Справа № 460/3527/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2020 року м. Рівне №460/3527/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах; зобов`язати відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 01.05.2019 на підставі пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заяви по суті спору.

Позивач в обґрунтування позову зазначає, що довгий час працював газоварником, тому має право на пільгову пенсію. Проте, відповідач, на думку ОСОБА_1 , безпідставно відмовив йому у призначенні пільгової пенсії, оскільки його стаж роботи на вказаній посаді підтверджений записами в трудовій книжці. Крім того, позивач вказує, що надав всі необхідні документи про проведення на підприємствах атестації. Тому, на думку позивача, є всі підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення». На підставі вищенаведеного, просив суд задовольнити позовні вимоги повністю.

Відповідач подав відзив до суду, в якому вказав, що підстав для призначення позивачу пільгової пенсії немає, оскільки первинними документами не підтверджено, що позивач має необхідний пільговий стаж. Для підтвердження стажу на ВАТ «Бабино-Томахівському цукровому заводі» позивач не надав необхідні документи. Крім того, підставою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є, передусім, наявність професії та виробництва в зазначеному вище списку та, якщо особа працювала після 01.01.1992, підтвердження шкідливих умов праці працівника безпосередньо на робочому місці за результатами атестації робочих місць, проведення якої передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442, за умови зайнятості працівника на вищеназваних роботах не менше як 80% робочого часу, встановленого для відповідного виробництва. Відсутність хоча б однієї з цих умов не дає права працівникові на пенсію за віком на пільгових умовах. Оскільки у трудовій книжці позивача відсутні відомості про зайнятість у шкідливих умовах протягом повного робочого дня, проведення атестації робочого місця та до заяви про призначення пенсії ним не було додано уточнюючої довідки про характер та умови праці, тому відповідачем було відмовлено в призначенні пенсії позивачу. Таким чином, відповідач стверджує, що у спірних правовідносинах діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому просить відмовити в задоволенні адміністративного позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 25.11.2019 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, у судове засідання викликані свідки.

Відповідно до вимог статті 263 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 10 травня 2019 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до рішення №Ц-444/07.1-59 від 07.06.2019 відповідач відмовив позивачу у призначенні пенсії, обгрунтовуючи це тим, що відсутні первинні документи щодо підтвердження роботи позивача.

05 вересня 2019 року Гощанський відділ обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області листом-рішенням №164/02.6 повторно відмовив позивачу у призначенні пільгової пенсії.

Не погоджуюсь з правомірністю такої відмови, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Відповідно до пункту 6 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року №1788-XII (далі - Закон №1788-XII в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року№1058-IV (далі - Закон 1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин ).

Згідно пункту 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV особам, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбачених Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами частини другої статті 24 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - №1058-IV) страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII, документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до частини 1 статті 101 Закону №1788-XII, органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Відповідно до пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Постанова КМУ № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 20 Постанови КМУ № 637 передбачено, що у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінпраці та Мінфіном.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3 постанови №637).

Згідно з пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою правління пенсійного фонду України від 10 листопада 2016 року № 18-1 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105; далі - Порядок) для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь за місцем проживання (реєстрації) такі документи:

1) заяву про підтвердження стажу роботи;

2) витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (далі - ЄДР), а для підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 1 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в ЄДР, - інші документи, які мають підтверджувати факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні);

3) трудову книжку;

4) документи, видані архівними установами.

За приписами пунктів 11, 13 та 14 Порядку такі документи подаються до управління Пенсійного фонду України у районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, за місцем проживання (реєстрації) заявника, які перевіряють правильність їх оформлення, відповідність викладених у них відомостей про заявника даним паспорта та документам про стаж, фіксують та засвідчують виявлені розбіжності та не пізніше трьох робочих днів з дня надходження заяви про підтвердження стажу роботи направляють до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які в свою чергу, розглядають заяви про підтвердження стажу роботи та з відповідною пропозицією про задоволення або відхилення заяви, разом із вмотивованим висновком, направляють комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років (далі - Комісія).

Пунктом 15 Порядку встановлено, що Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні.

Рішення Комісії не може бути підставою для відмови в призначенні пенсії, оскільки не встановлює період роботи, який не зараховується до пільгового стажу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові від 14.11.2019 у справі №265/6202/16-а .

