Справа № 357/10373/19
Суддя: Орєхов О. І.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 в м. Біла Церква Київської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м.Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2019 року громадянка Узбекистану ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини.

06.03.2019 року територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції - Центральним міжрегіональним управлінням Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в особі його територіального підрозділу - Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, було прийнято рішення № 12 від 06.03.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Однак, оскаржуване рішення є безпідставним та необґрунтованим, виходячи з наступного.

В обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач посилається на те, що позивач 06.03.2019 року о 15:30 години нібито завітала до приміщення Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області.

Однак, такі доводи відповідача є помилковими. Позивач не завітала до Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, а була туди примусово доставлена уповноваженими особами, без складання протоколу про її затримання.

В обґрунтування оскаржуваного рішення відповідач посилається на те, що позивач нібито була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, за адміністративним протоколом ПР ЦМУ № 000029 від 06.03.2019 року.

Однак, такі доводи відповідача є помилковими. Позивач не була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП, а адміністративне провадження за постановою ПН ЦМУ № 000029 від 06.03.2019 року закрито.

В обґрунтовування оскаржуваного рішення відповідач посилається на те, що позивач нібито немає підстав для отримання дозволу для імміграцію в Україну.

Однак, такі доводи відповідача є помилковими, адже, відповідач не довів підстави визначені ст. 10 Закону України «Про імміграцію» стосовно позивача.

Також, відповідач не довів обставини за ч. 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» стосовно позивача.

Просила суд рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області, в особі його територіального підрозділу - Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 12 від 06.03.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати ( а. с. 5-7 ).

Ухвалою судді від 20.09.2019 року позовна заява ОСОБА_1 була залишена без руху (а. с. 14-15).

18 жовтня 2019 року за вх. № 38161 судом отриманого заяву про усунення недоліків ( а. с. 18 ).

Ухвалою судді від 21 жовтня 2019 року постановлено відкрити провадження у вказані адміністративній справі та постановлено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а. с. 22-23).

Розгляд даної справи неодноразово відкладався за клопотаннями адвоката позивача - Жукова В.В. ( а. с. 37-38, 46-48, 51-52, 53-56 ).

В судове засідання позивач та її адвокат не з`явилися, 09.01.2020 року за вх. № 298 судом отримано клопотання, в якому представник позивача - адвокат Жуков В.В. просив розгляну справу без його участі.

Відповідач Центральне міжрегіональне управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в судове засідання свого представника не направило, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення про вручення.

05 листопада 2019 року за вх. № 40520 судом було отримано лист, який підписаний начальником відділу Ашуровою Л., в якому Білоцерківський РВ ЦМУ ДМС України в Київській області вважає про доцільність розгляду справи 357/10373/19, без участі представника відповідача, так як обставини справи вже досліджувалися Білоцерківським міськрайонним судом під час слухання по адміністративному правопорушенню за ст. 203 КУпАП, та покладаються на розсуд суду під час розгляду даного позову ( а. с. 36 ).

Суд, повно, об`єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 ст. 288 КАС України позовні заяви іноземців та осіб без громадянства щодо оскарження рішень про їх примусове повернення в країну походження або третю країну, а також позовні заяви центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України подаються до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів і підрозділів, органу охорони державного кордону чи Служби безпеки України або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

В оскаржуваному рішенні № 12 від 06.03.2019 року зазначено, що його може бути оскаржено в судовому порядку протягом шести місяців з моменту його отримання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернулася до суду з адміністративним позовом 17.09.2019 року ( а. с. 5 ), адміністративний позов разом із додатками позивачем було здано на пошту для відправлення 06.09.2019 року, про що в матеріалах справи свідчить відповідний поштовий конверт ( а. с. 12-13 ).

Тому, з боку позивача не було пропущено шестимісячний строк для звернення до суду для оскарження такого рішення.

Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Встановлено, що рішенням № 12 від 06.03.2019 року вирішено примусово повернути до країни походження громадянку Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборонено громадянці Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в`їзд в Україну терміном на 3 роки, зобов`язано її покинути територію України у термін до 17.03.2019 року ( а. с. 8 ).

В оскаржуваному рішенні зазначено, що 06.03.2019 року близько 15.30 годин до Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС в Києві та Київській області завітала громадянка Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка знаходиться на території України з порушенням Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства в Україні». Громадянка Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибула на територію України 17.10.2015 року маючи на меті навчання на території України. Але після закінчення терміну перебування в Україні, територію України не покинула.

За порушення правил перебування іноземних громадян на території України громадянка Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП ( адміністративний протокол ПР ЦМУ № 000029 від 06.03.2019 року ).

Зазначене рішення винесено головним спеціалістом відділу протидії нелегальній міграції управління міграційного контролю, протидії нелегальній міграції та реадмісії ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Іщенко А.П., яке затверджено начальником Білоцерківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області 06.03.2019 року Ашуровою Л.Ю .

Відповідно до ст.3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.55 Конституції Україникожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачяться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

З боку відповідача на адресу суду не надходило відзиву на адміністративний позов позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути також кваліфіковано судом як визнання позову.

Крім того, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 17 липня 2019 року позовні вимоги громадянки Узбекистану ОСОБА_1 до начальника Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Ашуравої Лариси Юріївни та Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено, скасовано постанову ПН ЦМУ № 000029, ухвалену начальником Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Ашуравою Ларисою Юріївною про накладення адміністративного стягнення на громадянку Узбекистану ОСОБА_1 та справу про адміністративне правопорушення відносно громадянки Узбекистану ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 203 КУпАП, закрито.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 19.08.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, оскаржуване рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 12 від 06.03.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було прийнято на підставі того, що громадянка Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 порушила правила перебування іноземних осіб на території України, за що остання була притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 203 КУпАП (адміністративний протокол ПР ЦМУ № 000029 від 06.03.2019 року ).

Однак, постанова ПН ЦМУ № 000029, ухвалена начальником Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області Ашуравою Ларисою Юріївною про накладення адміністративного стягнення на громадянку Узбекистану ОСОБА_1 ч. 1 ст. 203 КУпАП скасована, а справа про адміністративне правопорушення відносно громадянки Узбекистану ОСОБА_1 закрита.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення є цілком обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а рішення суб`єкта владних повноважень № 12 від 06.03.2019 року, - скасуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 2, 6-8, 19, 20, 72-78, 90, 159, 241-246, 255, 288 КАС України, ст. ст. 3, 55 Конституції України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги громадянки Узбекистану ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області про скасування рішення, - задовольнити.

Рішення Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області в особі його територіального підрозділу Білоцерківського районного відділу Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області № 12 від 06.03.2019 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянки Узбекистану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та проголошено 09.01.2020 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов