Справа № 826/251/18
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

08 січня 2020 року № 826/251/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого Бояринцевої М.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Головного управління Держспоживслужби в Київській області до Приватного підприємства «Люксар» про стягнення штрафу,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Держспоживслужби в Київській області (далі - позивач) з позовом до Приватного підприємства «Люксар» (далі - відповідач та/або ПП «Люксар») та просить суд стягнути з Приватного підприємства «Люксар» штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700,00 грн. згідно рішення від 29.06.20117 року №38.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що за результатами розгляду справи про порушення відповідачем законодавства про рекламу посадовою особою винесено рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, яким зобов`язано відповідача сплатити до Державного бюджету України штраф. Проте, оскільки відповідачем у встановлені строки штраф не сплачено, позивач звернувся щодо його стягнення в судовому порядку.

Відповідачем відзиву на позовну заяву не подано, заяв та клопотань до суду не надходило.

Справа вирішується на підставі наявних в ній матеріалів.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Відповідно до Положення про Головне управління Держпродспоживслужби у Київській області, затвердженого наказом Держпродспоживслужби від 23.08.2017 №761, у порядку частини другої статті 26 Закону України "Про рекламу" позивачем проведено контроль за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами на території Київської області та виявлено розповсюдження Приватним підприємством «Люксар» реклами на с. 1 такого змісту: «ЖК Сонячний акція! Однокімнатні квартири в Борисполі від 15000$ Відділ продажу м. Бориспіль, вул. Привокзальна, 2в» з ознаками порушення вимог частини 8 статті 8 Закону України «Про рекламу».

На підставі викладеного державним інспектором складено вимогу від 22.03.2017 року №10-01-21/1549 на адресу суб`єкта господарювання - Приватного підприємства «Люксар», в якій зазначено про необхідність з`явитися відповідачу або його уповноваженому представнику до 07.04.2017 року та надати інформацію необхідну для здійснення Головним управлінням визначених повноважень, а саме: виписку з єдиного державного реєстру, письмові пояснення, договір з рекламодавцем реклами, документальне підтвердження вартості розповсюдження реклами (договори, акти виконаних робіт, квитанції, платіжні доручення про сплату) (далі - вимога від 22.03.2017 року).

Крім цього, вказаною вимогою повідомлено ПП «Люксар» про розгляд справи про порушення законодавства України про рекламу 11.04.2017 року о 16 год. 00 хв. При цьому, попереджено про відповідальність у разі ненадання інформації та документів запитуваних у вимозі від 22.03.2017 року.

Зазначена вимога була надіслана позивачем засобами поштового зв`язку, однак поштовий конверт повернувся з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

24.05.2017 року позивачем повторно складено вимогу №10-01-21/2859, яка вручена нарочно менеджеру ПП «Люксар» ОСОБА_1 за фактичною адресою місця провадження господарської діяльності: АДРЕСА_1 (далі - вимога від 24.05.2017 року).

Вимога від 24.05.2017 року містить ідентичні вимоги щодо надання інформації та документів, окрім дати необхідності прибуття до позивача, і як наслідок надання документів, якою є 02.06.2017 рік.

В подальшому, позивачем втретє сформовано вимогу від 12.06.2017 року №10-01-21/3311, яка не була вручена ПП «Люксар» з огляду на відмову у її реєстрації та підписання працівником підприємства.

Зважаючи на наведені обставини позивачем прийнято рішення про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу від 20.06.2017 року.

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «Люксар» Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області складено протокол засідання стосовно справи про порушення законодавства про рекламу від 29.06.2017 року, згідно якого вирішено внести на розгляд керівництву Головного управління попередні висновки та матеріали справи для прийняття рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу в частині ненадання документів для здійснення повноважень щодо контролю та порушення законодавства про рекламу в частині розповсюдження зовнішньої реклами з порушенням вимог щодо змісту реклами.

Головним управлінням Держспоживслужби в Київській області прийнято рішення №38 від 29.06.2017 року про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу, відповідно до якого вирішено за порушення вимог законодавства України про рекламу накласти на Приватне підприємство «Люксар» штраф у розмірі 1700,00 грн.

Вказане рішення надіслане відповідачу засобами поштового зв`язку, що підтверджується копією конверта та поштової довідки.

Разом з тим, у зв`язку з несплатою відповідачем штрафу позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір по суті суд керується положеннями чинного законодавства, яке діяло на час виникнення спірних правовідносин та звертає увагу на наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади рекламної діяльності в Україні, регулювання відносин, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження, розміщення та споживання реклами визначаються відповідно до Закону України «Про рекламу» від 03 липня 1996 року №270/96-ВР.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про рекламу» реклама - інформація про особу чи товар, розповсюджена в будь-якій формі та в будь-який спосіб і призначена сформувати або підтримати обізнаність споживачів реклами та їх інтерес щодо таких особи чи товару.

