Справа № 362/5174/19
Суддя: Лебідь-Гавенко Г. М.
Дата ухвалення: 2019-11-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа 362/5174/19
Провадження 2-а/362/191/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

"26" листопада 2019 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Лебідь-Гавенко Г.М.,

за участі секретаря Шевченко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні без фіксування технічними засобами в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України в м. Василькові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Васильківського відділу поліції НПУ у Київській області Круглик Ігоря Вікторовича про оскарження термінового забороненого припису стосовно кривдника,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним адміністративним позовом, в якому просив визнати дії інспектора Калинівського ВП Васильківського відділу поліції НПУ у Київській області Круглик І.В. протиправними та скасувати «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника» серії АА№019285 від 02.09.2019 року.

Свої вимоги мотивував тим, щорішенням інспектора Калинівського ВП Васильківського ВП старшого лейтенанту поліції Круглика І.В. 02.09.2019 року винесено «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника» серії АА№ 019285. Під час розгляду даної ситуації працівники поліції не вислухали його позицію, що призвело до однобічності розгляду ситуації та прийняття не правильного та необгрунтованого рішення. Хоча згідно п. 13. «Порядку» - Особа, стосовно якої винесено припис, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту припису та пояснення по суті правопорушення, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його, які додаються до копії припису працівника уповноваженого підрозділу поліції. Працівники поліції не маючи підтвердження достовірності заяви вчиненої від імені неповнолітнього ОСОБА_2 винесли безпідставний «Терміновий заборонний припис стосовно кривдника» серії АА № 019285 тільки зі слів зацікавленої сторони, а саме ОСОБА_3 .

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити.

Відповідач або його представник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в порядку ст. 162 КАС України було подано відзив на позовну заяву в якій відповідач просить відмовити у задоволенні позовупосилаючись на обставини, викладені в відзиві на позов.

Суд, вивчивши позиції сторін, ознайомившись із матеріалами справи, вважає, що адміністративний позов задоволенню не підлягаєз наступних підстав.

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами пункту 19 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Згідно статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Судом встановлено, що 03.09.2019 рокуінспектор Калинівського ВП Васильківського ВП старший лейтенант Круглик І.В. виніс терміновий заборонний припис стосовно кривдника Серії АА№019285 щодоОСОБА_1 з якого вбачається, що приблизно 20 год. 00 хв. 13.08.2019 року ОСОБА_1 вчинив відносно свого сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 насильство в сім`ї, а саме умисні дії фізичного та психологічного характеру що полягали у висловлюванні нецензурною лайкою та наніс удар в область живота. Яким заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою строком на 10 діб з 12 год. 46 хв. 02.09.2019 року та діє до 12 год. 46 хв. 12.09.2019 року та роз`яснено положення статті 173-2 КУпАП. В присутності постраждалої особи та двох свідків (а.с. 4).

Як вбачається із протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 14.08.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулася до Васильківського відділу поліції ГУ в Київській області із заявою про те, що 13.08.2019 року близько 21 год. в м. Васильків по вул. Грушевського, біля кафе «Рістеро» її колишній чоловік, ОСОБА_1 напав на сина ОСОБА_5 , 2009 року народження, вдарив його в область грудної клітини та вибив телефон з рук (а.с.20).

За даним фактом відкрито кримінальне провадження №0001163 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с.18).

Як вбачається із пояснень ОСОБА_5 від 15.08.2019 року, останній повідомив, що він боїться батька та не виявляє бажання з ним спілкуватися через те, що він вживає наркотичні засоби. Також пояснив, що 13.08.2019 року о 20 год. 10 хв. він їхав додому на велосипеді. Коли він переїжджав біля кафе «Рістеро» то зустрів свого батька, ОСОБА_1 , який підійшов до нього та без будь-яких пояснень своєю рукою вибив мобільний телефон, якій він тримав в руках, бо мав подзвонити мамі. Потім батько спитав чому він бігає від нього тому, що я його боюся. Він йому відповів щоб він до нього не чіплявся та йшов від нього. У відповідь батько замахнувся на нього та правою рукою кулаком наніс удар йому у грудну клітину, але його кулак зіскользнув по кофті і він відчув удар. Також 14.08.2019 року близько 19 год. Він проїжджав повз річки Стугна та знову зустрів свого батька, який йшов в напрямку с. Застугна. Він зупинився щоб зателефонувати мамі, та телефон батько забрав у нього з рук та кинув телефон об землю, який розбився. Потім батько намагався скинути його з велосипеда та правою рукою штовхнув його у ліве плече та він відчув біль, і плече досі болить. Потім батько взяв його обома рукам за ребра з двох боків та почав трясти його і знову запитував чого він від нього бігає. Потім він відпустив його та почав висловлюватися в його адресу нецензурною лайкою і погрожував словесно, що якщо його раз побачить то застрелить (а.с.22-23).

