Справа № 200/8713/19-а
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 січня 2020 р. Справа№200/8713/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Донецької області, третя особа Нікольська районна державна адміністрація, про визнання протиправним та скасування рішення № Б-3251/0-1164/0/37-19 від 18.06.2018 року щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Головного управління Держгеокадастру у Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення № Б-3251/0-1164/0/37-19 від 18.06.2018 року щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії.

Уточнивши позовні вимоги (а.с.30-33), в обґрунтування заявленого позову позивачем зазначено, що вона як громадянин України має право на безоплатну передачу земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, в тому числі для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0000 гектара. З цього приводу позивачем було подано клопотання від 17.04.2018 року до відповідача, надані документи за змістом та кількістю відповідали переліку, наведеному у статті 118 ЗК України, у клопотанні були зазначені цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Протягом місяця відповідачем не було розглянуло клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою від 17.04.2018 року та не надало відповідне вмотивоване рішення за наслідками розгляду клопотання. Після закінчення строку на надання відповіді щодо дозволу на розробку проекту щодо відведення земельної ділянки позивач уклала договір щодо розробки проекту № 15-02/06 від 14.06.2018 року і надіслала відповідачу повідомлення про це разом з копією договору.

Оскільки відповідач відмовив у затверджені проекту землеустрою, достовірно знаючи, що позивач отримав дозвіл на його розробку в силу прямих приписів закону з підстав бездіяльності суб`єкта владних повноважень, на думку позивача, в неї виникло право просити суд про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою.

З наведених підстав позивач просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.06.2018р. № Б-3251/0-1164/0/37-19 щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області;

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 та передати її у власність для ведення особистого селянського господарства із земель запасу сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої за межами населених пунктів на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області.

Ухвалою від 29 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ухвали суду від 16 вересня 2019 року розгляд справи здійснюється в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 13 листопада 2019 р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено Нікольську районну державну адміністрацію.

Учасники судового розгляду до судового засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно з частиною 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 КАС України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, у якому він зазначив, що на клопотання ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність площею 2,0000 га на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області за межами населених пунктів для ведення особистого селянського господарства була надана відповідь у встановлені статтею 118 ЗК України строки. Надання ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не представляється можливим, оскільки витребувана нею земельна ділянка входить до складу земельного масиву, на який розпорядженнями Володарської районної державної адміністрації від 28.01.2010, 29.01.2010 та 30.01.2010 №№ 55-81 надані дозволи на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок іншим 27 громадянам, термін дії дозволів не встановлювався. На даний час у Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області відсутня інформація щодо скасування дозволів на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок Нікольською районною державною адміністрацією.

Враховуючи те, що термін дії дозволів не встановлювався, наказами Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 14.11.2018 №№ 3502-СГ, 3506-СГ, 3508-СГ, 3510-СГ, 3511-СГ, 3514-СГ, 3522-СГ, 3524-СГ, 3526-СГ, 3527-СГ, 3529-СГ, 3531-СГ, 3534-СГ, 3536-СГ, 3537-СГ, 3497-СГ, 3512-СГ, 3528-СГ, 3530-СГ, 3532-СГ відповідно до вищевказаних розпоряджень затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок 20 громадянам (загальна площа 39, 6757 га) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності за межами населених пунктів на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району.

На решту земельного масиву діє розпорядження Володарської районної державної адміністрації від 29.01.2010 №№ 60, 62, 63, 65 та від 30.01.2010 №№ 70, 79, 80 № Про надання дозволу про розробку проектів землеустрою щодо передачі земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на 7 громадян. У зв`язку з тим, що відсутні правові підстави для розроблення проекту землеустрою ОСОБА_1 щодо відведення земельної ділянки без отримання дозволу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, листом від 18.06.2019 року № Б-3251/0-1164/0/37-19 проект землеустрою було повернуто.

