Справа № 120/2236/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Вінниця

03 січня 2020 р. Справа № 120/2236/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н.Л.,

розглянувши в письмовому провадженні в місті Вінниці в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1

до Державної фіскальної служби України,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДФС у Вінницькій області

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державної Фіскальної служби України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління ДФС у Вінницькій області, в якій позивач просить: визнати протиправним та скасувати рішення ДФС України № 30894 16/99-99-11-05-02-25 від 05.07.2019 року, в частині зобов`язання Головне управління ДФС у Вінницький області сформувати та направити нову вимогу, з посиланням на те, що згідно реєстраційних даних АІС "Податковий Блок" позивач перебуває на обліку, як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) - встановлення ознаки з 26.12.2012 року, з мотивів її протиправності.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що починаючи з 29.05.2001 року перебуває на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування (2 група) та є платником єдиного соціального внеску. Разом з тим, ОСОБА_1 є інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданим Пенсійним фондом України 15.05.2013 року, а тому, у відповідності до ч.4 ст.4 Закону як фізична особа-підприємець, звільнений від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Також, Позивач має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, відомості про нього, як про адвоката внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, здійснює свою діяльність індивідуально. Водночас, 21.05.2019 року Головним управлінням ДФС у Вінницький області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 10423-17, щодо ОСОБА_1 зі сплати Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 3442,24 грн. Як стверджує Позивач, таке нарахування є наслідком встановлення останньому податковим органом ознаки незалежної професійної діяльності. Відтак, окрім нарахування єдиного соціального внеску як фізичній особі-підприємцю, позивачу також нараховується єдиний внесок як особі, яка займається незалежною професійною діяльністю. Позивач вважає, що наявність в особи статусу адвоката, за умови реєстрації такої особи, як фізичної особи-підприємця, не суперечить поняттю самозайнята особа, для цілей оподаткування. Також зазначає, що у даному випадку має місце подвійне нарахування єдиного соціального внеску, а тому за захистом своїх порушених прав та інтересів звернулась до суду.

Ухвалою суду від 16.07.2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та запропоновано позивачу в 5 - денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду.

19.07.2019 року недоліки позовної заяви Позивачем усунуто.

Ухвалою суду від 25.07.2019 року відкрито провадження у цій справі та вирішено здійснювати її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Крім того, встановлені сторонам строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив та заперечення.

15.08.2019 року до суду надійшли пояснення (відзив) на позовну заяву, в якому третя особа просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Як зазначає третя особа, згідно реєстраційних та облікових даних, ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) здійснює діяльність, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування (КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права). Також з 15.05.2013 року являється інвалідом 2 групи, який відповідно до п. 4 ст. 4 Закону №2464 звільняються від сплати за себе єдиного внеску, однак згідно п.2 ч.1 ст.7 Закону № 2464 зобов`язаний нараховувати і сплачувати єдиний внесок, як особа, яка провадить незалежну професійну діяльність. На підставі інформації визначеної в інтегрованій картці платника податку, контролюючим органом нараховано єдиний внесок за ознакою професійної незалежної діяльності. Свої дії відповідач вважає правомірними, а тому просить відмовити у позові.

На адресу суду 19.08.2019 року надійшла відповідь на відзив (пояснення) у якій позивач не погоджується із позицією ГУ ДФС у Вінницькій області з викладеною у поясненнях, посилаючись на доводи які великою мірою дублюються із позовної заяви. Додатково зазначив, що п.3 ст.65 ПК України встановлено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи до контролюючого органу за місцем постійного проживання, при цьому у відповідності до пп.4 п.4 ст.65 ПК України контролюючий орган зобов`язаний відмовити в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Відтак, навіть, за умови подання Позивачем до податкового органу заяви про взяття його на облік, як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), останній зобов`язаний відмовити у взяті на такий облік, оскільки Позивач вже взятий на облік, як самозайнята особа - як фізична особа-підприємець.

Особисто, ОСОБА_1 , будь-яких заяв до податкового органу, про взяття себе на облік, як особу, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, не подавав.

Також наголосив, що відповідно до ст.7 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" Єдиний внесок нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, а тому для цілей сплати податків і зборів, адвокатська діяльність вважається підприємницькою діяльністю, оскільки у відповідності до ст. 41 ГК України, діяльність направлена на отримання прибутку, є підприємництвом. На підставі ст.42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, що закріплено ст.50 ЦК України, і яка, у відповідності до ст.45 ГК України, в Україні здійснюється в будь-яких організаційних формах, передбачених законом, на вибір підприємця, при цьому, згідно ст.44 ГК України, одним з основних принципів підприємницької діяльності є вільний вибір підприємцем видів підприємницької діяльності. Іншими словами, особа, яка має право на здійснення адвокатської діяльності має право на вибір форми здійснення такої діяльності, як особа яка провадить незалежну професійну діяльність або, як фізична особа-підприємець.

З урахуванням наведеного, ОСОБА_1 обрав для себе, форму ведення підприємницької діяльності, пов`язаної із здійсненням адвокатської діяльності, по КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права, у статусі фізичної особи-підприємця, а тому нарахування йому будь-яких податків і зборів, у тому числі єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність, є протиправним.

Відповідачем не було надано до суду відзиву в порядку передбаченому ст. 162 КАС України.

