Справа № 193/1443/19
Суддя: Шумська О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/193/2/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

09 січня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області у складі:

судді Шумської О.В.

при секретарі Мельниковій Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Софіївка адміністративний позов ОСОБА_1 до командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича про скасування постанови серії ЕАК №1626989 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 жовтня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича про скасування постанови серії ЕАК №1626989 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 жовтня 2019 року.

Свої позовні вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що 15 жовтня 2019 року, командиром взводу 4 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Михайлишином Юрієм Володимировичем, відносно нього винесено постанову серії ЕАК № 1626989 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно до вказаної вище постанови: «15.10.2019 13:39:23 м. Дніпро вул. Будівельників 2, водій керуючи тз не виконав вимогу дор знаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги на якій дозволено рух тільки праворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно вказівних знаків». Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 cт. 122 КУпАП є незаконним та необгрунтованим, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити, зокрема: - опис обставин, установлених під час розгляду справи; - дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; - технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В свою чергу, поліцейським, як місце вчинення адміністративного правопорушення, вказано адресу: м. Дніпро вул. Будівельників 2, разом з тим 15.10.2019 позивач вказує, що взагалі не здійснював рух по вул. Будівельників та на вказаній вулиці, згідно до даних «Google Maps» рух транспорту здійснюється однією смугою, тобто знак «5.18 Напрямок руху по смузі», на даній вулиці встановлений бути не може, отже, порушення даного знаку просто неможливе.

Крім цього, відповідно до підпункту 5 ч.1 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката, тотожні вимоги містяться у підпункті 5 пункту 5 розділу III «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

В свою чергу, після зупинки транспортного засобу під керуванням позивача, поліцейський, в порядку передбаченому ст. 279 КУпАП, почав розгляд справи. В ході розгляду справи позивачем заявлено два клопотання, а саме:

- відповідно до ч.2 ст. 279 КУпАП, на засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. В зв`язку з чим, позивач клопотав надати докази (відео, пояснення тощо) на, що командир взводу 4 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області дпп лейтенант поліції Михайлишин Юрій Володимирович повідомив, що відеозапис відсутній, у зв`язку з технічною несправністю приладу запису, а пояснення та інші письмові докази будуть складені ним пізніше.

- у зв`язку з тим, що поліцейський повідомив позивача про те, що він був свідком події, позивачем було заявлено клопотання про відвід, оскільки, одна і та ж особа не може бути, як свідком, так і розглядати справу виносячи рішення, у тому числі ґрунтуючи його своїми показами, тобто порушується принцип «безсторонності та неупередженості». Вказане клопотання поліцейський взагалі відмовився розглядати.

Такі дії поліцейського є очевидно незаконними, у зв`язку з чим, постанова підлягає безумовному скасуванню, як протиправна, у тому числі і у зв`язку з порушенням права на захист та порушенням процедури розгляду справи.

Крім цього, пунктом 5 розділу IV «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

В свою чергу, постанова, надана позивачу, не містить, зокрема, п. 8 «Права за статтею 268 КУпАП та строк оскарження за статтею 289 КУпАП позивачу роз`яснено», тобто не відповідає вимогам передбаченим інструкцією.

Крім цього, в наданій позивачу постанові у п. 9 «До постанови додається», відсутні відомості - долучені матеріали, що вказує на відсутність у поліцейських будь-яких додаткових матеріалів та, у разі наявності, унеможливлює, відповідно до ч.1 ст. 74 КАС України, посилання, як на докази на будь-які матеріали зібрані поліцейськими.

Окрім цього, відповідно до ч.6 ст. 283 КУпАП, постанова по справі повинна містити, зокрема, вказівку про порядок і строк її оскарження.

Незважаючи на це, командир взводу 4 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Михайлишин Ю.В., при винесенні постанови, дану норму взагалі проігнорував, тобто постанова є такою, що не відповідає нормам, які передбачені КУпАП, що у свою чергу тягне за собою її скасування як незаконної, у тому числі і у зв`язку з порушенням права на захист.

Також, відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Тотожні, вимоги передбачені Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Разом з тим, командир взводу 4 батальйону 4 роти УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Михайлишин Ю.В., жодним чином не встановлював жодних обставин, які передбачені вказаними вище нормами, у тому числі, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, тобто грубо порушив вимоги інструкції та кодексу України про адміністративні правопорушення, що в свою чергу вказує на однобічність та не повноту розгляду справи та є беззаперечною підставою для скасування постанови.

Враховуючи вищевикладене позивач вважає, що постанова серії ЕАК № 1626989 від 15.10.2019 про адміністративне правопорушення винесена з порушенням прав позивача та чинного законодавства України, є необгрунтованою та незаконною, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з"явився. Надав суду пояснення. Просить задовольнити позовну заяву.

Відповідач в судове засідання не з"явився. Про причини неявки суду не повідомив. Направив суду відзив на позовну заяву. Просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії ЕАК №1626989 від 15.10.2019 року, 15.10.2019 13:39:23 м. Дніпро вул. Будівельників 2, водій керуючи тз не виконав вимогу дор знаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги на якій дозволено рух тільки праворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно вказівних знаків». На позивача ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 255 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративні правопорушення про порушення Правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч.1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В пункті 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 "Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі; нормативно-правовий акт № 1395 від 07.11.2015" передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (пункт 4 розділ 1 Інструкції № 1395).

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно із частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Винність особи у вчиненні правопорушення має бути доведена доказами, передбаченими статтею 251 КУпАП, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків,показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

У зв`язку з неподанням відповідачем доказів та не повідомлення суду причин ненадання таких доказів суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови 15.10.2019 13:39:23 м. Дніпро вул. Будівельників 2, водій керуючи тз не виконав вимогу дор знаку 5.18. та здійснив рух прямо зі смуги на якій дозволено рух тільки праворуч, чим порушив п. 8.4.г ПДР - порушення вимог інформаційно вказівних знаків», однак відповідачем не надано суду жодних доказів порушення позивачем ПДР України та, як наслідок, вчинення ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення, правову конструкцію диспозиції адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 статті 122 КУпАП, суд приходить до висновку про недоведеність існування в діях позивача порушень Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вбачається правові підстави для скасування постанови серії ЕАК № 1626989 від 15.10.2019 року.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Відповідно до ч. 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені судом матеріали справи, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд приходить до висновку, що постанова серії ЕАК № 1626989 від 15.10.2019 року, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 статті 122 КУпАП, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст.2, 6-10, 77, 122, 241-246, 255, 257, 263, 295, КАС України, ст. 293 КУпАП, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича про скасування постанови серії ЕАК №1626989 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 15 жовтня 2019 року - задовольнити.

Постанову командира взводу 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Михайлишина Юрія Володимировича серії ЕАК №1626989 від 15.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 статті 122 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 статті 122 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.В.Шумська