від 06.11.2019р. ГУ ДПС у Чернівецькій області зазначило, що немає можливості видати уточнюючу довідку з урахуванням надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу, оскільки, форма довідки, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017 року №1-3 складовою заробітної плати для призначення пенсії державного службовця передбачає тільки надбавку за ранг державного службовця, а не надбавку за спеціальне звання.

У зв`язку з цим, на думку відповідача, відмова ГУ ДПС у Чернівецькій області у включенні в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу є правомірною та прийнятою в межах наданих повноважень.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 14.05.2018р. у справі №824/253/18-а задоволено повністю позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, а саме, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черніве цькій області щодо відмови у призначенні їй пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу"; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області призначити їй з 17 листопада 2017 року пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 02 листопада 1993 року по 25 грудня 2014 року в органах державної податкової служби та здійснити виплату цієї пенсії з 17 листопада 2017 року з урахуванням виплачених сум (а.с.10-14).

Судове рішення набрало законної сили 14.06.2018р.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В силу частини 4 статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з наведеним вище рішення суду, яке набрало законної сили, розглядом справи, з-поміж іншого, встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та їй призначена пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

17 листопада 2017 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області із заявою, в якій просила перевести її з отримуваної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

Листом №488/14 від 09 січня 2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком за нормами Закону України "Про державну службу". Відмова обґрунтована тим, що основним критерієм за яким слід визначати можливість зарахування того чи іншого періоду роботи особи на посаді державного службовця до стажу, який дає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХП, є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. В листі (відмові) також зазначається, що за нормами Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються спеціальні звання, а не ранги державних службовців, посади посадових осіб контролюючих органів не належать до посад, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону № 3723-ХП та актами Кабінету Міністрів України. Також орган Пенсійного фонду зазначав, що стаж роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби позивача становить 4 роки 6 місяців 1 день.

Не погоджуючись із такими діями Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом.

Згідно записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 27 квітня 1983 року по 27 жовтня 1987 року працювала в Чернівецькому облкомунуправлінні на посаді економіста; у період з 02 листопада 1993 року по 25 грудня 2014 року працювала в органах державної податкової служби на різних посадах, зокрема: в Державній податковій інспекції УРСР по м. Чернівці на посадах старшого державного податкового інспектора відділу по контролю законності валютних операцій; старшого державного податкового ревізора-інспектора валютної інспекції; головного державного податкового ревізора-інспектора валютної інспекції; заступника начальника валютної інспекції - начальника відділу контролю за роботою представництв іноземних фірм; в Державній податковій адміністрації в м. Чернівці на посадах керівника сектору по контролю за валютними операціями- заступника начальника відділу валютного контролю в порядку переводу з ДПІ по м. Чернівці; заступника начальника відділу валютного контролю; заступника начальника відділу контролю у сфері зовнішньо-економічної діяльності та оподаткування нерезидентів; в.о. начальника відділу контролю у сфері зовнішньо-економічної діяльності та оподаткування нерезидентів; заступника начальника відділу валютного контролю; заступника начальника відділу валютно-фінансового контролю; заступника начальника відділу по контролю у сфері зовнішньо-економічної діяльності управління податкового аудиту валютного контролю; в.о. начальника відділу по контролю у сфері зовнішньо-економічної діяльності управління податкового аудиту валютного контролю; начальника відділу по контролю у сфері ЗЕД управління податкового аудиту і валютного контролю; начальника відділу по контролю у сфері зовнішньо-економічної діяльності управління контрольно-перевірочної діяльності; в.о. начальника відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД; начальника відділу контролю за фінансовими установами та операціями у сфері ЗЕД; начальника відділу перевірок фінансових установ та контролю за операціями у сфері ЗЕД.

В ході розгляду справи №824/253/18-а суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 02.04.1992р. по 22.04.2014р. на посадах в органах державної податкової служби, що становить 22 роки 21 день, відповідачем неправомірно не враховано у стаж роботи на посадах державної податкової служби. Відтак, посадові особи державної податкової служби, яким присвоєно спеціальні звання є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в податкових органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

В силу наведених положень ст.ст.77, 78 КАС України, встановлені у справі обставини, суд вважає, що рішення від 14.05.2018р. у справі №824/253/18-а, яке набрало законної сили, є преюдиційним для справи, яка розглядається.

Судом також встановлено, що наказом Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27.12.2013р. № 97-о, позивачу присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи II рангу" (а.с.29-31).

Наказом Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 15.12.2014р. №159-о позивач звільнена з посади начальника управління податкового аудиту ДПІ у м. Чернівцях, за угодою сторін, згідно п.1 ст. 36 Кодексу Законів про працю України (а.с.32).

