Справа № 2040/7806/18
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

26 грудня 2019 р. Справа № 2040/7806/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шляхової О.М.,

за участю секретаря судового засідання - Молчанової О.М.,

представника позивача - Шипенко М. С.

представника відповідача - Зекової С. П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" до Головного управління ДПС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім Харківспецакумулятор», звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 22.08.2018 №2, від 22.08.2018№2, від 22.08.2018№2, від 14.09.2018 №2.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що висновки акту № 3120/20-40-14-12-11/40420983 від 31.07.2018 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Торговий дім Харківспецакумулятор» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентом-покупцем ТОВ «Герміон Стайл»() за період лютий, березень, квітень 2017 р., на підставі якого винесені оскаржувані податкові повідомлення-рішення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки зазначені в акті перевірки спірні правовідносини, мали реальний характер та відображені в податковому обліку позивача на підставі належним чином складених первинних документів.

Крім того, позивач зазначає, що висновки контролюючого органу щодо продажу позивачем товарів третім особам замість ТОВ «Герміон Стайл», не відповідають дійсності та не підтверджуються жодними належними доказами.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року по справі №2040/7806/18 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 03 квітня 2019 року по справі №2040/7806/18 апеляційну скаргу ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» задоволено, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року скасовано. Прийнято постанову, якою позов ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» задоволено, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Харківській області від 22.08.2018 №2, від 22.08.2018 №2, від 22.08.2018 №2 та від 14.09.2018 №2.

Постановою Верховного Суду від 10 вересня 2019 року по справі №2040/7806/18 касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21 листопада 2018 року та постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 03 квітня2019 року у справі №2040/7806/18 скасовано, а справу направлено на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08 жовтня 2019 року по справі №2040/7806/18, прийнято адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" до Головного управління ДФС у Харківській області про скасування податкових повідомлень-рішень до розгляду.

Відповідач, надав до суду відзив на позов в якому проти позову заперечував, та просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки про порушення позивачем вимог податкового законодавства ґрунтуються на матеріалах проведеної документальної позапланової виїзної перевірки, а прийняті податкові повідомлення - рішення є законним та таким, що прийняті в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. А також зазначав, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки діяльність контрагента позивача- ТОВ «Герміон Стайл» має ознаки фіктивності, оскільки останнє з травня 2017 року не подає звітність до контролюючих органів; на підприємстві працює одна особа - директор - ОСОБА_3, який в рамках кримінального провадження надав свідчення, що ніколи не підписував від імені ТОВ «Герміон Стайл» жодних фінансово-господарських документів та не мав печаток і штампів. Таким чином ТОВ «Герміон Стайл» не мав змоги виступати покупцем акумуляторної продукції у позивача.

Позивачем через канцелярію суду було подано відповідь на відзив в якому останній посилається на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року по справі №520/4455/19, як на судове рішення, яким встановлено реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл», крім того позивач зазначає, що надана відповідачем податкова інформація та протокол допиту свідка в кримінальному провадженні не має доказової сили.

Відповідачем через канцелярію суду було подано заперечення за змістом яких відповідач наголошує на значимості протоколу допиту отриманого в межах кримінального провадження та податкової інформації для даного процесу.

На виконання ухвали від 24 жовтня 2019 року, позивачем через канцелярію суду було подано письмові пояснення та копії оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 та податкових накладних з квитанціями про їх реєстрацію, які виписані та зареєстровані на операції з ТОВ «Герміон Стайл», а відповідачем подано письмові пояснення та належним чином засвідчену копіюпротоколу допиту директора ТОВ «Герміон Стайл».

Протокольною ухвалою від 26 грудня 2019 року задоволено клопотання представника відповідача про заміну сторони відповідача у порядку правонаступництва та визначено відповідачем по справі - Головне управління ДПС у Харківській області ().

