Справа № 681/1821/19
Суддя: Горгулько Н. А.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 681/1821/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року. м. Полонне

Полонський районний суд Хмельницької області в складі: головуючої судді - Гогулько Н.А.,

з участю секретаря судових засідань - Олійник Л.А., позивача - ОСОБА_3. , відповідача - Пасічника С.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_3 до інспектора поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічника Степана Васильовича, Полонського відділення поліції Шепетівського відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

в с т а н о в и в:

23.12.2019 р. до місцевого суду звернувся позивач ОСОБА_3 із вказаним адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАК №1886641 від 21.12.2019 р., за якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що 21.12.2019 р. постановою відповідача він був притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. В оскаржуваній постанові зазначено, що він 21.12.2019 р. о 10 год. 06 хв. в місті Полонне по вулиці Л.Українки, 117, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9.г ПДР. За вчинення вказаного адміністративного проступку його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що дана постанова винесена із порушенням вимог чинного законодавства, та не відповідає дійсним обставинам справи, інспектором не доведено його вину у вчиненні вказаного правопорушення, оскільки відстань від його автомобіля до пішохідного переходу була не меншою ніж 15 метрів, а тому постанова повинна бути скасована в судовому порядку.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 26.12.2019 р. відкрите провадження за вказаним позовом.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, з підстав зазначених ним в позові.

Відповідач інспектор поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічник С.В. проти позову заперечив, вказував, що ОСОБА_3 дійсно порушив ПДР здійснивши зупинку ближче 10 метрів від пішохідного переходу. Відстань була приблизно 2 метри, однак заміри не проводились, так як ОСОБА_3 на місці погоджувався з правопорушенням.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків:

З матеріалів справи вбачається, що 21.12.2019 р. інспектором поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічником С.В. винесено постанову серії ЕАК №1886641, якою на ОСОБА_3 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 255грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.122 КУпАП.

У постанові відповідачем зазначено, що 21.12.2019 р. о 10 год. 06 хв. в місті Полонне по вулиці Л.Українки, 117, здійснив зупинку ближче 10 метрів до пішохідного переходу, чим порушив п.15.9.г ПДР.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності регламентовано нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга і третя статті 122). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 258 КУпАП визначено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч. 2статті 258 КУпАП).

Згідно ч.4статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Остання, наразі, містить вимоги до змісту постанови про правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженанаказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно із частиною 1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідач, будучи органом (посадовою особою), який безпосередньо здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП), повинен був, враховуючи вимоги статті 280 КУпАП, з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 15.9 г Правил дорожнього руху України зупинка забороняється на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадків надання переваги в русі.

За змістом пункту 1.10 Правил дорожнього руху України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. Пішохідні переходи позначаються дорожніми знаками 5.35-5.37.2, дорожньою розміткою, пішохідними світлофорами. За відсутності дорожньої розмітки межі дорожньої розмітки пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів та узбіч.

Таким чином, зупинка транспортного засобу ближче 10 метрів від пішохідного переходу з обох боків від нього утворює об`єктивну сторону правопорушення, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 122 КУпАП. При цьому пунктом 15.9 г Правил дорожнього руху України однозначно визначено, що відстань у 10 метрів визначається від пішохідного переходу, а не від дорожнього знаку.

Межі пішохідного переходу відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху визначається дорожньою розміткою 1.14.1-1.14.3, і лише за відсутності такої розмітки межі дорожньої розмітки пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами.

Положеннями статей 245, 251, 252 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно дост. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пленум Верховного суду України у пункті 24 постанови від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

За положеннями ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Таким чином, у справах про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1ст.122 КУпАП, збирати докази зобов`язані працівники Національної поліції.

За змістом норм ч.1, ч.2 ст.7, ст.245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності. Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 1ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст.78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи (ч.3ст.77 КАС України).

Верховний Суд у своїй постанові від 26 квітня 2018 року у справі №338/1/17 вказав, що постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення цією особою адміністративного проступку, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

У постанові про адміністративне правопорушення від 21.12.2019 р. серії ЕАК №1886641 інспектор поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічник С.В., не навів жодного доказу на підтвердження наявності адміністративного правопорушення та винності останнього в його вчиненні. Не надано таких доказів, зокрема замірів відстані зупинки автомобіля від пішохідного переходу, фото та відеоматеріалів, відповідачем як на запит суду так і в ході розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, не надано жодних доказів на підтвердження факту порушення позивачем ОСОБА_3 ПДР України, а отже, і вчинення ним адміністративного проступку, притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися законним, унаслідок чого оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 55 Конституції України, ст.ст. 132-1, 251, 256, 258, 268, 279, 280, 283-285 КУпАП, ст.ст.6, 10,11, 12, 17, 70, 71, 94, 159-163, 171-2 КАС України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_3 до інспектора поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічника Степана Васильовича, Полонського відділення поліції Шепетівського відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити, постанову серії ЕАК №1886641 від 21.12.2018 року про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП скасувати. Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Позивач - ОСОБА_3 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач - інспектор поліції Полонського відділення поліції Шепетівського відділу поліції ГУНП України в Хмельницькій області Пасічник Степан Васильович. м. Полонне, вул. Г.Майдану,6, поштовий індекс 30500.

Відповідач - Полонське відділення поліції Шепетівського відділу Головного управління національної поліції в Хмельницькій області, що знаходиться в м. Полонне, вул. Г.Майдану,6, поштовий індекс 30500.

Повний текст рішення виготовлено 10.01.2020 р.

Суддя Н.А.Горгулько