У позовній заяві позивач зазначає, що перед зверненням для призначення пенсії, Головним управління ДПС у Чернівецькій області видано довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, в якій до складу заробітної плати (для призначення пенсії) входять: оклад за посадою - 4100,00 грн., надбавка за ви слугу років (за стаж державної служби 21 рік у розмірі 50%) - 2050,00 грн., на які нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с.).

Проте, при формуванні довідки Головним управління ДПС у Чернівецькій області не було вказано відомості про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної служби ІІ рангу.

18.11.2019р. позивач звернулась до ГУ ДФС у Чернівецькій області із заявою щодо оформлення та надання уточненої довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) з включенням до неї замість графи "надбавка за ранг" надбавка за "спеціальне звання" (радник податкової служби ІІ рангу) (а.с.34-36).

06.11.2019р. відповідач листом за №248/24-13-13-02 повідомив позивача, що немає можливості видати уточнюючу довідку з урахуванням рангу, оскільки відповідно до наказу Державної податкової інспекції у місті Чернівцях Головного управління Міндоходів у Чернівецькій області від 27.12.2013р. №97-о, позивачу присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи II рангу". Водночас у вказаному листі зазначено, що розмір оплати за спеціальне звання "Радник податкової та митної справи II рангу" становить 600 грн. (а.с.33)

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення в уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу, позивач звернулася до суду з цим позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення чинного законодавства та робить висновки по суті спору.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час проходження позивачем державної служби діяв Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 р. (далі - Закон № 3723-XII).

Згідно з приписами ст.26 Закону №3723-XII встановлювалися такі ранги державних службовців: службовцям, які займають посади, віднесені до першої категорії, може бути присвоєно 3, 2 і 1 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до другої категорії, може бути присвоєно 5, 4 і 3 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до третьої категорії, може бути присвоєно 7, 6 і 5 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до четвертої категорії, може бути присвоєно 9, 8 і 7 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до п`ятої категорії, може бути присвоєно 11, 10 і 9 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до шостої категорії, може бути присвоєно 13, 12 і 11 ранг; службовцям, які займають посади, віднесені до сьомої категорії, може бути присвоєно 15, 14 і 13 ранг.

Ранг службовцю присвоюється відповідно до займаної посади, рівня професійної кваліфікації та результатів роботи.

Ранги, які відповідають посадам третьої - сьомої категорій, присвоюються керівником державного органу, в системі якого працює державний службовець.

Закон №3723-XII втратив чинність на підставі Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015р. (далі - Закон № 889-VIII, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), крім ст.37, що застосовується до осіб, зазначених у п. п. 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII.

В силу ст.1 Закону №889-VIII державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч.2 ст.1 Закону № 889-VIII).

Правове регулювання державної служби, згідно з ч.1 ст.5 Закону №889-VIII, здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

У відповідності до ч.1 ст.6 Закону №889-VIII посади державної служби в державних органах поділяються на категорії залежно від порядку призначення, характеру та обсягу повноважень і необхідних для їх виконання кваліфікації та професійної компетентності державних службовців.

Встановлюються такі категорії посад державної служби: 1) категорія "А" (вищий корпус державної служби) - посади: державного секретаря Кабінету Міністрів України та його заступників, державних секретарів міністерств; керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Кабінету Міністрів України, та їх заступників; керівників апаратів Конституційного Суду України, Верховного Суду України, вищих спеціалізованих судів та їх заступників; голів місцевих державних адміністрацій; керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 2) категорія "Б" - посади: керівників структурних підрозділів Секретаріату Кабінету Міністрів України та їх заступників; керівників структурних підрозділів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та інших державних органів, їх заступників, керівників територіальних органів цих державних органів та їх структурних підрозділів, їх заступників; заступників голів місцевих державних адміністрацій; керівників апаратів апеляційних та місцевих судів, керівників структурних підрозділів апаратів судів, їх заступників; заступників керівників державної служби в інших державних органах, юрисдикція яких поширюється на всю територію України; 3)категорія "В" - інші посади державної служби, не віднесені до категорій "А" і "Б" (ч.2 ст.6 Закону №889-VIII).

Згідно з ч.1 ст.39 Закону № 889-VIII ранги державних службовців є видом спеціальних звань.

Відповідно до ч.2 ст.39 Закону №8 89-VIII встановлюється дев`ять рангів державних службовців. Порядок присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями визначаються Кабінетом Міністрів України. Співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями встановлюється для випадків призначення осіб, яким присвоєно такі спеціальні звання, на посади державних службовців, на яких може бути присвоєно нижчий ранг. У такому разі особі присвоюється ранг державного службовця на рівні рангу, який вона мала відповідно до спеціальних законів.