30.08.2019 року до Васильківського ВП ГУНП в Київській області знову надійшла заява ОСОБА_3 , про те, що 30.08.2019 року близько 16 год. В м. Василькові по вул. Грушевського, біля супермаркету «АТБ» її колишній чоловік - ОСОБА_1 , намагався побити сина ОСОБА_5 , 2009 року в результаті чого син отримав тілесні ушкодження у вигляді забою обох колінних суглобів (а.с.25), що підтверджується копією виписки з амбулаторної картки ОСОБА_5 (а.с.27).

Як вбачається із відзиву на позовну заяву інспектором Калинівського ВП Васильківського ВП старшим лейтенантом Круглик І.В. з метою недопущення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи, враховуючи систематичні звернення ОСОБА_3 щодо вчинення домашнього насильства відносно її сина ним відповідно до вимог ст. 10 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» винесено терміновий заборонний припис стосовно ОСОБА_1 , що є дієвим заходом, так як з моменту написання останнього звернення та до цього часу будь-яких неправомірних дій з боку ОСОБА_1 в адресу його сина вчинено не було (а.с.16).

Щодо відсутності в матеріалах перевірки письмових пояснень ОСОБА_1 інспектором Калинівського ВП Васильківського ВП старшим лейтенантом Круглик І.В. пояснено, що ОСОБА_1 відмовився від надання будь-яких письмових пояснень з даного приводу, а при винесенні тимчасового заборонного припису стосовно кривдника останній в присутності двох свідків відмовився від підписання вказаного документа. Окрім цього за час перебування у приміщенні кабінету ювенальної превенції Васильківського відділу поліції під час винесення вказаного припису ОСОБА_1 не зважаючи на присутність працівників поліції поводив себе агресивно відносно сина (а.с.16-17).

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 11.3 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229 від 07.12.2017 (далі - Закон № 2229) встановлено, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Стаття 10 Закону № 2229 відносить до повноважень уповноважених підрозділів органів Національної поліції України у сфері запобігання та протидії домашньому насильству зокрема 1) виявлення фактів домашнього насильства та своєчасне реагування на них; 2) прийом і розгляд заяв та повідомлень про вчинення домашнього насильства, у тому числі розгляд повідомлень, що надійшли до кол-центру з питань запобігання та протидії домашньому насильству, вжиття заходів для його припинення та надання допомоги постраждалим особам з урахуванням результатів оцінки ризиків у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спільно з Національною поліцією України; 3) інформування постраждалих осіб про їхні права, заходи і соціальні послуги, якими вони можуть скористатися; 4) винесення термінових заборонних приписів стосовно кривдників; 6) здійснення контролю за виконанням кривдниками спеціальних заходів протидії домашньому насильству протягом строку їх дії. Уповноважені підрозділи органів Національної поліції України здійснюють повноваження у сфері запобігання та протидії домашньому насильству з урахуванням міжнародних стандартів реагування правоохоронних органів на випадки домашнього насильства та оцінки ризиків.

Відповідно до статті 1 Закону № 2229 терміновий заборонний припис стосовно кривдника - спеціальний, захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства та спрямований на негайне припинення, домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01.08.2018 № 654 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.08.2018 р. за № 965/32417 «Про затвердження Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника» (далі - Порядок № 654) терміновий заборонний припис стосовно кривдника (далі - припис) виноситься кривднику уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України (далі - уповноважений підрозділ поліції) у разі існування безпосередньої' загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи з метою негайного припинення домашнього насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення.

Відповідно до розділу II Порядку № 654 терміновий заборонний припис виноситься за заявою постраждалої особи, а також за власною ініціативою працівника уповноваженого підрозділу поліції за результатами оцінки ризиків.

Під час вирішення питання про винесення припису пріоритет надається безпеці постраждалої особи. Зазначена вимога поширюється також на місце спільного проживання (перебування) постраждалої особи та кривдника незалежно від їхніх майнових прав на відповідне житлові приміщення. При винесенні припису працівник уповноваженого підрозділу поліції отримує пояснення від кривдника, постраждалої особи (її представника), свідка(ів) (у разі наявності).

Відповідно до статті 25 Закону № 2229 та п. 4 розділу II Порядку № 654 припис може містити такі заходи: зобов`язання залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи; заборона на вхід та перебування в місці проживання (перебування) постраждалої особи; заборона в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Психологічне насильство може проявлятися в наступних діях або бездіяльності, але також не обмежуватися ними: словесні образи; погрози вбивством; погрози завдання каліцтва, травм, побиття; переслідування; залякування; приниження.

Варто зауважити, що на практиці в більшості випадків домашнього насильства,відбувається застосування одночасно декількох видів насильства, що ускладнює їх ідентифікацію і потребує уважного ставлення до постраждалих.

Однак важливо розрізняти поняття «сварка», «конфлікт», «насильство»:

Конфлікт - зіткнення протилежних інтересів і поглядів, напруження і крайнє загострення суперечностей, що призводить до активних дій, ускладнень, боротьби, що супроводжуються складними колізіями.

- особливий вид взаємодії, в основі якого лежать протилежні і несумісні цілі, інтереси, типи поведінки людей та соціальних груп, які супроводжуються негативними психологічними проявами.

- це зіткнення протилежно спрямованих, несумісних одна з одною тенденцій (потреб, інтересів, ціннісних орієнтацій, соціальних установок, планів тощо) у свідомості окремо взятого індивіда, в міжособистісних взаємодіях та міжособистісних стосунках індивідів чи груп людей.

Сварка:

- гостра суперечка, що супроводжується взаємними докорами, образами.

- стан, період взаємної ворожнечі, що виникає внаслідок такої суперечки; порушення дружніх взаємин.

Насильство - навмисне застосування фізичної сили або влади, здійснене або у вигляді загрози, направлене проти себе, проти іншої особи, групи осіб або спільноти, результатом якого є (або є висока вірогідність цього) тілесні ушкодження, смерть, психологічна травма, відхилення в розвитку або різного роду збиток.

Оцінка ризиків проводиться шляхом спілкування/бесіди з постраждалою від такого насильства особою або її представником, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. За результатами заповнення форми оцінки ризиків вчинення домашнього насильства поліцейський уповноваженого підрозділу поліції визначає рівень небезпеки, який враховується під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення, надання допомоги постраждалим особам.

Форма оцінки вчинення домашнього насильства складається із 27 питань, на які поліцейський має відповісти «так», «ні», «без відповіді» / «невідомо». Питання стосуються безпосередньо безпеки постраждалої особи: чи кривдник погрожував її вбити, чи застосовував фізичне насильство, чи перебував кривдник у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння (має алкогольну чи наркотичну залежність) та ін.

Відбираючи від постраждалої особи відповіді на такі запитання, поліцейський визначає таким чином рівень небезпеки: високий, середній або низький. І, що важливо, відмова або небажання постраждалої особи спілкуватися із правоохоронними органами може розцінюватися представниками поліції як високий рівень небезпеки. Тобто, якщо на всі запитання отримано відповіді «Без відповіді/Невідомо», поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на свій розсуд може оцінити ситуацію як таку, що має високий рівень небезпеки.

Якщо рівень небезпеки оцінюється як низький або середній, а інші чинники/обставини, що можуть вплинути на рівень небезпеки, відсутні - терміновий заборонний припис стосовно кривдника виноситься на розсуд поліцейського уповноваженого підрозділу поліції. У разі високого рівня небезпеки поліцейський уповноваженого підрозділу поліції обов`язково виносить терміновий заборонний припис стосовно кривдника.

Суд бере до уваги пояснення інспектора Калинівського ВП Васильківського ВП старшого лейтенанта Круглик І.В., пояснення матері постраждалої особи, пояснення самої постраждалої особи щодо наявності психологічного тиску в сім`ї та застосування фізичного насильства в сім`ї (а.с. 15-39).

Аналізуючи вищевикладене, суд вважає, що реагуючи на заяву ОСОБА_3 , що надійшла 14.08.2019 року до Васильківського ВП ГУНП в Київській області, інспектор Калинівського ВП Васильківського ВП старший лейтенант Круглик І.В., що складав терміновий заборонний припис АА № 019285 від 03.09.2019 року відносно ОСОБА_1 діяв виключно у межах повноважень та у спосіб, передбачені чинним законодавством, рішення приймав з урахуванням усіх фактичних обставин, що були ним встановлені станом на момент фіксації порушення.

При вказаних обставинах, суд дійшов висновку, що відповідачем доведено правомірність та обґрунтованість своїх дій та рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи із системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, позов не підлягає задоволенню.

Керуючись статтею 19 Конституції України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», статтями 2, 4, 5, 19, 77, 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до старшого лейтенанта Васильківського відділу поліції НПУ у Київській області Круглик Ігоря Вікторовича про оскарження термінового забороненого припису стосовно кривдника- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 10 грудня 2019 року.

Суддя Г.М. Лебідь-Гавенко