Частиною 1 статті 16 Закону України «Про рекламу» передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Під час видачі дозволів на розміщення зовнішньої реклами втручання у форму та зміст зовнішньої реклами забороняється.

Частинами 1 та 2 статті 26 Закону України «Про рекламу» визначено, що контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснює у межах своїх повноважень спеціально уповноважений центральний орган виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів - щодо захисту прав споживачів реклами. На вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та звукозаписи, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними повноважень щодо контролю.

Крім того, відповідний орган державної влади має право, у тому числі, вимагати від рекламодавців, виробників та розповсюджувачів реклами усунення виявлених порушень вимог законодавства.

Частиною 4 статті 27 Закону України «Про рекламу» передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, за поданням державних органів, зазначених у статті 26 цього Закону, або самостійно у випадках, передбачених цією статтею, крім тих, які віднесено виключно до компетенції Антимонопольного комітету України та які регулюються законодавством з питань авторського права та суміжних прав, накладає штрафи у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, на:

рекламодавців за вчинення дій, передбачених пунктом 1 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдженої реклами;

виробників реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 2 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості виготовлення реклами;

розповсюджувачів реклами за вчинення дій, передбачених пунктом 3 частини другої цієї статті, - у розмірі п`ятикратної вартості розповсюдження реклами.

Згідно з частиною 5 статті 27 Закону України «Про рекламу» вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

У відповідності до вимог частини 6 статті 27 Закону України «Про рекламу» за виявлені порушення вимог законодавства України про рекламу на розповсюджувачів, рекламодавців та виробників реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частиною 7 статті 27 Закону України «Про рекламу» у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог Закону України «Про рекламу», на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду (ч.11 ст.27 Закону України «Про рекламу»).

Процедура та порядок здійснення контролю за дотриманням законодавства про рекламу у сфері захисту прав споживачів реклами встановлені Законом України «Про рекламу», а також Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі - Порядок).

Відповідно до пункту 9 Порядку підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу є відповідний протокол, складений уповноваженою посадовою особою Держспожінспекції та її територіальних органів.

Згідно з пунктом 11 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, за наявності ознак порушення законодавства про рекламу приймається рішення про початок розгляду справи.

Відповідно до пункту 18 Порядку, за результатами розгляду справи приймається рішення, що оформляється у двох примірниках, один з яких залишається у Держспоживінспекції або її територіальному органі, другий - у 10-денний строк надсилається особі, стосовно якої було прийнято рішення, або видається її представникові під розписку.

Як встановлено судом з наявних матеріалів справи, за результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відносно ПП «Люксар» встановлено недотримання вимог законодавства про рекламу, а саме на вимогу Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області, на яке згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, рекламодавцем не надано документів необхідних для здійснення повноважень щодо контролю, що є порушенням вимог частини 2 статті 26 Закону України «Про рекламу», у зв`язку з чим позивачем прийнято рішення від 29.06.2017 року про накладення штрафу на відповідача у розмірі 1700,00 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що рішення про накладення штрафу на відповідача за порушення законодавства про рекламу направлені рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення на юридичну адресу ПП «Люксар».

Проте, під час розгляду справи судом встановлено, що ПП «Люксар» у вказаний термін накладений штраф не сплатило, документів, що підтверджували б факт сплати до Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області не надано.

Також в матеріалах справи відсутні письмові докази щодо оскарження ПП «Люксар» рішення від 29.06.2017 року №38

Пунктом 20 Порядку передбачено, що сума штрафів за порушення законодавства про рекламу сплачується добровільно або стягується в судовому порядку відповідно до законодавства.

Приймаючи до уваги вищевикладене та, враховуючи, що на час розгляду справи заборгованість відповідачем не сплачена в добровільному порядку, належних доказів до суду не надано, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Доказів, які спростовували б доводи позивача, відповідач суду не надав.

Враховуючи викладене, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Зважаючи на вимоги частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 72-77, 139, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Головного управління Держпродспоживслужби у Київській області (08133, Київська область, Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Балукова, 22, ) до Приватного підприємства «Люксар» (юридична адреса: 01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, б. 11, ; фактична адреса: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Бежівка, б. 1) задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства «Люксар» (юридична адреса: 01023, м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, б. 11, ; фактична адреса: 08300, Київська область, м. Бориспіль, вул. Бежівка, б. 1) на користь Державного бюджету України штраф за порушення законодавства про рекламу у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. згідно рішення від 29.06.2017 року №38.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя М.А. Бояринцева