Справа № 320/4454/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Київ № 320/4454/19

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Колеснікової І.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про визнання неправомірною відмови Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у прийнятті довідок про нарахування заробітної плати від 30.11.2017 №01/03-10/11950, №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103, виданих Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби Росії по Республіці Крим; зобов`язання Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області здійснити перерахунок пенсії з врахуванням довідок про нарахування заробітної плати від 30.11.2017 №01/03-10/11950, №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103, виданих Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби Росії по Республіці Крим.

Позов мотивовано безпідставністю відмови відповідача в перерахунку пенсії позивача на підставі довідок про нарахування заробітної плати, виданих Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби Росії по Республіці Крим, за наявності права позивача на здійснення перерахунку пенсії за період з 1992 року по 1999 рік, з яких необхідно вибрати 60 календарних місяців страхового стажу підряд для здійснення перерахунку пенсії.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09.09.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву.

Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області подано відзив на позовну заяву, згідно якого позов не визнано. Зазначено, що надані позивачем для перерахунку пенсії довідки про нарахування заробітної видані органом, який створено у порядку, не передбаченому Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території». Відтак, надані довідки про нарахування заробітної плати є недійсними та не можуть бути враховані органами Пенсійного фонду під час перерахунку пенсії позивачу.

Позивачем подано відповідь на відзив у якій зазначено, що не здійснивши перерахунок пенсії позивачу за період з 03.03.1992 по 31.12.1999, відповідач допустив протиправну бездіяльність, що свідчить про наявність правових підстав для зобов`язання до вчинення необхідних дій з метою відновлення прав позивача, за захистом яких вона звернулась до суду.

Ухвалою суду від 14.01.2020 замінено відповідача у справі - Білоцерківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Київської області на правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази та з`ясувавши обставини справи, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,звернулась із заявою від 05.12.2017 до Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області про перерахунок пенсії на підставі довідок про заробітну плату за період роботи в АР Крим з 1992 року по 1999 рік включно від 30.11.2017 №01/03-10/11950, №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103.

Листами від 22.12.2017 №19957/Ч-01, від 27.02.2019 №227/Ч-08 Білоцерківським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Київської області позивачу повідомлено про відсутність підстав для перегляду пенсії на підставі наданих довідок, оскільки вказані довідки видано установою, яка не зареєстрована в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Вважаючи безпідставною відмову відповідача в перерахунку пенсії на підставі наданих документів, позивач звернулась із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV).

Відповідно до статті 40 Закону №1058-IV, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв (абзац перший частини першої). Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку (абзац п`ятий частини першої) .

Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846, встановлено, зокрема, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу (пункт 2.7.). Довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами (пункт 2.10).

Як убачається з матеріалів справи, на підтвердження розміру заробітної плати для перерахунку пенсії за період роботи з 1992 року по 1999 рік, позивачем подано разом із заявою про перерахунок пенсії супровідний лист від 30.11.2017 №01/03-10/11950 та довідки від 30.11.2017 №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103 про нараховану заробітну плату, які видані Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби №2 по Республіці Крим УФСН Росії по Республіці Крим.

З листів Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області від 22.12.2017 №19957/Ч-01 та від 27.02.2019 №227/Ч-08 убачається, що відмовляючи у перерахунку пенсії позивачу, орган Пенсійного фонду посилався на приписи статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 №1207-VII (далі по тексту - Закон№1207-VII), для цілей цього Закону тимчасово окупованою територією визначається сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.

Згідно частин першої та другої статті 4 Закону №1207-VII, на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Частиною першою статті 17 Закону №1207-VII передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені Законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до статті18 Закону №1207-VII, громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та прав на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Частинами першою-третьою статті 9 Закону №1207-VII визначено, що державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Верховним Судом, зокрема, у своїй постанові від 31.01.2019 у справі №233/1181/17 (79558094), висловлено правову позицію згідно якої у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу. Те, що архівні документи залишились на окупованій території в даному випадку, та неможливість пенсійного органу здійснити їх перевірку, не може бути підставою для позбавлення права позивача на призначення пенсії.

Як зазначив у своїй постанові Верховний Суд, згідно практики Європейського суду з прав людини у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини» (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. The Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016), «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих defacto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді ЄСПЛ, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

Судом встановлено, що довідки від 30.11.2017 №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103 про нараховану заробітну плату позивачу, видані Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби №2 по Республіці Крим УФСН Росії по Республіці Крим, тобто установою, що знаходиться та здійснює свою діяльність на окупованій території.

Втім, на думку суду, визнання таких довідок відповідачем необхідне для захисту гарантованого пенсійним законодавством права позивача на перерахунок пенсії, яка на даний час позбавлена у будь-який інший спосіб можливості отримати такі довідки від належної установи.

Та обставина, що архівні документи залишились на окупованій території та неможливість пенсійного органу здійснити їх перевірку, не може бути підставою для позбавлення права позивача на перерахунок їй пенсії.

Відтак, з огляду на встановлені обставини справи та наведену судову практику, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно абзацу другого частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 9 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено звільнення від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях позивачів - зокрема, осіб з інвалідністю II групи.

Судом встановлено, що позивачу встановлено інвалідність ІІ групи довічно, відповідно позивач звільнена від сплати судового збору. Оскільки позивачем не надано доказів понесення нею інших судових витрат, будь-які судові витрати стягненню з відповідача на користь позивача не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати неправомірною відмову Білоцерківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Київської області у прийнятті довідок про нарахування заробітної плати від 30.11.2017 №01/03-10/11950, №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103, виданих Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби Росії по Республіці Крим.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з врахуванням довідок про нарахування заробітної плати від 30.11.2017 №01/03-10/11950, №01/03-24/0100, №01/03-24/0101, №01/03-24/0102, №01/03-24/0103, виданих Міжрайонною інспекцією Федеральної податкової служби Росії по Республіці Крим.

Позивач - ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (ідентифікаційний код 22933548, місцезнаходження: 04071, м. Київ, вул. Ярославська, 40).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 13 січня 2020 року.