Згідно з ч.3 ст.39 Закону № 889-VIII присвоюються такі ранги: державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "А", - 1, 2, 3 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "Б", - 3, 4, 5, 6 ранг; державним службовцям, які займають посади державної служби категорії "В", - 6, 7, 8, 9 ранг.

Ранги державним службовцям присвоює суб`єкт призначення, крім випадків, передбачених законом (ч.4 ст.39 Закону № 889-VIII).

Відповідно до ч.5 ст.39 Закону № 889-VIII ранги державних службовців присвоюються одночасно з призначенням на посаду державної служби, а в разі встановлення випробування - після закінчення його строку. Державному службовцю, який вперше призначається на посаду державної служби, присвоюється найнижчий ранг у межах відповідної категорії посад.

В силу ч.6 ст. 39 Закону № 889-VIII черговий ранг у межах відповідної категорії посад присвоюється державному службовцю через кожні три роки з урахуванням результатів оцінювання його службової діяльності. Протягом строку застосування дисциплінарного стягнення, а також протягом шести місяців з дня отримання державним службовцем негативної оцінки за результатами оцінювання службової діяльності черговий ранг державному службовцю не присвоюється. Такі періоди не зараховуються до строку, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

У разі переходу на посаду нижчої категорії або звільнення з державної служби за державним службовцем зберігається раніше присвоєний йому ранг (ч.9 ст.39 Закону №889-VIII).

Пунктом 344.1 ст.344 Податкового кодексу України встановлено, що пенсійне забезпечення посадових осіб контролюючих органів, крім діючих у них підрозділів податкової міліції, здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу".

При цьому, період роботи зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) у контролюючих органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до п.343.1 ст.343 Податкового кодексу України посадовим особам контролюючих органів присвоюються такі спеціальні звання: головний державний радник податкової та митної справи; державний радник податкової та митної справи I рангу; державний радник податкової та митної справи II рангу; державний радник податкової та митної справи III рангу; радник податкової та митної справи I рангу; радник податкової та митної справи II рангу; радник податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи I рангу; інспектор податкової та митної справи II рангу; інспектор податкової та митної справи III рангу; інспектор податкової та митної справи IV рангу; молодший інспектор податкової та митної справи.

Положення про спеціальні звання та порядок їх присвоєння, співвідношення з рангами державних службовців, розмір надбавок за спеціальне звання затверджуються Кабінетом Міністрів України (п.343.2 ст.343 Податкового кодексу України).

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 р. №839 (далі - Порядок № 839).

Згідно з пунктом 9 Порядку №839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців. Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

Судом встановлено, що 23 листопада 1994 року позивачу присвоєно персональне звання "Інспектор податкової служби І рангу"; 27 грудня 1999 року присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІІ рангу"; 26 липня 2004 року присвоєно спеціальне звання "Радник податкової служби ІІ рангу"; 27 червня 2013 року присвоєно 11 ранг державного службовця; 27 грудня 2013 року присвоєно спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІ рангу".

В силу п.3 Порядку №839 до строку перебування у спеціальному званні зараховується період роботи в органах доходів і зборів у спеціальному званні (ранзі державного службовця), а також строк перебування у спеціальному званні (ранзі державного службовця) посадових осіб державної податкової та державної митної служби, крім посадових осіб, яким у період роботи в органах доходів і зборів спеціальне звання було присвоєно достроково.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016р. "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10 (далі - Порядок № 306).

Додатком 6 Порядку №306 передбачено, що спеціальне звання "Радник податкової та митної справи ІІ рангу" прирівнюється до 5 рангу державного службовця.

Таким чином, з наведеного слідує, що спеціальні звання посадових осіб органів державної податкової служби прирівнюються до рангів державного службовця, визначених Порядком №306.

З матеріалів справи вбачається, що позивачу присвоєно спеціальні звання радник податкової та митної справи ІІ рангу" та він є державним службовцем зі спеціальним статусом, відтак прирівнюється до 5 рангу державного службовця.

Відтак, доводи відповідача про те, що посадові особи контролюючих органів, яким присвоюються спеціальні звання не прирівнюються до рангів державного службовця є необґрунтованими.

Крім того, судом встановлено, що 27.06.2013р. позивачу присвоєно 11 ранг державного службовця (а.с.13).

При цьому, відповідно до п.3 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України від 04.07.2013 р. №404-VІІ встановлено, що спеціальні звання податкової та митної служби, встановлені цим Законом, присвоюються посадовим особам органів доходів і зборів, яким раніше було присвоєно спеціальні звання податкової служби України, за таким співвідношенням незалежно від займаних посад, зокрема спеціальне звання "радник податкової служби II рангу" відповідає спеціальному званню "радник податкової та митної справи II рангу".