З системного аналізу норм законодавства вбачається, що для призначення пенсії на підставі пункту 2 частини другої статті 114 Закону № 1058 на пільгових умовах позивачу, необхідним є настання наступних умов:

- досягнення 55 років для чоловіків;

- стаж роботи не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, що дають право на пільгову пенсію;

- підтвердження шкідливих і особливо важких умов праці - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

При цьому, суд зазначає, що згідно із пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Отже, для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992 та як наслідок можливості їх віднесення до пільгового стажу, особою також мають бути надані документи, які б підтверджували проведення атестації робочих місць.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком та розробленими на виконання постанови № 442 Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Суд зазначає, що підтвердження проведення атестації робочих місць необхідне для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992. До вказаної дати необхідні документи, які б підтверджували відповідні умови праці.

В обґрунтування заперечень Головне управління Пенсійного фонду України Рівненської області зазначило, що з наданих позивачем документів, його стаж роботи на пільгових умовах за наявних документів складає 8 років. При цьому, відповідач не зазначив, який саме стаж він зарахував до пільгового стажу. Стаж роботи в період з 05.01.1998 по 27.03.1988 та з 07.09.1989 по 30.09.1998 на бабино-Томахівському цукрозаводі Гощанського району не підтверджений необхідними документами.

Проте, суд вказує наступне.

Позивач ІНФОРМАЦІЯ_1 досягнув 55 років, загальний стаж його - не менше 30 років, що не заперечується відповідачем.

Щодо наявності у ОСОБА_1 необхідного пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Вимогами статті 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058 періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за N 1451/11731 (далі - Порядок №383) визначено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Відповідно до Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року (приклади у додатках 1, 2).

Так, пунктом 10 Порядку №383 передбачено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати: трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи; виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці; у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку.

Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з пунктами 23, 24 Порядку №637 документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про періоди роботи, які внесені в довідки на підставі документів.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки, позивач працював:

на Бабино-Томахівському цукрозаводі Гощанського району () з 03.01.1986 по 04.01.1988 на посаді слюсаря-монтажника 3 розряду; з 05.01.1988 по 27.03.1988 на посаді газозварника 2 розряду; з 28.03.1988 по 06.09.1989 на посаді слюсаря- монтажника 2 розряду; 07.09.1989 по 31.01.1990 на посаді слюсаря-ремонтника 3 розряду; з 01.02.1990 по 31.07.2000 посаді електрозварника ручного зварювання З розряду (з 26.02.1991 - 4 розряду, з 01.10.1995 - 5 розряду), з 01.10.1998 підприємство реорганізовано в ДП «Бабин-цукор» ЗАТ Концерн «ФІКОГРУП»;

на ЗАТ Концерн «ФІК0-ГРУП» (код ЄДРПУО: 23573075) з 01.08.2000 по 30.09.2000 на посаді електрозварника ручного зварювання 5 розряду;

на АТЗТ «ФІКО» (код ЄДРПУО: 14275539) з 01.10.2000 по 31.05.2001, з 01.10.2001 по 31.01.2002, з 01.10.2002 по 20.12.2002, з 01.09.2003 по 31.12.2003 на посадах електрозварника ручного зварювання;

на ТзОВ «Сантехнологія» (код ЄДРПУО: 31507728) з 01.06.2001 по 30.09.2001, з 01.03.2002 по 30.09.2002, з 10.07.2003 по 31.08.2003 на посадах електрозварника ручного зварювання;

на ПП «ОВАС - цукор» (код ЄДРПУО: 32522307) з 01.03.2004 по 26.04.2011 на посаді електрогазозварника 6 розряду;

на ТзОВ «АгроХХІ» (код ЄДРПУО: 34438102) з 27.04.2011 по 30.03.2012, з 21.06.2012 по 19.06.2014 на посаді електрогазозварника 6 розряду;

на ПП «ОВАС» (код ЄДРПУО: 32748177) з 20.06.2014 по 20.03.2015 на посаді електрогазозварника 6 розряду.

Судом встановлено, що відповідно до даних трудової книжки позивач працював повний робочий день (дані про зайнятість позивача неповний робочий день не зазначено), його професія - електрозварник, електрогазозварник відносяться до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 (з 26.01.1991 - Постановою Кабінету Міністрів СРСР №10 від 26.01.1991, з 11.03.1994 - Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162, з 16.01.2003 - Постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36).

Таким чином, пільговий стаж ОСОБА_1 в період з 05.01.1988 по 27.03.1988 на посаді газозварника 2 розряду, з 01.02.1990 по 21.08.1992 (до моменту запровадження атестації робочих місць) на посаді газозварника 2 розряду на Бабино-Томахівському цукрозаводі Гощанського району підтверджений належними документами.

Таким чином, як було встановлено судом, трудова книжка позивача включає в себе відповідні записи, які встановлюють роботу позивача на посаді, передбаченої Списком №2.

