Справа № 120/423/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

26 грудня 2019 р. Справа № 120/423/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Дмитришеної Р.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: Шевчука В.Г.

представника відповідача: Пинзар О.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: Головного управління ДПС у Вінницькій області

до: фізичної особи ОСОБА_1

про: стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДФС у Вінницькій області (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення податкового боргу.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг у сумі 72886,40 грн з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості. Вказаний борг на день подання адміністративного позову відповідачем не сплачено, що стало підставою для звернення до суду із вимогою про стягнення заборгованості.

Ухвалою суду від 08.02.2019 відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження. Даною ухвалою також надано відповідачу строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідно до матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження разом із позовною заявою з додатками вручена відповідачу 13.02.2019. Натомість у встановлений судом строк відповідач своїм процесуальним правом щодо подання відзиву на позовну заяву не скористався. Про причини неподання відзиву на позовну заяву не повідомив.

10.04.2019 ухвалою суду продовжено процесуальний строк для проведення підготовчого провадження на тридцять днів.

Ухвалою суду від 06.05.2019 провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі №120/4261/18-а.

Ухвалою суду від 02.09.2019 задоволено клопотання представника Головного управління ДФС у Вінницькій області про поновлення провадження у справі. Поновлено провадження у справі.

01.10.2019 ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача про заміну сторони його правонаступником. Замінено позивача - Головне управління ДФС у Вінницькій області його правонаступником - Головним управлінням ДПС у Вінницькій області.

31.10.2019 на адресу суду від представника позивача надійшла позовна заява (із урахуванням виправлених описок), як заява про зменшення позовних вимог. Згідно із якою остаточними позовними вимогами є стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 54 877,14 грн.

Ухвалою суду від 05.11.2019 задоволено клопотання представника позивача та замінено статус відповідача у справі з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на фізичну особу ОСОБА_1 . Заяву про зменшення позовних вимог від 28.10.2019 прийнято до розгляду.

Ухвалою суду від 12.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.12.2019.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити, з підстав викладених у позовній заяві та усних поясненнях, наданих під час судового розгляду справи.

Представник відповідача, в свою чергу, під час надання пояснень не заперечувала щодо наявності заборгованості у позивача, втім заперечувала щодо задоволення позовних вимог, з огляду на те, що суд змінив статус відповідача у справі з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на фізичну особу ОСОБА_1 , тоді як мав здійснити заміну відповідача у справі відповідно до положень КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Станом на дату звернення до суду за відповідачем рахувалась заборгованість в сумі 72866,40 грн, у зв`язку із несплатою податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки. Наявність вказаної заборгованості підтверджується довідкою про суму податкового боргу та витягом з облікової картки платника податку.

Відповідна заборгованість виникла на підставі податкових повідомлень-рішень №0-0218 від 03.05.2018, №0-0218 від 03.05.2018, №0-0218 від 03.05.2018, №0-0218 від 03.05.2018, №109418-02 від 19.06.2017, №109419-02 від 19.06.2017, №109420-02 від 19.06.2017, №109417-02 від 19.06.2017 та податкової вимоги за №121245-02 від 25.09.2017.

Водночас судом встановлено, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 р. у справі № 120/4261/18-а адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області від 03.05.2018 року №0-0218. В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11 липня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 05 лютого 2019 року - без змін.

Разом з тим, враховуючи заяву представника позивача про зменшення позовних вимог, станом на 07.08.2019 сума податкового боргу за фізичною особою ОСОБА_1 становить 54887,14 грн.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступним.

Згідно із ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач як платник податків зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п. 57.2 ст. 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, та надсилає (вручає) податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум платнику податку, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму податкового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі та в статті 297 Митного кодексу України, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

В силу вимог п. 56.18 ст. 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно з пп. 129.1.1 п. 129.1 ст. 129 ПК України пеня нараховується після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу. Нарахування пені розпочинається при самостійному нарахуванні суми грошового зобов`язання платником податків - від першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошового зобов`язання, визначеного цим Кодексом.

За змістом пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Судом встановлено, що станом на 07.08.2019 за відповідачем рахується заборгованість зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки в сумі 54408,09 грн, з яких: основного платежу - 54408,09 грн, пені - 469,05 грн. Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.

Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно із матеріалами справи, на адресу позивача надсилалась податкова вимога за № .09.2017 на суму боргу в розмірі 16155,74 грн, після чого податковий борг збільшився і повністю не погашався.

Відповідно до пп. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган вправі звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

При цьому, суд відхиляє позицію представника відповідача, в якій остання вказує на те, що суд мав здійснити заміну відповідача, а не змінити статус відповідача у справі з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на фізичну особу ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 24 ЦК України фізичною особою вважається людина як учасник цивільних відносин.

Відповідно до ст. 50 ЦК України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом. Фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

З аналізу наведеного можна дійти висновку, що громадянин, після проходження відповідних реєстраційних процедур згідно з Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" до свого статусу фізичної особи, якого він набув з моменту народження, набуває додаткової ознаки - «підприємець».

Таким чином, фізична особа може набути статусу суб`єкта підприємницької діяльності лише за умови її реєстрації у встановленому порядку. У випадку, що розглядається відповідачем у справі є одна і та ж фізична особа ОСОБА_1 , без статусу підприємця, який за своїми зобов"язаннями має заборгованість за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Заборгованість за відповідачем виникла на підставі податкових повідомлень-рішень за платежем податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які винесені фізичній особі ОСОБА_1 . Наявність заборгованості у розмірі 54877,14 грн за фізичною особою ОСОБА_1 підтверджується довідкою Головного управління ДФС у Вінницькій області за №18132/Ф/02-32-51-07 від 07.08.2019 та не заперечується самим представником відповідача.

З огляду на викладене суд приходить до переконання, що вимоги позивача про стягнення з фізичної особи ОСОБА_1 податкового боргу в сумі 54408,09 грн є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень КАС України, судові витрати на користь позивача не стягуються.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 194, 205, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області - задовольнити.

Стягнути з фізичної особи ОСОБА_1 (іден. код. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) податковий борг у сумі 54 877,14 грн (п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сімдесят сім гривень 14 копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: фізична особа ОСОБА_1 (іден. код. НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ); Головне управління ДПС у Вінницькій області (, адреса: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21100).

Повний текст рішення суду складено: 09.01.20

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна