Справа № 1.380.2019.006299
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006299
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Качур Р.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУПФУ у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним і скасувати Рішення ГУПФУ у Львівській області № 285 від 12 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати ГУПФУ у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 24 липня 2005 року по 20 серпня 2018 року на посадах електрозварника ручного зварювання в AT "Полюс Красноярськ" (у 1999 р. - ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", у 2015 р. - AT "Золотодобувна компанія "Полюс"), що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати ГУПФУ у Львівській області призначити (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21 серпня 2018 року із урахуванням довідок, які видані AT "Полюс Красноярськ" від 20.06.2018 № 1, від 25.09.2018 № 7 про заробітну плату (дохід) з 2005 року по 2018 рік та даних Акту документальної перевірки достовірності відомостей про застрахованих осіб № 18/19 від 26.03.2019.

Позивач не погоджується з рішенням ГУ ПФУ у Львівській області № 285 від 12.08.2019 про відмову в призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки вважає, що має право на пенсію за віком в її пільговому обчисленні, так як до стажу його роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 підлягає зарахуванню стаж роботи на посаді електрозварювальника в AT «Полюс Красноярськ».

Ухвалою суду від 02.12.2019 позовну заяву залишено без руху для усунення її недоліків, шляхом подання до канцелярії суду чи надіслання на адресу суду (вул. Чоловського, 2, м. Львів, 79018) оригіналу документу про сплату судового збору у сумі 2305,20 грн.

Ухвалою суду від 12.12.2019 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Запропоновано відповідачу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати до суду відзив на позовну заяву, а також роз`яснено сторонам, що позивач має право подати до суду відповідь на відзив, а відповідач - заперечення у строк протягом п`яти днів з дня отримання відзиву або відповіді на відзив.

03.01.2020 за вх. № 255 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому він позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити. В обґрунтування такого вказує, що відповідно до записів трудової книжки позивача та довідки позивач працює в ЗАТ «Золотодобувна компанія «Полюс» Російської Федерації з 24.07.2005. Проте відділом оцінки пенсійних прав застрахованих осіб Пенсійного фонду Російської Федерації не надіслано висновку про те, що визнається право на пільгове забезпечення позивача згідно пенсійного законодавства Російської Федерації . Крім цього, довідки про пільговий характер праці не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зразком, передбаченим п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 - не завірені керівником організації, а також дані в довідках про заробіток не відповідають долученим до акту перевірки особових рахунків про заробіток заявника, довідка про заробіток не містить підпис керівника та головного бухгалтера.

Разом із відзивом на позовну заяву відповідач заявив клопотання про розгляд справи за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 10.01.2020 у задоволенні такого клопотання відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив таке.

Позивач, ОСОБА_1 з 2005 року по цей час працює на посадах електрозварника ручного зварювання, що підтверджується записами у Трудовій книжці серії НОМЕР_1 (а.с. 30-38). Загальний страховий стаж роботи позивача становить 39 років 07 місяців 04 дні, а стаж роботи, що дає право на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах - 12 років 12 місяці 10 днів.

24 липня 2018 року позивач звернувся до Залізничного відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 (а.с. 40).

ГУПФУ у Львівській області зроблено запити про перевірку поданих позивачем документів, а також щодо отримання додаткових відомостей для призначення пенсії листами від 13.08.2018 № 1744/02.10-10, від 09.11.2018 № 2925/02.10-10, від 06.02.2019 № 715/02.10-10, від 02.09.2019 № 4011/02.10-11, від 02.09.2019 № 4010/02.10-10 (а.с. 42-47)

На вищевказані листи Залізничним відділом обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області отримано відповіді, що підтверджується листами Пенсійного фонду Російської Федерації від 09.10.2018 № АЕ-0750/1108-18, від 26.03.2019 № 18/19 (Акт про результати перевірки факту роботи застрахованої особи на відповідних видах робіт та Акт документальної перевірки достовірностей відомостей про застрахованих осіб), від 22.05.2019 № АЕ-4424/1108-19 (а.с. 48-50, 90-92, 99-100).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.08.2019 № 3655/03.08.10 (а.с. 56-59) позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2. Така відмова обґрунтовується тим, що відділом оцінки пенсійних прав застрахованих осіб Пенсійного фонду Російської Федерації не надіслано висновку про те, що визнається право на пільгове забезпечення позивача згідно пенсійного законодавства Російської Федерації . Крім цього, довідки про пільговий характер праці не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за зразком, передбаченим п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 - не завірені керівником організації, а також дані в довідках про заробіток не відповідають долученим до акту перевірки особових рахунків про заробіток заявника, довідка про заробіток не містить підпис керівника та головного бухгалтера.

Позивач, вважає таке рішення ГУ ПФУ у Львівській області щодо відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» протиправним та необґрунтованим, тому звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993 року, встановлено те, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Згідно зі статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року (далі - Угода від 13.03.1992 року) для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою.

Відповідно до статті 11 Угоди від 13.03.1992 року необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації.

Із змісту наведених норм вбачається, що пенсія призначається за нормами законодавства країни, де проживає особа, а стаж, набутий на території однієї із зазначених в Угоді держав, зараховується до пільгового у разі, якщо такий стаж взаємно визначений Сторонами. Це означає, що у випадку виникнення спору у таких питаннях, суду слід перевірити умови, за яких такий стаж підлягає зарахуванню до пільгового відповідно до законодавства країни, де особа його набула.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно зі статтею 4 Закону № 1058-IV законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші норми, ніж ті, що передбачені законодавством України про пенсійне забезпечення, то застосовуються норми міжнародного договору.

У ч. 1 ст. 114 Закону № 1058-IV встановлено те, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Судом встановлено, що позивач на момент звернення до відповідача досягнув 55 років, а його страховий стаж становить 39 років 07 місяців 04 дні, що відповідачем не заперечується та підтверджуються зробленим у оскаржуваному рішенні від 12.08.2019 розрахунком страхового стажу.

Відповідачем не враховується стаж роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, тобто з 24.07.2005 по 20.08.2018 (12 років 12 місяців 10 днів) та заробітна плата (дохід) за періоди роботи в AT «Полюс Красноярськ» на посаді електрозварника ручного зварювання, що позбавляє позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Як вбачається з матеріалів справи, AT "Полюс Красноярськ" (у 1999 році - ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", у 2015 році - AT "Золотодобувна компанія "Полюс", перейменування підтверджуються Довідкою уточнюючою характер роботи на посадах, за професіями, що дають право на дострокову пенсію № 188-с від 10 липня 2018 року), у якому позивач працює до цього часу, знаходиться на території Російської Федерації. Коли, поряд з нормами національного законодавства, підлягають застосуванню норми міжнародних договорів.

Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань здійснює міжнародне співробітництво, забезпечує виконання зобов`язань, узятих за міжнародними договорами України з питань, що належать до його компетенції (пп. 13, п. 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 р. № 280).

У ст. 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн (дата підписання: 14.01.1993 року) вказано те, що трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність. При цьому, згідно зі ст. 7 цієї Угоди питання пенсійного забезпечення регулюються Угодою про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року та двосторонніми угодами в цій галузі.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди (ст. 5). Згідно з ч. 2 ст. 6 цієї Угоди для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, отриманий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набрання чинності цією Угодою. При цьому, необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані в належному порядку на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав-учасниць Співдружності без легалізації (ст. 11 Угоди), а Держави-учасниці Співдружності, у свою чергу, беруть на себе зобов`язання вживати необхідних заходів до встановлення обставин, що мають вирішальне значення для визначення права на пенсію (ст. 10 Угоди).

Водночас, надання відділом оцінки пенсійних прав застрахованих осіб Пенсійного фонду Російської Федерації висновку про те, що визнається право на пільгове забезпечення ОСОБА_1 згідно пенсійного законодавства Російської Федерації не передбачено ані ст.ст. 6, 8, 10 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 р., ані нормами національних законів України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про пенсійне забезпечення". Положення про Державну експертизу умов праці, затверджене Постановою Ради Міністрів Української РСР від 01.12.1990 року № 357, на яке посилається Відповідач у своєму рішенні, втратило чинність ще у 2016 році.

Таким чином, позиція відповідача щодо необхідності надання висновку органами іноземної держави не відповідає чинним нормам як національного, так і міжнародного права, а відтак не може слугувати підставою для відмови у призначенні мені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та п. б ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" обов`язковою умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність результатів атестації робочого місця працівника.

При цьому, у п. 9 Постанови КМУ від 01.08.1992 № 442 "Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" (далі - Постанова) йдеться про перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників та порядок його затвердження і зберігання, наявність чи відсутність якого всупереч доводам Відповідача не пов`язується із виникненням права на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідно до п. 8 цієї Постанови, відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ. І ці результати атестації використовуються під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах (п. 10 Постанови).

Методичні рекомендації для проведення атестації робочих місць за умовами праці, розроблені на виконання Постанови № 442, закріплюють приписи про те, що результати атестації за умовами праці є основою для вирішення питань надання пенсій за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", ще раз підтверджують те, що карти умов праці в сукупності з іншими документами встановлюють право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Таким чином, безпідставним є твердження відповідача про те, що відсутність висновку про визначення права на пільгове забезпечення згідно пенсійного законодавства Російської Федерації та переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників позбавляє позивача права на пенсію за віком на пільгових умовах. Обов`язок подання цих документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах у законодавстві не встановлений. Крім цього, Листами Пенсійного фонду Російської Федерації від 09 жовтня 2018 року № АЕ-0750/1108-18, від 26 березня 2019 року № 18/19, від 22 травня 2019 року № АЕ-4424/1108-19 надано відповідачу інформацію про «визначення права на пільгове забезпечення згідно пенсійного законодавства Російської Федерації».

Верховний суд України у Постановах від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), 25 листопада 2014 року (справа № 21- 519а14), від 19 травня 2015 року (справа № 21-175а15) зробив правовий висновок, згідно з яким, комплексний аналіз норм Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 дає підстави дійти висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-ХІІ є формальна констатація факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

Для підтвердження періодів роботи в AT "Полюс Красноярськ", що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, відповідачу було надано такі документи, які встановлюють: зайнятість повний робочий день, роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників та стаж роботи на зазначених роботах та результати атестації робочих місць.

Зайнятість повний робочий день, роботу із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників та стаж роботи на зазначених роботах підтверджується Довідкою, уточнюючою характер роботи на посадах, за професіями, що дають право на дострокову пенсію № 188-с від 10 липня 2018 року, виданою AT "Полюс Красноярськ", у якій вказано, що ОСОБА_1 повний робочий день, повний робочий тиждень працює в AT "Полюс Красноярськ" на виробництвах і посадах, передбачених Списками № 1 та № 2, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів СССР від 26.01.1991. До стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах зараховується стаж в якості електрозварника ручного зварювання з 24.07.2005 по цей час.

Щодо доводів відповідача про те, що довідки про пільговий характер праці не відповідають вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, суд зазначає таке.

В силу пп. 3 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Згідно з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Із системного аналізу вищезазначених норм права не вбачається обов`язковості завірення керівником організації уточнюючих довідок.

Таким чином суд приходить до висновку, що довідки уточнюючі характер роботи на посадах, за професіями, що дають право на дострокову пенсію від 10.07.2018 № 188-с та від 21.08.2018 № 285 відповідають вимогам п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, оскільки підписані уповноваженою на те особою (за довіреністю) та завірені печаткою підприємства.

Відповідно до ст. 11 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14.01.1993, документи, видані з метою реалізації цієї Угоди на території однієї Сторони за встановленою формою, або їх копії, засвідчені в установленому порядку, приймаються на території іншої Сторони без легалізації (аналогічна норма права міститься у ст. 11 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року).

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суд, викладеній у постанові від 31 жовтня 2019 року (справа № 204/7414/16-а,), в якій він вказав, що як правильно зазначили суди попередніх інстанцій вказана особа не мала повноважень посадової (службової) особи довірителя. Проте довіреністю на неї покладені повноваження, які дають підстави для видачі від імені підприємства довідки для призначення пенсій. Зважаючи на викладене, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що довідка, видана підприємством є належним документом.

Результати атестації робочих місць підтверджуються:

- картами атестації робочого місця за умовами праці № 05 000 019 002 та № 104 060 022 002, Картою спеціальної оцінки умов праці № 1312, згідно з якими робота на посаді електрозварника ручного зварювання передбачає право на дострокове призначення пенсії по старості за Списком № 2, вид виробництва: "XXXIII Загальні професії", позиція в Списку професій, посад: 906 Електрозварник ручного зварювання (а.с. 66-73);

- переліком робочих місць, найменувань професій і посад, зайнятість на яких надає право застрахованим особам на дострокове призначення трудової пенсії, яким передбачено те, що електрозварники ручного зварювання мають право на дострокове призначення трудової пенсії: позиція по Списку № 2 - 906 (а.с. 78-80);