В судовому засіданні представник позивача заявлений позов підтримав, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив позовні вимоги залишити без задоволення з підстав, викладених у відзиві на позов, а також зазначив, що при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача та заперечення відповідача, суд встановив наступне.

Фахівцями Головного управління ДФС у Харківській області була проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентом-покупцем ТОВ «Герміон Стайл»() за період лютий, березень, квітень 2017 року.

За результатами, суб`єктом владних повноважень було складено Акт №3120/20-40-14-12-11/40420983 від 31.07.2018 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» () з питань дотримання вимог податкового законодавства України щодо господарських взаємовідносин з контрагентом-покупцем ТОВ «Герміон Стайл» () за лютий, березень, квітень 2017 року.

В ході перевірки податковим органом було встановлено порушення ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» () п. 185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187; п.200.1, 200.4 ст. 200; п.201.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI.

На підставі Акту перевірки відповідачем було винесено податкове повідомлення-рішення від 22 серпня2018 №, яким визначено податкове зобов`язання ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» з ПДВ у розмірі 930097,00 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями в розмірі 232524,25 грн.; податкове повідомлення-рішення від 22 серпня 2018 №2, яким зменшено суму від`ємного значення з податку на додану вартість ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» в розмірі 245255,00 грн.; податкове повідомлення-рішення від 22серпня2018 №2, яким накладено на ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» штраф за не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних в розмірі 587676,16 грн.; податкове повідомлення-рішення від 14.09.2018 №2, яким накладено на ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» штраф за не реєстрацію в ЄРПН податкових накладних в розмірі 587676,16 грн.

Перевіряючи висновки перевірки та, прийняті на їх підставі оскаржувані податкові повідомлення-рішення на предмет їх відповідності положенням ч.2ст. 2 КАС України, в розрізі господарських операцій позивача з ТОВ «Герміон Стайл», суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що зазначені в акті перевірки № 3120/20-40-14-12-11/40420983 від 31.07.2018 порушення з боку позивача були визначені податковим органом через те, що: останнім не підтверджено реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл».

З матеріалів справи судом встановлено, що між ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор», в особі директора Кіценка І.О., який діє на підставі Статуту підприємства, з одного боку, та ТОВ «Герміон Стайл», в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту підприємства, з іншого боку, укладено договір поставки акумуляторної продукції та інших матеріальних цінностей № 0902/6 від 09.02.2017 року (а.с. № 75 )

Договір підписано та скріплено печаткою з однієї сторони директором ТОВ «ГерміонСтайл`ОСОБА_3, з іншого боку - директором ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор»- Кіценком І.О.

Товарно матеріальні цінності що в подальшому були предметом поставки за господарськими операціями між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл» () були придбані ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор`у постачальників з метою збуту та відображались у відповідності до Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої Наказом Мінфіну від 30.11.1999 №291 на субрахунку 281 «Товари на складі» у період лютий - квітень 2017 р., що підтверджується наданими позивачем копіями оборотно-сальдових відомостей по рахунку 281 за період - лютий-березень 2017 р. (а.с. № 180 )

Згідно з п. 2.2 вказаного вище договору поставки від 09.02.2017 р. № 0902/6, поставка продукції здійснюється за рахунок покупця на умовах EXW Інкотермс 2010 (самовивіз покупцем) зі складу продавця за адресою: м. Харків, вул. Саратовська, буд 44. Датою відвантаження вважається дата виписки видаткової накладної.

Суд зазначає, що в матеріалах справи містяться видаткові накладні від 17.02.2017 р. №84; (а.с. № 102 ) від 27.02.2017 р. №98 (а.с. № 105 ); від 16.03.2017 р. №128 (а.с. № 107 ); від 24.03.2017 р. №146 (а.с. № 110 ); від 27.03.2017 р. №147 (а.с. № 113 ); від 28.03.2017 р. №151(а.с. № 115 ); від 19.04.2017 р. №139(а.с. № 126 ); від 25.04.2017 р. №190 (а.с. № 129 ); від 28.04.2017 р. №199 (а.с. № 135 ), які підтверджують факт отримання ТОВ «Герміон Стайл» ТМЦ та які дають змогу ідентифікувати господарську операцію якої стосуються, оскільки містять відомості про покупця і продавця; місять підписи осіб, що прийняли/відвантажили ТМЦ та печатки підприємств покупця і продавця; посилання на договір, якого стосуються такі видаткові накладні; містять перелік ТМЦ, що відвантажені та їх кількість; містять вартість відвантажених ТМЦ, як загальну так і на кожен вид ТМЦ, що відвантажено.

Крім того, судом встановлено, що ТМЦ приймались особисто директором ТОВ « ГерміонСтайл`ОСОБА_3 , що підтверджується його підписами та відбитком печатки ТОВ «ГерміонСтайл`у видаткових накладних.

Окрім того, з наявних у матеріалах справи доказів, судом встановлено, що всі поставленні на адресу ТОВ «ГерміонСтайл» ТМЦ супроводжувались сертифікатами відповідності (а.с. № 79 -99).

Факт оплати, від ТОВ «ГерміонСтайл`за за поставлені ТМЦ підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями від 17.02.2017 року №4 (а.с. № 101 ), від 17.02.2017 року №5 (а.с. № 100 ), від 22.02.2017 року №18 (а.с. № 104 ), від 13.03.2017 року №12(а.с. № 106 ), від 22.03.2017 року №33 (а.с. № 108 ), від 22.03.2017 року №34 (а.с. № 109), від 24.03.2017 року №45(а.с. № 112), від 22.03.2017 року №39(а.с. №114 ), від 22.03.2017 року №40(а.с. №115 ), від 22.03.2017 року №41(а.с. №116 ), від 18.04.2017 року №117(а.с. № 118 ), від 18.04.2017 року №116(а.с. №119 ), від 18.04.2017 №115(а.с. №120 ), від 19.04.2017 року №55(а.с. №121 ), від 19.04.2017 року №122(а.с. №122 ), від 19.04.2017 року №53(а.с. №123 ), від 19.04.2017 року №121(а.с. №124 ), від 19.04.2017 року №126(а.с. №125 ), від 26.04.2017 року №139(а.с. №130 ), від 26.04.2017 року №60(а.с. №131 ), від 26.04.2017 року №138(а.с. №132 ), від 26.04.2017 року 137(а.с. №133 ), від 27.04.2017 року №141(а.с. №136 ), від 27.04.2017 року №140 (а.с. №134 ), які на переконання суду, дають можливість встановити, яких господарських операцій вони стосуються, оскільки мають відомості про платника та одержувача, суму, та вказівку на призначення такої оплати.

Окрім того, суд відзначає, що матеріали справи містять докази того, що ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» на виконання приписів Податкового кодексу України було складено та зареєстровано податкові накладні від 17.02.2017 року №35(а.с. №137 ), від 22.02.2017 року №45(а.с. №139 ), від 13.03.2017 року №19(а.с. №140 ), від 22.03.2017 року №43(а.с. №141 ), від 22.03.2017 року №44(а.с. №142 ), від 23.003.2017 року №50(а.с. №145 ), від 24.03.2017 року №56(а.с. № 146), від 18.04.2017 року №21(а.с. №148 ), від 19.04.2017 року №24(а.с. №149 ), від 26.04.2017 року №33(а.с. №153 ), від 27.04.2017 року №38(а.с. № 154 ).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні"від 16.07.1999 р. №996-XIV (далі - Закон №996-XIV), господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення; фінансова звітність - бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період.

Згідно ст. 3 Закону №996-XIV, метою ведення бухгалтерського обліку і складання фінансової звітності є надання користувачам для прийняття рішень повної, правдивої та неупередженої інформації про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства.

Бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Статтею 9 Закону №996-XIV визначено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до вимог п. 2.1 ст. 1 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. №88, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення; господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Таким чином наявні в матеріалах справи договір, видаткові накладні, платіжні доручення є первинними документами, надавши оцінкуяким,суд дійшов висновку, що вони не мають дефектів форми, змісту або походження, котрі в силуст.9 Закону №996-XIV,ст.44 Податкового кодексу України, п.2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88, спричиняють втрату первинними документами юридичної сили і доказовості, а відтак сприймаються судом як належні та допустимі докази.

Так, з огляду на вище викладене суд дійшов висновку, що зазначені вище первинні документи підтверджують реальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл», при цьому судом зазначається, що аналогічний висновок викладений у постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 09.09.2019 року по справі №520/4455/19, в рамках розгляду якої, судом апеляційної інстанції досліджувалось питання реальності спірних господарських операцій між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл».

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, відповідачем зазначається, що під час проведення перевірки встановлено, що згідно баз даних ГУ ДФС у Харківській області підприємство ТОВ «Герміон Стайл» починаючи з травня 2017 року не подає податкові декларації з податку на додану вартість, що свідчить про відсутність господарської діяльності підприємства з грудня 2017 року.

Також, згідно звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до органів доходів і зборів (форма Д4) починаючи з лютого 2017 року на підприємстві працює 1 особа, а саме - директор ОСОБА_3 .

Крім того, відповідач зазначає, що відповідно до зареєстрованих ТОВ «Герміон Стайл» податкових накладних останнє придбало в значних обсягах ТМЦ, які відповідно до санітарних норм відносяться до різних груп товарів та потребують спеціальних приміщень з урахуванням специфічних властивостей товару (вологість, здатність сприймати сторонні запахи, товарне сусідство), а саме: іграшки, цукор, акумулятори, олива, шампунь, фарба, одяг та інше. Отже, для зберігання такої кількості неоднорідних товарів необхідна наявність спеціально обладнаних, складських приміщень (холодильне обладнання, резервуари) великої площі, натоміть згідно баз даних ГУ ДФС у Харківській області підприємство ТОВ «Герміон Стайл» не має основних засобів, будь-яких об`єктів оподаткування або зареєстрованих РРО, що свідчить про неможливість здійснення господарських операцій з купівлі-продажу різноманітних товарних груп.

Також, відповідач вказує, що згідно Реєстру облікових карток суб`єктів фіктивного підприємництва, зазначених в підсистемі «Аналітична система» ІС «Податковий блок», ТОВ «Герміон Стайл» () має ознаки фіктивності, що підтверджується протоколом допиту підозрюваного засновника, директора та головного бухгалтера підприємства ТОВ «Герміон Стайл» () ОСОБА_3 від 23.05.2017 року в рамках кримінального провадження від 30.01.2017 №000009, який вказав, що ніякого відношення до діяльності ТОВ «Герміон Стайл» () не має.

Надаючи оцінку вказаним вище доводам відповідача, суд вважає безпідставним посилання податкового органу, лише на податкову інформацію відносно ТОВ «Герміон Стайл», оскільки така інформація призначена для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу та носить виключно інформативний характері не ґрунтується на безпосередньому аналізі первинних документів, а отже не є належним доказом в розумінні процесуального Закону.

До аналогічних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 18.12.2019 року по справі №825/3891/14 та від 22.11.2019 року по справі №817/2887/14.

Крім того, суд зазначає, що звітність до контролюючих органів ТОВ «Герміон Стайл» перестало подавати з травня 2017 року, в той час як операції між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл» відбувалися в лютому-квітні 2017 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи договором, видатковими накладними, платіжними дорученнями, зареєстрованими податковими накладними.