Суд зазначає, що підтвердження проведення атестації робочих місць необхідне для підтвердження пільгового стажу за періоди роботи після 21.08.1992. До вказаної дати необхідні документи, які б підтверджували відповідні умови праці.

Отже, з зазначених обставин справи вбачається, що перебування позивача на посаді, передбаченій Списком №2 у період з 05.01.1988 по 27.03.1988, з 05.01.1988 по 21.08.1992 підтверджується належним чином, що свідчить про необхідність врахування вказаного періоду роботи до пільгового стажу роботи.

Матеріалами справи підтверджено, що атестація робочих місць на Бабино-Томахівському цукрозаводі Гощанського району була проведена відповідно до наказу від 27.12.1993 №72о/с, за результатами якої робочі місяця електрозварника ручного зварювання та електрогазозварника ручного зварювання були віднесені до переліку робочих місць з шкідливими умовами праці (а.с.17, 19, 33).

Таким чином, стаж роботи позивача з 27.12.1993 (з дня затвердження результатів атестації) по 31.07.2000 на Бабино-Томахівському цукрозаводі Гощанського району (з 01.10.1998 - на ДП «Бабин-цукор» ЗАТ Концерн «Фіко-Груп») електрозварником ручного зварювання 4 розряду, з 01.10.1995 - 5 розряду, включається до пільгового стажу за Списком №2.

Крім того, період пільгового стажу з 01.10.1998 - на ДП «Бабин-цукор» ЗАТ Концерн «Фіко-Груп» електрозварником ручного зварювання 4 розряду, з 01.10.1995 - електрозварником ручного зварювання 5 розряду - відповідач не заперечує.

Пільговий стаж роботи позивача на ПП «Овас-цукор» в період з 01.03.2004 по 26.04.2011 на посаді електрозварника 6 розряду підтверджена наказами підприємства про проведену атестацію, характер роботи (а.с.21-22, 26-31).

Проведення атестації робочих місць підтверджено також дослідженими судом наказами ТОВ «Агро ХХІ» (а.с.23-25), що дає право на включення до пільгового стажу роботу позивача на даному підприємстві в період з 27.04.2011 по 30.03.2012, з 21.06.2012 по 19.06.2014.

Таким чином, за результатом дослідження наявних в матеріалах справи пільговий стаж роботи за професією за Списком №2 позивача становить більше 12 років 6 місяців, тобто більше передбаченого законодавством пільгового стажу для призначення пільгової пенсії.

Спростування протилежного відповідачем надано не було.

Крім того, суд зазначає, що будь-яких заперечень проти пільгового стажу позивача на ДП «Бабин-цукор» ЗАТ Концерн «ФІКО-Груп», ЗАТ Концерн «ФІКО-Груп», АТЗТ «ФІКО», ПП ОВАС-цукор», ТОВ «Агро-ХХІ», ПП «ОВАС» відповідач ні у відмові у призначенні пенсії, ні у відзиві на позовну заяву не зазначав.

Суд звертає увагу, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, позивач 31.03.1964 року народження, на дату звернення із заявою про призначення пенсії (10.05.2019) досягнув 55-річного віку, характер виконуваних робіт підтверджує шкідливі і важкі умови праці - за списком № 2, стаж роботи позивача складає не менше 30 років, що відповідачем не заперечується, також наявний не менше 12 років 6 місяців стаж роботи на зазначених роботах, що дають право на пільгову пенсію.

Отже, позивач маючи станом на дату звернення (10.05.2019) до відповідача із заявою про призначення пенсії, необхідний загальний стаж роботи та стаж роботи з шкідливими і важкими умовами праці, має право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах, на підставі статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та статті 114 Закону України № 1058.

Матеріалами справи підтверджено, що заяву про призначення пенсії позивачем подано до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області 10.05.2019.

А тому, пенсія за віком на пільгових умовах повинна бути призначена з дня звернення за пенсією, тобто з 10.05.2019.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача, а відтак, не довів правомірності своїх дій, а тому заявлені позивачем вимоги є такими, що підлягають задоволенню частково.

За правилами частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина третя статті 139 КАС України).

Сплачена сума судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від №40 від 25.10.2019, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи, підлягає стягненню на користь позивача в розмірі 384 грн. 20 коп.

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вулиця Короленка, 7, місто Рівне, 33028; ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 10.05.2019.

Позовні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з 01.05.2019 по 09.05.2019 - залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) суму судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 (двадцять) коп. за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 08 січня 2020 року.

Суддя Недашківська К.М.