Період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоювалися спеціальні та/або персональні звання) у податкових органах зараховується до стажу державної служби та стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу" незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Суд звертає увагу на те, що до суду не надано доказів, які свідчать про позбавлення позивача присвоєних йому персональних звань в установленому законом порядку.

За змістом довідки, виданій Чернівецькою ОДПІ ОСОБА_1 , про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, набавка за ранг, надбавка за вислугу років) встановлено, що ОСОБА_1 , працювала в ДПІ у м.Чернівцях на начальника управління, заробітна плата станом на жовтень 2017р. на відповідній посаді становить: посадовий оклад - 4100,00 грн.; надбавка за ранг - відсутня; надбавка за вислугу років (50%) (за стаж державної служби 21 роки) - 2050,00 грн.; всього - 6150,00 грн.

На всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове держане соціальне страхування (а.с.15).

Таким чином, судом встановлено, що у наведеній довідці відсутня інформація про надбавку за ранг.

Проте, враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що відповідачем при видачі зазначеної вище довідки не враховано, те що ранг державного службовця "радник податкової та митної справи II рангу" відповідає 5 рангу державного службовця, внаслідок чого останнім не включено до посадового окладу позивачки розмір надбавки за 5-ий ранг державного службовця.

Згідно ст.37 Закону №3723-XII (яка станом на даний час є чинною та застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 розділу XI Закону № 889-VIII від 10.12.2015 р.) пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно п.4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016р. №622 (далі - Порядок №622) "Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб", пенсія призначається особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями у розмірі 60% заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому, для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць. За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби).

Отже, особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, до заробітної плати для призначення пенсії враховуються, крім всіх інших виплат, посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби.

Розмір посадового окладу, надбавки за ранг та вислугу років оформляється окремою Довідкою про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) (далі - Довідка), форма якої затверджена Постановою правління Пенсійного фонду України від 17.01.2017р. №1-3, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08.02.2017р. за №180/30048 (далі - Постанова №1-3).

Виходячи з наведених вище висновків та положень чинного законодавства, суд вважає, що при складанні Довідки про складові заробітної плати щодо позивача не були враховані всі складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця, а саме надбавка за 5 ранг державного службовця відповідно до Порядку №306.

Відповідно до ст.22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Зважаючи на вказане, суд приходить до висновку, що відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не наданні позивачу уточненої довідки, разом з включенням до неї, окрім відомостей про посадовий оклад, надбавку за ранг, надбавку за вислугу років, відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи II рангу. Відтак, суд вважає, що позов в цій частині є обґрунтованим.

Водночас, визначаючись щодо позовних вимог, а також обираючи ефективний спосіб поновлення порушеного права позивача суд зазначає наступне.

У відповідності до ч.2 ст.9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В ході судового розгляду судом встановлено, що на заяву позивача відповідач надіслав їй лист, у якому повідомив про відсутність можливості видати їй уточнюючу довідку з урахуванням рангу, оскільки, їй було присвоєно не ранг, а спеціальне звання.

Позивач, у свою чергу, в поданому позові, зокрема, просить визнати протиправною бездіяльність щодо не включення в уточнюючу довідку відомостей про надбавку за спеціальне звання.

При цьому, судом встановлено, що таку довідку взагалі не було видано.

Таким чином, зважаючи на вже викладені висновки щодо протиправної бездіяльності відповідача, виходячи з приписів ст.9 КАС України, а також враховуючи повноваження суду, закріплені в ст.245 КАС України, суд вважає, що є підстави для виходу за межі позовних вимог та задоволення позову шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не надання на заяву ОСОБА_1 від 18.11.2019р. уточненої довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), з включенням до неї відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу.

Враховуючи встановлені вище обставини та наведені висновки, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління ДПС у Чернівецькій області видати уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу.

За таких обставин, суд доходить висновку, що адміністративний позов слід задовольнити повністю.

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З наведених вище обставин, проаналізувавши вищенаведені положення нормативно-правових актів, враховуючи надані суду докази, суд приходить до висновку, що відповідач не навів належних обґрунтувань щодо неможливості видати позивачу уточнену довідку з урахуванням відомостей про набавку за спеціальне звання.

Відтак, суд вважає, що адміністративний позов необхідно задовольнити повністю.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 768,40грн. підлягає стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Чернівецькій області щодо не надання ОСОБА_1 уточненої довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), разом з включенням до неї відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу.

3. Зобов`язати Головне управління ДПС у Чернівецькій області видати ОСОБА_1 уточнену довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років), із зазначенням відомостей про розмір надбавки за спеціальне звання - радник податкової та митної справи ІІ рангу.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернівецькій області судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Державної податкової служби України у Чернівецькій області (вул. Героїв Майдану, 200-А, м. Чернівці, 58013, ).

Суддя В.О. Кушнір