Справа № 624/963/19
Суддя: Куст Н. М.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Кегичівський районний суд Харківської області
Справа № 624/963/19
№ провадження 2-а/624/5/20
РІШЕННЯ

іменем України

смт. Кегичівка 03 січня 2020 року

Кегичівський районний суд Харківської області, у складі: головуючого судді - Куст Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Проскурні Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу №624/963/19 у порядку письмового провадження,

ім`я (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: інспектор СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції Лобатенко Руслан Вікторович,

вимоги позивача: про скасування постанови.

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову інспектора СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції Лобатенка Р.В. серії ДП18 №348423 від 14 грудня 2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та закрити провадження у справі.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 14 грудня 2019 року рухався на автомобілі ВАЗ-21013, державний номер НОМЕР_1 по а/д М-18 Харків - Сімферополь - Алушта - Ялта та був зупинений співробітниками Національної поліції. Інспектор вказав, що на т/з відсутній передній бампер та вимагав пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому будь-якої дорожньо-транспортної пригоди не відбулося та протоколів, щодо порушення правил дорожнього руху інспектором складено не було. Отже, вважає, що дії відповідача не ґрунтуються на нормах закону, тому позивач відмовився пред`явити поліс обов`язкового страхування. Через деякий час інспектор надав оскаржувану постанову, із змістом якої позивач не згоден, оскільки правил дорожнього руху не порушував. Також вказує, що під час спілкування співробітник поліції періодично відключав свою нагрудну камеру.

Заяви, клопотання учасників справи.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, позов підтримує.

У судове засідання відповідач інспектор Лобатенко Р.В. також не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Частиною 3 ст. 194 КАС України встановлено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Враховуючи, що сторони не з`явилися, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Процесуальні дії у справі.

Згідно ч.1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 24 грудня 2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи на 03 лютого 2020 року.

Ухвалою суду від 26 грудня 2019 року було виправлено описку в ухвалі суду від 24 грудня 2019 року щодо дати розгляду справи на 03 січня 2020 року.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, норми права, які застосовує суд, мотиви суду.

Згідно постанови серії ДП18 №348423 від 14 грудня 2019 року по справі про адміністративне правопорушення, 14 грудня 2019 року о 10 год. 30 хв. в с. Наталіне Красноградського району, ОСОБА_1 , керував автомобілем без полісу обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів, відмовився його пред`явити, чим порушив п.2.1 г ПДР України (далі - ПДР), чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425,00 грн., що підтверджено відповідною постановою (копія а.с.10).

Положеннями ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють ПДР руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За ч. 1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відповідно до п.2.1 ґ ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Закон України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон №1961-IV) регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору (пункт 1.8 статті першої цього Закону).

Відповідно до статті 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідним підрозділом Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод; органами Державної прикордонної служби України під час перетинання транспортними засобами державного кордону України. (п. 21.2).

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу (п. 21.3).

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом № 1961-IV.

Згідно ч .2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII) визначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Тобто положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення.

Крім того, суд наголошує, що зміст постанови про адміністративну відповідальність має відповідати вимогам, передбаченим статтями 280, 283 КУпАП.

У ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Разом з тим, оскаржувана постанова не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, хоча позивач вказує, що інспектор мав нагрудну камеру.

Крім того, суд зазначає, що відповідачем не надано письмових доказів на підтвердження складання відповідачем протоколу щодо порушення правил дорожнього руху, або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, що згідно вимог визначених у п. 21.2 Закону № 1961- IV надає право витребування страхового полісу підрозділом Національної поліції.

Таким чином, відповідачем належним чином не доведено належними та допустимими доказами факт порушення позивачем ПДР України.

Отже, відповідачем в порушення ст. 77 КАС України не доведено правомірність свого рішення.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

У відповідності зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідачем не доведено правомірність прийнятого рішення. Сам факт правопорушення належними та допустимими доказами не підтверджено, у зв`язку з чим прийнята постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - закриттю.

На підставі ст.94 КАС України, з урахуванням того, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання до суду даного адміністративного позову, а відповідач є уповноваженою особою органу державної влади, який фінансується за рахунок Державного бюджету України, суд вважає необхідним віднести судові витрати по сплаті судового збору за розгляд даної справи на рахунок держави.

Відповідно до ч.3 ст. 241 КАС України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Частиною 1 ст. 243 КАС України встановлено, що суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 241-246, 250-251, 255, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову серії ДП18 №348423 від 14 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.126 КУпАП, про накладення штрафу у розмірі 425,00 грн., закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів, безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін, їх місцезнаходження, проживання чи перебування:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

відповідач: інспектор СРПП Красноградського ВП ГУ НП в Харківській області старший лейтенант поліції Лобатенко Руслан Вікторович, місце знаходження: 63304, Харківська область, м. Красноград, вул. Лермонтова, 84.

Суддя Н.М. Куст