Справа № 200/11942/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 р. Справа№200/11942/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Чекменьов Г.А., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання рішення протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах від 27.12.2018 року, разом з якою подав необхідний пакет документів, в тому числі, і копію трудової книжки. Проте відповідач своїм рішенням від 25.03.2019 року за № 17 відмовив в призначені пенсії на пільгових умовах, не зарахувавши певні періоди трудової діяльності. Не погодившись із вказаним рішенням позивач зазначив, що на момент звернення його загальний страховий стаж складає 29 років, 10 місяців, 5 днів, з них пільговий стаж з урахуванням спірних періодів складає 16 років, 4 місяці, 14 днів. Відповідно, він має право на призначення пенсії, на підставі чого просив:

- визнати протиправним і скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.03.2019 року за № 17 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах за списком № 1;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 27.12.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до пункту "а" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням пільгового стажу роботи в шахті імені М.О. Ізотова у м. Горлівка у складі виробничого об`єднання «Артемвугілля», за періоди гірничої роботи:

- з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року;

- з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року;

- з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року;

- з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року;

- з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року;

- з 16.02.1993 року по 30.06.1997 року,

враховуючи висновки суду в судовому рішенні за даним позовом.

На адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що позивач звертався до Слов`янського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Донецької області із заявою № 21714 від 27.12.2018 року про призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При обробці наданих документів відповідачем до пільгового стажу не зараховано періоди роботи позивача в ДП "Артемвугілля" з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року, з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року, з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року, з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року, з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року, з 16.02.1993 року по 30.06.1997 року, оскільки, відповідно до листа ДП "Артемвугілля" воно перереєстровано на підконтрольній українській владі території, але не має можливості надати первинні документи для проведення перевірки достовірності видачі довідок про пільговий стаж роботи у зв`язку зі зберіганням їх оригіналів в архіві підприємства на тимчасово непідконтрольній українській владі території. Позивачу також не зараховано до загального стажу період з 03.07.1985 року по 10.06.1989 року по військовому квитку НУ № 8736872 від 24.04.1987 року в зв`язку з наявністю виправлень у ньому. Зазначене рішення відповідач вважає законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Ухвалою від 09 жовтня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ухвали суду від 11 листопада 2019 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З`ясовуючи, чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки від 12.12.2018 року № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи фактичним місцем проживанням позивача є: АДРЕСА_1 .

В матеріалах справи також мається свідоцтво про зміну прізвища видане відділом РАЦС Калінінського району м. Горлівки 26 листопада 1991 року за № 29, відповідно до якого ОСОБА_1 раніше мав прізвище ОСОБА_1 (а.с.18).

27.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення пільгової пенсії відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Селидовського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.03.2019 року за № 17 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії. Відмову у зарахуванні вказаного пільгового стажу відповідач обґрунтував неможливістю перевірки довідок на підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Страховий стаж роботи позивача на момент звернення за призначенням пенсії склав - 23 років, 10 місяців, 5 днів, в тому числі пільговий стаж за списком № 1, шахтарі - 06 роки 01 місяців 23 днів (а.с.10-11).

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що спірні періоди роботи підтверджуються записами в трудовій книжці серії НОМЕР_3 , виданої 10.07.1982 року (а.с.69-75).

Так, трудова книжка позивача має наступні записи:

записи 3-4 - про роботу гірником підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта ім. М.О.Ізотова» з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року;

записи 5-6 - про навчання та роботу гірником очисного забою підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта імені М.І. Калініна» в м. Горлівці з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року;

записи 7-8 - про роботу гірником підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта ім. М.О.Ізотова» в період з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року;

записи 9-10 - про навчання в Горлівському індустріальному технікумі «імені К.А. Рум`янцева» в період з 01.09.1981 року по 10.15.1985 року;

записи 11-12 - щодо роботи гірником підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта ім. М.О.Ізотова» з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року;

запис 13 - «Служба в Советской Армии» (мовою оригінала), з 28.04.1987 року по 10.06.1989 року, згідно військового квитка № 8736872 від 24.04.1987 року;

записи 14-16 - про роботу учнем та забійником з повним підземним робочим днем на підприємстві «шахта ім. М.О.Ізотова» з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року;

записи 17-18 - про роботу гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта імені М.І. Калініна» в м. Горлівці з 16.02.1993 року по 12.04.1994 року;

записи 19-20 - про роботу сторожем в нічний час на ТОВ «Авто-3» з 16.04.1994 року по 30.08.1996 року;

записи 21-22 - про роботу гірничим майстром підземним з повним робочим днем в шахті на підприємстві «шахта імені М.І. Калініна» в м. Горлівці з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року.