З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - Нікольська районна державна адміністрація надала документи, витребувані ухвалою суду від 13 листопада 2019 р., зокрема, копії розпоряджень Володарської райдержадміністрації про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо передачі земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства. Про своє ставлення до заявленого позову третя особа суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі обставини.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 17.04.2018 року позивачем було подано клопотання до Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність безоплатно площею 2,0000 на території Зеленоярської сільської ради Нікольського району Донецької області, до якого було додано копію паспорта позивача та викопіювання з чергового кадастрового плану (а.с.10-11).

На вказане клопотання відповідачем надана відповідь у формі листа від 22.05.2018 року №Б-1930/0-1266/0/37-18, в якому зазначено, що згідно з інформаційною довідкою відділу у Нікольському районі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області від 18.05.2018 №415/250-18-0.30 витребувана земельна ділянка площею 2,0000 га входить до складу земельного масиву, на який розпорядженнями Володарськоїої районної державної адміністрації від 28.01.2010, 29.01.2010 та 30.01.2010 №№ 55-81 було надано дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок по 2,0000 га для ведення особистого селянського господарства 27 громадянам. Термін дії дозволів не встановлювався. У зв`язку з цим, надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою не представляється можливим (а.с.43).

14.06.2018 року позивачем на адресу відповідача було направлено повідомлення, що у зв`язку з ненаданням дозволу на розроблення проекту землеустрою у місячний строк, позивач має право замовити розроблення такого проекту без надання дозволу (а.с.16). До вказаного повідомлення був доданий договір на розроблення проекту землеустрою № 15-02/06 від 14.06.2018 року (а.с.13-15).

На вказане повідомлення відповідачем складений лист від 18.07.2018 року №Б-3240/0-1693/0/37-18, де вказано, що клопотання позивача про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою надійшло 24.04.2018 року, відповідь на нього надана листом від 22.05.2018 року з дотриманням місячного строку, тому правові підстави для розроблення проекту землеустрою відсутні (а.с.44-45).

19.04.2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено клопотання про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок за адресою Зеленоярська сільська рада Нікольського району Донецької області та передачу у власність земельної ділянки загальною площею 1,9920 га, в тому числі ріллі 1,9920 га, кадастровий номер :07:000:0844 у власність для ведення особистого селянського господарства (а.с.18).

До зазначеного клопотання позивачем були долучені: проект землеустрою, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку кадастровий номер: :07:000:0844; агрохімічний паспорт поля земельної ділянки; короткий археологічний висновок № 413 від 11.08.2018р.; висновок про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки експертами № 506/82-19 від 14.01.2019р.; довідка відділу у Нікольському районі ГУ Держгеокадастру у Донецькій області від 26.03.2018р. № Б-134/0-0.30-134/137-18 про невикористання права на безоплатну приватизацію земельної ділянки (а.с.20-26).

Судом встановлено, що протягом травня 2019 року відбувалося подальше листування між сторонами, зокрема, листом від 17.05.2019 року відповідач повідомляв про направлення запиту до Нікольської райдержадміністрації, а листом від 28.05.2019 року відповідач повідомив ОСОБА_1 про відсутність підстав для надання дозволу на розроблення проекту землеустрою (а.с.46-47).

Листом від 18.06.2019 року № Б-3251/0-1164/0/37-19, який зазначений предметом спору у цій справі, відповідач повернув позивачеві проект землеустрою, повідомивши про відсутність правових підстав для його розроблення (а.с.48-49).

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, з урахуванням встановлених при розгляді справи обставин, суд зазначає про таке.

Щодо предметної юрисдикції вказаної справи суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові 03 жовтня 2018 року у справі № 820/4149/17, де було наголошено, що позивач в своєму позові не порушує питання щодо визнання за ним права власності на земельну ділянку, а заявляє вимоги про визнання протиправним рішення суб`єкта владних повноважень, яке перешкоджає йому в оформленні документів на земельну ділянку.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про адміністративну юрисдикцію цієї справи за позовом ОСОБА_1 .

Також суд зазначає, що у назві проекту землеустрою, який просить затвердити позивач, поряд з нею вказано особу ОСОБА_4 . Проте, судом встановлено, що вказана особа безпосередньо не вступала у спірні відносини з відповідачем. Оскільки юрисдикція адміністративного суду не поширюється на спори про право, враховуючи предмет позову у цій справі в межах наявного публічно-правового спору та заявлених позовних вимог, суд не знайшов підстав для залучення зазначеної особи до розгляду цієї адміністративної справи. Клопотань з цього приводу учасниками справи заявлено не було.

Щодо нормативного регулювання спірних відносин суд вказує, що спірні правовідносини врегульовані Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Законом України «Про землеустрій». Частиною 1 статті 3 ЗК України передбачено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Відповідно до підпункту б) частини 1 статті 81 ЗК України, громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди повинні перевіряти їх на відповідність того, чи прийняті (вчинені) останні з дотриманням усіх вимог, визначених частиною 3 статті 2 КАС України.

Згідно з частиною 4 статті 122 ЗК України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2015 року №15 (далі - Положення №15) Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів.

Підпунктом 31 пункту 4 Положення № 15 визначено, що Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених ЗК України, безпосередньо або через визначені в установленому порядку його територіальні органи.

Правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29.09.2016 року № 333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25.10.2016 за №1391/29521.

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої наказом Держгеокадастру від 15.10.2015 № 600 (у редакції, чинній на момент спірних правовідносин), накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

Пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, положеннями вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань у межах повноважень територіального органу Держгеокадастру цей орган має видавати відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, волевиявлення відповідача, наведене у листі від 22.05.2018 року №Б-1930/0-1266/0/37-18, мало бути оформлено наказом.

Відсутність належним чином оформленого наказу Головного управління Держгеокадастру в області про надання дозволу або про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки після спливу встановленого законом місячного строку розгляду клопотання особи, не зважаючи на надсилання заявнику листів про розгляд клопотання, свідчить про те, що орган не ухвалив жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

За змістом частин 1 - 3 статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі, зокрема, одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У статті 121 ЗК України передбачено норми безоплатної передачі земельних ділянок громадянам. Зокрема, для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара (п. "б" ч. 1), для ведення садівництва - не більше 0,12 гектара (п. "в" ч. 1).

Підставою для набуття прав на земельну ділянку є відповідне рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Ухвалення рішення є результатом певної правової процедури, яка йому передує. Тобто, відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянам передбачає визначену земельно-правову процедуру, яка включає такі послідовні стадії:

1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність;

2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні);

3) після розроблення проекту землеустрою такий проект погоджується, зокрема з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин у відповідності до приписів статті 186-1 ЗК України;

4) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі;

5) подання громадянином погодженого проекту землеустрою до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, про що, в свою чергу, такий орган у двотижневий строк, зобов`язаний прийняти відповідне рішення.

Аналіз наведених норм права, якими врегульовано процедуру безоплатного отримання земельних ділянок, свідчить про те, що всі дії відповідних суб`єктів земельно-правової процедури є взаємопов`язаними, послідовними і спрямовані на досягнення результату у вигляді отримання земельної ділянки у власність.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Згідно з частиною 1 статті 118 ЗК України громадянин, зацікавлений у приватизації земельної ділянки, яка перебуває у його користуванні, подає заяву до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим.

Зі змісту ч. 6 статті 118 ЗК України слідує, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні, до якого додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови.

При цьому частиною 7 статті 118 ЗК України визначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки за результатами розгляду належним чином оформлених клопотання та додатків до нього, який є вичерпним, а саме:

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам прийнятих відповідно до цих законів нормативно-правових актів;

- невідповідність місця розташування об`єкта вимогам генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

У разі надання відмови особі у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою обов`язковим є зазначення конкретної підстави для такої відмови, що визначені у частині 7 статті 118 ЗК України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави зробити висновок, що ЗК України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, зокрема: невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 118 ЗК України.

Визначена законом процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «земельного» питання. У світлі вимог частини 2 статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 грудня 2019 року у справі №520/8576/18. Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За приписами абзацу 3 частини 7 статті 118 ЗК України у разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

У справі встановлено, що відмовляючи ОСОБА_1 листом від 22.05.2018 року №Б-1930/0-1266/0/37-18 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, відповідач не зазначив підстав, передбачених статтею 118 Земельного кодексу України, для такої відмови. Крім того, відмова не була прийнята у формі наказу. За вказаних обставин, відповідно до норм частини 7 вказаної статті позивач мала підстави замовити розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки без надання дозволу, про що належним чином повідомила відповідача.

Досліджуючи правомірність відмови позивачу з боку відповідача у погодженні наданого нею проекту землеустрою, суд зазначає, що відповідно до частини 8 статті 118 ЗК України проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу.

За приписами частин 5 та 6 статті 186-1 ЗК України органи, зазначені в частинах першій - третій цієї статті, зобов`язані протягом десяти робочих днів з дня одержання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або копії такого проекту безоплатно надати або надіслати рекомендованим листом з повідомленням розробнику свої висновки про його погодження або про відмову в такому погодженні з обов`язковим посиланням на закони та прийняті відповідно до них нормативно-правові акти, що регулюють відносини у відповідній сфері.

Підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Відмовляючи листом від 18.06.2019 року № Б-3251/0-1164/0/37-19 у погодженні проекту землеустрою, відповідач не зазначив про невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.

Водночас, зазначена у вказаному листі відповідача від 18.06.2019 року інформація не свідчить про наявність передбачених законом підстав для відмови у погодженні проекту землеустрою та його повернення. Так, надані відповідачем копії наказів від 14.11.2018 року про надання земельних ділянок у власність громадянам (а.с.83-103) не стосуються земельної ділянки, на яку претендує позивач, оскільки кадастрові номери земельних ділянок у зазначених наказах не співпадають з кадастровим номером земельної ділянки :07:000:0844, зазначеної позивачем.

З аналогічних підстав не перешкоджають погодженню проекту землеустрою, поданого ОСОБА_1 , матеріали, які надані Нікольською районною державною адміністрацією (а.с.128-137). Зокрема, у наданих матеріалах відсутні відомості щодо земельної ділянки з кадастровим номером :07:000:0844.

З наведених підстав суд дійшов висновку, що, відмовляючи позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та в подальшому у погодженні такого проекту, відповідач діяв всупереч нормам спеціального законодавства.

Тому заявлені у справі позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у формі листа № Б-3251/0-1164/0/37-19 від 18.06.2018 року про повернення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 у власність для ведення особистого селянського господарства підлягають задоволенню.

Водночас, розглядаючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача затвердити позивачу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 та передати її у власність для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає про таке.

Згідно з нормами статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4 частини 2).

Відповідно до частини 4 вказаної статті у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, встановивши протиправність відмови відповідача у погодженні та повернення проекту землеустрою, а також його бездіяльність щодо прийняття певного рішення у формі наказу, суд не має підстав для втручання в дискреційні повноваження відповідача шляхом зобов`язання прийняти певне рішення.

Тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути клопотання позивача про розгляд проекту землеустрою з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні. Позовні вимоги про передачу земельної ділянки у власність задоволенню не підлягають.

З наведених підстав, виходячи з аналізу норм, які регулюють спірні відносини, у їх сукупності та взаємозв`язку, враховуючи встановлені фактичні обставини, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання судових витрат суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Зважаючи на те, що при поданні позову позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сума 384,20 грн.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Донецької області (87551, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ), третя особа Нікольська районна державна адміністрація (87000, Донецька область, селище міського типу Нікольське, вулиця Свободи, 87), про визнання протиправним та скасування рішення № Б-3251/0-1164/0/37-19 від 18.06.2018 року щодо відведення земельної ділянки та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області у формі листа № Б-3251/0-1164/0/37-19 від 18.06.2018 року про повернення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 у власність для ведення особистого селянського господарства.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області (87551, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ) повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 19.04.2019 року про погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 1,9920 га кадастровий номер :07:000:0844 у власність для ведення особистого селянського господарства, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Донецької області (87551, Донецька область, м. Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Рішення складено у повному обсязі 03 січня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.А. Чекменьов