- наказом № 9/а від 12 березня 2003 року "Про створення постійно діючої комісії по атестації робочих місць за умовами праці" в ЗАТ "Полюс"; Наказом № 162 від 20 грудня 2003 року "Про завершення першого етапу атестації робочих місць" в ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс"; Наказом № 813а від 01 листопада 2008 року "Про проведення атестації робочих місць за умовами праці" в ЗАТ "Полюс"; Наказом № 288/2-п від 30 листопада 2011 року "Про завершення атестації робочих місць Красноярської бізнес-одиниці ЗАТ "Полюс"; Протоколом № 1 атестації робочих місць за умовами праці в ЗАТ "Полюс" від 25 листопада 2011 року; Наказом № 270/2-п від 29 липня 2015 року "Про створення постійно діючої комісії по проведенню спеціальної оцінки умов праці"; Наказом № 7-п від 19 січня 2016 року "Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці" (а.с. 81-88).

Таким чином, надані відповідачу документи констатують факт перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документально підтверджують зайнятість працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає в наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. У зв`язку із чим, стаж роботи з 24.07.2005 по 20.08.2018 (тобто, 12 років 12 місяців 10 днів) на посаді електрозварника ручного зварювання в AT "Полюс Красноярськ" підлягає зарахуванню до стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Достовірність відомостей, вказаних у вищенаведених документах підтверджується Актом про результати перевірки факту роботи застрахованої особи на відповідних видах робіт від 26.03.2019 року № 18/19.

Зважаючи на вищевикладене, для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суд приходить до висновку, що у позивача є наявний стаж не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, а саме: 12 років 12 місяців 10 днів (періоди роботи з 24.07.2005 по 20.08.2018 на посаді електрозварника ручного зварювання в AT "Полюс Красноярськ"), які підлягають зарахуванню до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, передбаченої п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на вищенаведені приписи Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України та Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн від 14 січня 1993 року та Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Щодо твердження відповідача, про те, що дані у довідках про заробіток від 20.06.2018 року № 1 (за 2006, 2007, 2018 роки) від 25.09.2018 № 7 (за 2006 рік), не відповідають долученим до акту перевірки особових рахунків про заробіток заявника, суд зазначає таке.

Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року встановлює правила обчислення розміру пенсій. Згідно із ч. З ст. 6 Угоди обчислення пенсій проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах-учасницях Угоди введена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Цією Угодою визначено стаж, який підлягає безумовному врахуванню при призначенні пенсії, і відповідно, заробіток за такий період також підлягає включенню при обчисленні пенсії.

Рішенням Економічного Суду Співдружності Незалежних Держав № 01-1/2-07 від 26 березня 2008 року визначено, що норма пункту 3 статті 6 Угоди від 13 березня 1992 року встановлює правило, згідно з яким розмір пенсії визначається із заробітку (доходу) за періоди роботи, що зараховуються до трудового стажу, і застосовується при первинному призначенні пенсії в державах-учасницях Угоди.

Таким чином, з огляду на те, що періоди роботи з 24.07.2005 по 20.08.2018 на посаді електрозварника ручного зварювання в AT "Полюс Красноярськ" зараховуються до стажу роботи, що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, то відповідно і обчислення пенсії проводиться із заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до такого стажу.

Як зазначено у абз. 5 пп. 3 п. 2.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 року № 13-1) особи, яким пенсія призначається відповідно до міжнародних договорів (угод) у галузі пенсійного забезпечення, надають документи про стаж, визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу, та довідку згідно з додатком 1 до цього Порядку.

У Додатку 1 до цього Порядку затверджено форму довідки про заробітну плату із відповідними реквізитами. При цьому, довідки про заробітну плату за період з 2005 року по 2018 рік від 20.06.2018 № 1 та від 25.09.2018, № 7, що видані AT "Полюс Красноярськ", відповідають формі довідки про заробітну плату, затвердженій Додатком 1 до вищезгаданого Порядку.

В кожній із довідок про заробітну плату, виданих AT "Полюс Красноярськ" вказано те, що підставою їх видачі є особові рахунки та з нарахованих сум здійснено відрахування у Пенсійний Фонд за встановленими тарифами, також, виплати одноразового характеру не включені.

Як вказав Верховний Суд у Постанові від 23.01.2018 року (справа № 583/392/17) позивачем вчинено усі дії та подано усі документи, необхідні для призначення пенсії із урахуванням заробітної плати, вказаній у довідці. Виходячи з викладеного, суд погоджується з висновком судів попередніх інстанцій, що довідка є такою, що відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1.

Таким чином, суд приходить до висновку про безпідставність твердження відповідача про невідповідність наданих довідок Порядку. Також безпідставним є твердження відповідача щодо відсутності підписів на довідках про заробітну плату, оскільки довідки про заробітну плату за 2005-2018 роки, від 20.06.2018 № 1 підписані директором та бухгалтером, які діють на підставі довіреностей, їх підписи засвідчуються печаткою підприємства.

Разом з тим, довідка від 25.09.2018 року № 7 (повторно надана відповідачу на його запит) підписана начальником відділу по обліку розрахунків із персоналом, який діє від імені підприємства на підставі довіреності. Цей підпис засвідчується печаткою підприємства.

Крім цього, відповідачем проведено перевірку достовірності видачі довідок про заробітну плату та отримано документи у відповідь на свої запити (Акт документальної перевірки достовірностей відомостей про застрахованих осіб № 18/19 від 26.03.2019). Як вже встановлено судом, довіреністю на певну особу можуть бути покладені повноваження, які дають їй підстави для видачі від імені підприємства довідки про заробітну плату для обчислення пенсій. Тому, така довідка, видана підприємством є належним документом про заробітну плату.

Окрім того, як вказав Верховний Суд у Постанові від 30 вересня 2019 року (справа № 638/18467/15-а) формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист. Аналогічна позиція також була висловлена Верховним Судом у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 593/283/17.

Щодо розбіжності даних у довідках про заробіток від 20.06.2018 № 1 (за 2006,2007,2018 роки від 25.09.2018 № 7 (за 2006 рік), із актом перевірки особових рахунків про заробіток, то суд звертає увагу, що при проведенні перевірки достовірності подання довідок про заробіток для обчислення пенсії згідно з первинними документами, управлінням Пенсійного фонду України виявлені розбіжності в заробітній платі, про що складено акт. Оскільки відповідачем, актом встановлена загальна сума нарахованої заробітної плати та заробіток для обчислення пенсії позивачу, то суми які зафіксовані в цьому акті, за вказаний період, повинні бути враховані для обчисленні пенсії позивача.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про те, що доводи відповідача щодо відмови позивачу у врахуванні заробітної плати за період з 2005 року по 2018 рік на підставі довідок від 20.06.2018 № 1 та від 25.09.2018 № 7, виданих AT "Полюс Красноярськ" є безпідставними, адже, у випадку виявлення розбіжностей окремих вказаних у довідках сум заробітної плати із сумами, зазначеними в акті перевірки особових рахунків, беруться до уваги відомості (суми) останнього.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

А, згідно ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач належних та достатніх доказів у спростування вищевказаних обставин суду не надав.

Оскільки, позивач пенсійного віку досягнув 20.08.2018, звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах 24.07.2018, тобто не пізніше 3 місяців з дня досягнення пенсійного віку, то в порядку, встановленому ст. 83 Закону № 1788-XII пенсія за віком на пільгових умовах підлягає йому призначенню з дня досягнення пенсійного віку.

Відповідно до вимог п.3 і п.8 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Враховуючи викладене суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до вимог ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До матеріалів справи долучено квитанцію № 0.0. від 05.12.2019 про сплату судового збору в розмірі 2305,20 грн., відповідно до ст. 139 КАС України такий підлягає поверненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, п.п. 15.5 п. 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області № 285 від 12 серпня 2019 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 24 липня 2005 року по 20 серпня 2018 року на посадах електрозварника ручного зварювання в AT "Полюс Красноярськ" (у 1999 рроці - ЗАТ "Золотодобувна компанія "Полюс", у 2015 році - AT "Золотодобувна компанія "Полюс"), що дають право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити (обчислити) і виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2, на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 21 серпня 2018 року із урахуванням довідок, які видані AT "Полюс Красноярськ" від 20.06.2018 № 1, від 25.09.2018 № 7 про заробітну плату (дохід) з 2005 року по 2018 рік та даних Акту документальної перевірки достовірності відомостей про застрахованих осіб № 18/19 від 26.03.2019.

5. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань 2 305 (дві тисячі триста п`ять) грн. 20 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 13.01.2020.

Суддя Р.П. Качур