Справа № 731/549/19
Суддя: Семенченко О. М.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №731/549/19
Провадження №2-а/731/1/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року Варвинський районний суд Чернігівської області

в складі судді Семенченка О.М.,

з участю секретаря Чичоти В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Варвинського районного суду Чернігівської області без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Буланого Василя Олександровича, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції про визнання його дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В:

5 грудня 2019 року до суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом, яким просить визнати дії інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Буланого В.О. щодо притягнення його до адміністративної відповідальності протиправними та скасувати постанови серії ЕАК №1797668 та серії ЕАК №1797642 від 27 листопада 2019 року про накладення на нього адміністративних стягнень по справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що був безпідставно притягнутий посадовою особою до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, оскільки не порушував ПДР України. Обставини правопорушення, викладені в постанові про накладення адміністративного стягнення, не відповідають дійсності. 27 листопада 2019 року близько 9 год. 20 хв., він дійсно керував транспортним засобом «Mazda 3», реєстраційним номер НОМЕР_1 в місті Києві по Бульвару Перова, однак п. 17.1 ПДР України не порушував. Разом з тим, незважаючи на відсутність події та складу правопорушення, відсутність доказів його вини, відповідач Буланий В.О. наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень. Крім того, оформлюючи зазначену постанову про притягнення до адміністративної відповідальності, поліцейський у службовому планшеті створив два ідентичних протоколи про адміністративне правопорушення, що підтверджується відомостями з веб сайту Головного сервісного центру МВС «Електронний кабінет водія».

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с. 27-28).

Відповідач Буланий В.О. , будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин (а.с. 37). При цьому відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань не надіслав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції, в судове засідання також не з`явився. Разом з тим, на адресу суду від представника за довіреністю Габро Р.О. надійшла заява, з якої вбачається, що постанова серії ЕАК № 1797642 від 27 листопада 2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 була винесена помилково, а тому фізично не існує і в найкоротший строк повинна бути видалена з бази даних (а.с. 43-46).

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали адміністративної справи суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову частково, виходячи з наступного.

З постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАК № 1797668 вбачається, що ОСОБА_1 27 листопада 2019 року о 9 год. 26 хв., керуючи транспортним засобом Mazda 3, реєстраційним номер НОМЕР_1 , здійснив рух та перетнув перехрестя в смузі, що передбачена для руху громадського транспорту, чим порушив п. 17.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП, за що був підданий адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 грн (а.с. 11, 46).

При цьому, будь-яких доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 по даному факту працівником поліції не додано, оскільки графа у постанові «до постанови додається» не заповнена.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до п. 17.1 Правил дорожнього руху України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

Разом з тим, підтвердження факту наявності дорожніх знаків 5.8 або 5.11 ПДР України на Бульварі Перова у місті Києві відповідачем не подано.

Частиною 3 статті 122 КУпАП встановлено відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 5 ст. 77 КАС України визначає, що якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

На необхідність справедливого розгляду справ звертає увагу і ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідач не направив до суду відзиву на позовну заяву. Докази, передбачені ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП, на підтвердження правомірності постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення на позивача в матеріалах справи відсутні, а позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічної позиції дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року по справі №338/1/17.

Отже, відповідач не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правомірність його дій, не спростував викладені позивачем обставини, тим самим не довів правомірність прийнятого ним рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, що вказує на порушення відповідачем прав позивача. З огляду на встановлені обставини суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дії відповідача по складанню постанови про адміністративне правопорушення щодо позивача за ч. 3 ст. 122 КУпАП, серії ЕАК № 1797668, є неправомірними, постанова про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень є незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе задовольнити позов частково та скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справи про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Щодо постанови про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2019 року серії ЕАК № 1797642 слід зазначити, що оригіналу чи належним чином засвідченої копії зазначеної постанови до суду не було подано. Крім того, представником Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Габро Р.О. підтверджено, що зазначена постанова була створена помилково та в найкоротший термін повинна бути видалена з бази даних. Разом з тим, будь яких доказів її видалення з відповідної бази даних до суду не подано.

Проте суд звертає увагу, що єдиним документом, на який посилається позивач про наявності постанови про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2019 року серії ЕАК № 1797642, є копія знімку екрана комп`ютера. Крім того, з поданого знімка вбачається, що зазначений сервіс щодо перевірки адміністративних правопорушень носить інформативний характер та у випадку виникнення питань, що стосуються розділу «Штрафи», слід звертатися до Патрульної поліції.

Таким чином, зважаючи на відсутність оригіналу чи належним чином засвідченої копії постанови про накладення адміністративного стягнення від 27 листопада 2019 року серії ЕАК № 1797642, а також беручи до уваги письмові пояснення представника Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Габро Р.О. щодо заперечення її існування, суд не може прийти до висновку про її наявність, а також факт винесення спірної постанови працівником поліції. З огляду на наведене суд позбавлений фактичної можливості вирішувати питання щодо задоволення позовних вимог в частині скасування зазначеної постанови.

На підставі наведеного, керуючись ст. 72, 77, 229, 246, 286 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Буланого Василя Олександровича (юридична адреса: 03151 м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9), третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції (юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання його дій протиправними та скасування постанов про накладення адміністративного стягнення по справах про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, які зафіксовані не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Визнати протиправними дії інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Буланого Василя Олександровича, щодо складання постанови: серія ЕАК №1797668 від 27 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, за порушення вимог пункту 17.1 ПДР України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу на суму 510 гривень.

Скасувати постанову інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції у м. Києві Буланого Василя Олександровича серія ЕАК №1797668 від 27 листопада 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Варвинський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя О. М. Семенченко