Ухвалою суду від 23.09.2019 року провадження у цій справі зупинено до набрання чинності рішенням Верховного Суду у зразковій справі №520/3939/19 (Пз/9901/10/19). Зобов`язано сторони повідомити суд про усунення обставин, що слугували зупиненню провадження у справі.

Ухвалою суду від 08.10.2019 року в задоволенні клопотання представника позивача про поновлення провадження в адміністративній справі №120/2236/19 відмовлено.

Ухвалою суду від 28.12.2019 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 поновлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 з 29.05.2001 року перебуває на обліку в податковому органі як фізична особа-підприємець, що обрала спрощену систему оподаткування (2 група) та є платником єдиного соціального внеску.

Відповідно до пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 , виданого Пенсійним фондом України 15.05.2013 року ОСОБА_1 є інвалідом другої групи та отримує пенсію по інвалідності.

Позивач має свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, відомості про нього, як про адвоката внесені до Єдиного реєстру адвокатів України, здійснює свою діяльність індивідуально.

21.05.2019 року Головним управлінням ДФС у Вінницький області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 10423-17, щодо ОСОБА_1 зі сплати Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 3442,24 грн.

Рішенням ДФС України № 30894 16/99-99-11-05-02-25 від 05.07.2019 року, вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 10423-17 від 21.05.2019 року скасовано, із зобов`язанням Головне управління ДФС у Вінницький області сформувати та направити нову вимогу, з посиланням на те, що згідно реєстраційних даних АІС "Податковий Блок" позивач перебуває на обліку, як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) - встановлення ознаки з 26.12.2012 року.

Вказане рішення відповідача, в частині зобов`язання Головне управління ДФС у Вінницький області сформувати та направити нову вимогу, з посиланням на те, що згідно реєстраційних даних АІС "Податковий Блок" позивач перебуває на обліку, як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) - встановлення ознаки з 26.12.2012 року, Позивач вважає протиправним, у зв`язку з чим, звернувся до суду з позовом про її скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

За визначенням підпункту 14.1.226 пункту 14.1 статті 14 ПК України незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою-підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п. 65.1 ст. 65 14 ПК України взяття на облік фізичних осіб-підприємців у контролюючих органах здійснюється за податковою адресою на підставі відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, наданих державним реєстратором згідно із Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань".

Разом з тим, згідно з п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, що передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.

При цьому, відповідно до пп. 65.4.4 п. 65.4 ст. 65 ПК України контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, податковим законодавством виключена можливість подвійного взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа (фізична особа-підприємець).

Крім того, факт наявності в особи статусу фізичної особи-підприємця автоматично виключає можливість її взяття на облік в податкових органах як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

Відповідно до положень пунктів 178.1, 178.2 статті 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

З аналізу зазначених положень законодавства слідує, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, оподаткування доходів від отримання якої регулюється статтею 178 ПК України, лише у випадку, якщо така особа не зареєстрована як фізична особа-підприємець відповідно до вимог законодавства.

Крім того, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України № 2464-VI від 08.07.2010 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" (далі - Закон № 2464-VI) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

В силу вимог п. 4, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, та особи, які провадять незалежну професійну діяльність а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності

Отже, законодавець розмежовує фізичних осіб-підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність. При цьому порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом № 2464- VI не передбачений.

Згідно з ч. 3 ст. 5 Закону № 2464-VI взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1 до Порядку обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 116 від 24.11.2014.

Суд зауважує, що оскільки позивача зареєстровано як фізичну особу-підприємця згідно з Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань", а тому до нього не можуть застосовуватись положення ч. 3 ст. 5 Закону № 2464-VI.

Зазначені висновки суду підтверджуються також положеннями п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI, відповідно до яких єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пп. 4 (крім фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 ч. 1 ст. 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Позивач, перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинний перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 2 групи єдиного податку із зареєстрованим видом діяльності (діяльність у сфері права).

Водночас, при ухваленні рішення у даній справі, яка є типовою, судом, відповідно до частини третьої статті 291 КАС України враховані правові висновки Верховного Суду, викладені в рішенні від 02.09.2019 року, за результатами розгляду зразкової справи №520/3939/19-а. Так, в межах даної зразкової справи Верховний Суд вказав, що за наявності існуючого правового регулювання, взяття та перебування на обліку платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності не передбачено.

Враховуючи наведене, суд дійшов до висновку, що рішенням ДФС України № 30894 16/99-99-11-05-02-25 від 05.07.2019 року, яким серед іншого, зобов`язано Головне управління ДФС у Вінницький області сформувати та направити нову вимогу, з посиланням на те, що згідно реєстраційних даних АІС "Податковий Блок" позивач перебуває на обліку, як фізична особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) - встановлення ознаки з 26.12.2012 року - є протиправним та підлягає скасуванню.

Так як позивач звільнений від сплати судового збору, питання про розподіл судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, не здійснюється.

Керуючись статтями 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення про результати розгляду скарги Державної фіскальної служби України № 30894 16/99-99-11-05-02-25 від 05.07.2019 року, в частині зобов`язання Головне управління ДФС у Вінницький області сформувати та направити нову вимогу на адресу ОСОБА_1 про сплату боргу (недоїмки) зі сплати Єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_1 , (РНОКПП - НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач - Державна фіскальна служба України (код ЄДРПОУ - 39292197, 04053, м. Київ, Львівська площа, б.8; МСП 04053);

Третя особа - Головне управління ДФС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ - 39402165, вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100)

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом Суддя

Секретар