Всі записи в трудовій книжці містять відповідні посилання на номера наказів та свідоцтв про навчання, печатки підприємств та підписи відповідальних осіб.

Навчання позивача в Горлівському індустріальному технікумі імені К.А. Рум`янцева по спеціальності «підземна розробка вугільних родовищ», підтверджується копією диплому з відзнакою ЖТ-І № 052998 від 14.06.1985 року № 13409 про присвоєння кваліфікації гірничого техніка (а.с.12).

Позивачем також надано копію військового квитка № 8736872 від 24.04.1987 року про проходження позивачем військової служби в період з 28.04.1987 року по 11.06.1989 року (а.с.13).

Оригінали вказаних документів у судовому засіданні на стадії підготовчого провадження були надані представником позивача для огляду.

До відзиву на позовну заяву відповідач надав документи, що були додані позивачем до заяви про призначення пенсії, серед яких є довідки про підтвердження наявного трудового стажу при призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, котрими підтверджується пільговий стаж роботи позивача згідно з записами у трудовій книжці (а.с.35, 36, 39, 43, 45).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам з урахуванням наданих суду доказів, суд зазначає про таке.

За приписами статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Статтею 8 Закону № 1058-IV передбачене право громадян на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом, досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Стосовно правового регулювання спірних відносин суд вказує, що абзацом першим частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV (надалі - Закон №1058-IV) визначено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не менші ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до приписів частини 4 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Нормами статті 114 Закону № 1058-IV визначено особливості призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону (частина 1 статті 114 Закону №1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

При обчисленні страхового стажу позивача, до складу якого входять періоди роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а саме трудовою книжкою та положеннями Закону України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 1.6, 1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України №1058-ІV, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, звернення особою за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію, але не раніше, ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за пенсією вважається день приймання органом, що призначає пенсію, заяви про призначення, перерахунок, відновлення або переведення з одного виду пенсії на інший.

Розділом 2 цього Порядку визначений вичерпний перелік документів, що мають бути подані особою, яка звертається за призначенням пенсії. Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 цього Порядку до заяви про призначення пенсії за віком за відсутності трудової книжки мають бути додані у тому числі документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 також визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з пунктами 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, в тих випадках, коли у трудовій книжці немає відомостей, які визначають право на пенсію на пільгових умовах чи за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період робот; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка; атестація робочого місця.

Зазначену довідку видає підприємство, установа чи організація, де працювала особа. Якщо підприємство в стадії ліквідації, то уточнюючу довідку надає ліквідатор або його правонаступник на підставі первинних документів за час виконання робіт.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до пункту 3 статті 44 Закону № 1058-У та пункту 4.2 розділу IV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 - органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383). Цей Порядок регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до пунктів «а», «б» статті 13 та статті 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до пункту 3 Порядку, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.

Список №1 виробництв, робот, професій, посад і показника для начислення стажу роботи, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає всіх робітників, зайнятих повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень.

Відповідно до пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З урахуванням нормативного регулювання спірних відносин суд зазначає про таке.

Судом встановлено, що основним документом, який підтверджує трудову діяльність позивача, є трудова книжка, відповідно до записів якої підтверджується пільговий характер роботи ОСОБА_1 , зокрема за періоди:

з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року;

з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року;

з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року;

з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року;

з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року;

з 16.02.1993 року по 12.04.1994 року;

з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року.

Проте судом встановлено, що період з 16.04.1994 року по 30.08.1996 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу, оскільки позивач працював сторожем в нічний час на ТОВ «Авто-3» та займана посада не належить до робіт визначених списком № 1.

Крім того позивачем надані відповідні довідки про підтвердження наявного трудового стажу при призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, які, як слідує з пояснень відповідача, він не прийняв посилаючись на лист від 17.02.2017 року № 17.02/5 ДП "Артемвугілля", до якого входили підприємства «шахта ім. М.О.Ізотова» та «шахта імені М.І. Калініна» в м. Горлівці, оскільки воно перереєстровано на підконтрольній українській владі території, але не має можливості надати первинні документи для проведення перевірки наданих довідок про пільговий стаж роботи. Однак з цього приводу суд зауважує, що довідки про підтвердження наявного трудового стажу при призначені пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній видані ДП "Артемвугілля", 20.12.2018 року, тоді як лист ДП "Артемвугілля" (а.с.35-36), на який посилається відповідач суду не надано.

Тому суд зазначає, що пунктом 3 статті 44 Закону № 1058-IV та статтею 101 Закону № 1788-XII закріплено право органів Пенсійного фонду вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Отже, позивач не може нести відповідальність за знаходження первинних документів підприємства на непідконтрольній українській владі території, тим паче за зміст довідок що надало підприємство.

Щодо не зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду військової служби з 28.04.1987 року по 10.06.1989 року, оскільки в військовому квитку є виправлення, відповідач не обґрунтував, якими нормами права передбачені такі вимоги до заповнення військового квитка, а суд при досліджені матеріалів справи встановив відповідність виданого військового квитка також записом у трудовій книжці, та відповідність виправлень у військовому квитку свідоцтвом про зміну прізвища.

Судом також встановлено, що позивач пройшов навчання в технікумі за спеціальністю «підземна розробка вугільних родовищ» в період з 01.09.1981 року по 10.15.1985 року та після проходження строкової військової служби 10.06.1989 року працевлаштувався за набутою спеціальністю учнем забійника з повним робочим днем під землею в шахті 21.08.1989 року.

За таких обставин суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині зарахування періоду проходження військової служби з 28.04.1987 року по 10.06.1989 року до пільгового трудового стажу.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а (провадження №К/9901/201/17) оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.

Таким чином, формальні обставини для не можуть бути підставою для обмеження в реалізації конституційного права особи на соціальний захист, в зв`язку з тим, що інших можливостей підтвердження спірного трудовий стажу не існує, суд дійшов висновку що відповідач не спростував належними та допустимими доказами відмову у зарахуванні до пільгового трудового стажу спірних періодів роботи ОСОБА_1 , окрім періоду з 16.04.1994 року по 30.08.1996 року.

Згідно статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Статтею 58 Закону № 1058-IV визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

Згідно з нормами статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини 2).

Відповідно до частини 4 вказаної статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.03.2019 року за № 17 підлягає визнанню протиправним та скасуванню із зобов`язанням відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні щодо зарахування до пільгового стажу таких періодів роботи позивача:

- з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року;

- з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року;

- з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року;

- з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року;

- з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року;

- з 16.02.1993 року по 12.04.1994 року;

- з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року;

- та періоду військової служби з 28.04.1987 року по 10.06.1989 року.

Водночас суд зауважує, що період роботи позивача на ТОВ «Авто-3» з 16.04.1994 року по 30.08.1996 року не підлягає зарахуванню до пільгового стажу. Оскільки вказаний період заявлений у складі позовних вимог, позов підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сума 683,02 грн.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 25.03.2019 року за № 17 про відмову в призначені пенсії на пільгових умовах за списком № 1 ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 27.12.2018 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 з урахуванням висновків суду про зарахування до пільгового трудового стажу таких періодів роботи позивача:

- з 30.06.1983 року по 25.08.1983 року;

- з 28.05.1984 року по 04.07.1984 року;

- з 03.12.1984 року по 20.04.1985 року;

- з 03.07.1985 року по 23.04.1987 року;

- з 21.08.1989 року по 30.01.1993 року;

- з 16.02.1993 року по 12.04.1994 року;

- з 27.09.1996 року по 30.06.1997 року;

- період військової служби з 28.04.1987 року по 10.06.1989 року.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 683 (шістсот вісімдесят три) грн. 02 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 03 січня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов