Справа № 280/4211/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
13 січня 2020 року ЧАС Справа № 280/4211/19 : ТЕКСТ
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Сацького Р.В., за участю секретаря судового засідання Поліщука Я.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у адміністративній справі
за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )
про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.06.2019 №Ф-2305-49 про сплату боргу (недоїмки),-
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 23.12.2019 у справі №280/4211/19 позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) до Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) про визнання протиправною та скасування вимоги від 13.06.2019 №Ф-2305-49 про сплату боргу (недоїмки) - задовольнити у повному обсязі.

Визнано протиправним та скасовано вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області від 13.06.2019 №Ф-23205-49 про сплату боргу (недоїмки) ОСОБА_1 у сумі 9004,10 грн.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДПС у Запорізькій області №/827 від 11.09.2019 про застосування штрафних фінансових санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

В судовому засіданні 23.12.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Рішення в повному обсязі складено та підписано 24.12.2019.

В судовому засіданні 23.12.2019 представником позивача було зазначено, що ним будуть подані докази, на підтвердження вартості понесених судових витрат, протягом строків встановлених ч.7 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч.7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Вказана адміністративна справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

03.01.2020 через канцелярію суду (вх. №350) надійшла заява представника позивача про стягнення витрат на правничу допомогу у розмірі 12500,00 грн із доказами на підтвердження вартості понесених позивачем витрат та доказами направлення заяви на адресу відповідача. Зазначена заява направлена суду та відповідачам - 27.12.2019, що підтверджується витягом із сайту «Укрпошта».

Таким чином, заява та докази на підтвердження вартості понесених судових витрат надані в межах строку, встановленого ст.139 КАС України.

У зазначеній заяві представник позивача просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат, а саме стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів понесені позивачем судові витрати на професійну правничу допомогу, надану адвокатом Багмут Г.В. у розмірі 12500,00 грн.

Представник відповідача подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якій просив суд у задоволенні заяви про стягнення витрат на оплату правничої допомоги відмовити. В обґрунтування заяви відповідач зазначає, в матеріалах справи не зазначено витраченого адвокатом часу на здійснення ним послуг по справі №280/4211/19, детального опису вартості наданих послуг (із зазначенням вартості кожної послуги окремо), у зв`язку з чим не можливо встановити співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката із наданими ним послугами, в заяві про ухвалення додаткового судового рішення по справі не зазначено про те, що представником позивача до закінчення судових дебатів було повідомлено суд про надання доказів про судові витрати на професійну правничу допомогу у порядку ст. 143 КАС України. .

Судове засідання з питання ухвалення додаткового судового рішення призначено на 13.01.2020 об 12 год. 30 хв., про що сторони повідомлені належним чином.

Згідно з приписами ч.3 ст.252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Враховуючи, що учасники справи належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового засідання, суд вважає за можливе розглянути питання щодо винесення додаткового судового рішення в порядку письмового провадження.

Розглянувши клопотання позивача про ухвалення додаткового судового рішення, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат на професійну (правничу) допомогу суд, відповідно до положень ч.5, ч.6 ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів", ч.5 ст.242 КАС України враховує висновки Верховного суду щодо застосування норм права.

Так, у відповідності до висновків Верховного Суду, які викладені у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у порядку, передбаченому статтею 134 КАС України, яка не обмежує розмір таких витрат.

Як вбачається з аналізу наведених правових норм, документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Цей висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 815/4300/17, від 11 квітня 2018 року у справі № 814/698/16.

Частиною 1 ст.132 КАС України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 1 та 2 ст.16 КАС України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем було укладено з адвокатом Багмут Г.В. договір про надання правової (правничої) допомоги від 01.07.2019 (копія знаходиться в матеріалах справи).

За умовами договору згідно п.5.6 розділу 5 Сторони досягли домовленості, що вартість послуг Адвоката у погодинному розрахунку складає 500 (п`ятсот) грн. При цьому, одна процесуальна дія або підготовка одного процесуального документу не може бути меншою ніж 1 (одна) година праці, і коштувати менше 500 (п`ятсот) грн.

З матеріалів справи встановлено, що згідно квитанції №13563 від 27.12.2019 у справі №280/4211/19 позивачем сплачено витрати на правничу допомогу у повному обсязі.

Детальний розрахунок наведений в рахунку №1 по договору про надання правової (правничої) допомоги від 26.12.2019 та акту виконаних робіт №1 від 26.12.2019.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката навдено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Враховуючи набрання чинності з 15 грудня 2017 року нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України та запровадження положеннями цього Кодексу щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, вбачається доцільним доведення відображення адвокатом доходів, отриманих від адвокатської діяльності, незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, або в адвокатському об`єднанні шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів України від 16 вересня 2013 року №481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 2013 року за №1686/24218, або відповідних бухгалтерських документів обліку доходів юридичної особи у випадку отримання гонорару за послугами адвокатського об`єднання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 15 травня 2018 року у справі №821/1594/17 (провадження №К/9901/39873/18) та від 8 травня 2018 року у справі №810/2823/17 (провадження №К/9901/7937/18).

З наданого представником позивача розрахунку вбачається, що ряд послуг, як - то: підготовка заяви про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог, а також уточненої позовної заяви (включення до складу позову «нової» вимоги про сплату боргу недоїмки від 17.10.2019 №Ф-23205-49), відправка процесуальних документів відповідачам, нарочна подача до суду (номер 7 в рахунку №1), підготовка заяви про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог, вступ у справу іншої особи (залучення співвідповідача) (номер 3 в рахунку №1), підготовка уточненої позовної заяви (включення до складу заявлених позовних вимог вимоги про визнання протиправним та скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені) (номер 4 в рахунку №1) дублюють одна одну та не потребують спеціальних професійних навичок.

Окрім того, відправка уточненої позовної заяви та заяви про зміну предмету позову, збільшення розміру позовних вимог, вступ у справу іншої особи відповідачам; нарочна подача документів до суду (номер 5 в рахунку №1) та збір адвокатом доказів - отримання витягу з Реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (номер 1 в рахунку №1) не є діями з надання професійної правничої допомоги у даній справі.

Щодо явки до Запорізького окружного адміністративного суду, представництво 23.12.2019 інтересів у судовому засіданні на розгляді адміністративної справи №280/4211/19 (номер 8 в рахунку №1), за яку заявлено 1500,00 грн, суд зазначає, що судове засідання по даній справі відбулося 23.12.2019 початок об 11 год. 12 хв. закінчення 11 год. 59 хв., тобто розгляд справи тривав менше однієї години. Однак представником позивача заявлено 3 години із розрахунку 500,00 грн за годину.

Окрім того, суд зазначає, що позивач сам є адвокатом.

Оцінивши надані докази, суд вказує, що обсяг, види та вартість правничої допомоги є неспівмірними з урахуванням складності справи та часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та їх обсягу.

Враховуюче викладене, суд дійшов висновку що розмір заявлених представником позивача до відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою, яка була надана адвокатом Багмут Г.В. має бути зменшена на 6500,00 грн, тому сума яка підлягає задоволенню становить 6000,00 грн.

Зважаючи на викладені обставини, клопотання про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл вказаних судових витрат слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 132, 139, 241, 244, 252 та 255 Кодексу адміністративного України, суд,-

УХВАЛИВ:

1. Заяву представника позивача адвоката Багмут Гліба Вадимовича про ухвалення додаткового судового рішення у справі - задовольнити частково.

2. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, буд. 166, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 6000 (шість тисяч) грн 00 коп.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Додаткове судове рішення у повному обсязі виготовлено та підписано суддею 13.01.2020.

Суддя Р.В. Сацький