З огляду на обставини справи, суд зазначає, що згідно чинного законодавства позивач, як платник податку не має обов`язку та повноважень здійснювати контроль за дотриманням усіма постачальниками чи покупцями товару (робіт, послуг) у ланцюгу, вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, дотримання вимог податкового законодавства тощо і в подальшому зазнавати певних негативних наслідків від можливої неправомірної діяльностіконтрагента.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що чинне законодавство визначає певний обсяг матеріальних та/чи трудових ресурсів у платника податків при здійсненні господарської діяльності.

Крім того відсутність у контрагентів матеріальних та трудових ресурсів не виключає можливості реального виконання ним господарської операції та не свідчить про одержання необґрунтованої податкової вигоди покупцем, оскільки залучення працівників є можливим за договорами цивільно-правового характеру, аутсорсингу та аутстафінгу, а основні та транспортні засоби можуть перебувати в постачальника на праві оренди або лізингу.

Що стосується посилання представника відповідача на наявність кримінального провадження за ознаками складу злочину передбаченого ст. 205 Кримінального кодексу України, в межах якого здійснено допит директора ТОВ «Герміон Стайл», суд зазначає наступне.

Так, на виконання приписів постанови Верховного Суду від 10.10.2019р. у даній справі, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2019 р. було задоволено клопотання представника відповідача та викликано для допиту в якості свідка

ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 26.12.2019 року не з`явився, хоча був належним чином повідомлений продату та час судового засідання, що підтверджується матеріалами справи.

З наданих відповідачем на вимогу суду документів вбачається, що досудове розслідування у кримінальному провадженні № 000009 від 30.01.2017 р. за ч. 2 ст. 205 КК України триває. Однак відповідачем не надано до суду доказів притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності чи закриття кримінального провадження з нереабілітуючих обставин, тощо, що б мали спроможність підтвердити нереальність господарських операцій між позивачем та ТОВ «Герміон Стайл» ().

З огляду на вище викладене, суд зазначає, що законом, який визначає порядок отримання показань під час досудового розслідування та порядок їх фіксації у протоколах допиту єКримінальний процесуальний кодекс України(надалі КПК України).

У частині першійстатті 23 КПК України закріплено, що суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно ч. 2 ст. 23 КПК країни, не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах і документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд може прийняти як доказ показання осіб, які не дають їх безпосередньо в судовому засіданні, лише у випадках, передбачених цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 95 КПК України передбачено, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченомустаттею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

Таким чином, показання, отримані на стадії досудового розслідування, можуть бути визначені як докази лише в разі їх отримання під час розгляду кримінальної справи в суді.

Відповідно до ч. 6 ст. 78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, до винесення вироку в рамках кримінального провадження, протокол допиту отриманий на стадії досудового розслідування не може вважатись належним та допустимим доказом в адміністративному судочинстві.

До аналогічних за змістом висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 18.09.2019 року по справі № 826/12033/14.

Крім того, процесуальні документи, зокрема протоколи допиту свідків, які складені у порядку КПК України, створюються суб`єктами права, що виконують публічну правоохоронну, а не управлінську функцію.

Відтак, ці процесуальні документи є виключно документами кримінального провадження із правовим статусом доказів у кримінальному провадженні і у силу цього не містять жодної податкової інформації у розумінні ст. 16 Закону України «Про інформацію».

На підставі вище викладеного, суд не може взяти до уваги надані представником відповідача протоколи допиту ОСОБА_3 на досудовому розслідуванні кримінальних проваджень, по яких станом на час розгляду даної справи відсутнє будь-яке із рішень, передбачених ч. 6 ст. 78 КАС України, відтак наявна в таких протоколах інформація має значення виключно для кримінального провадження.

В той же час, від ОСОБА_3 до суду надійшла нотаріально посвідчена заява свідка, в якій останній повідомив, що з 03.02.2017 р. по сьогоднішній день є директором ТОВ «Герміон Стайл» (). Протягом періоду перебування на посаді директора ТОВ «Герміон Стайл»() ним дійсно укладалися та підписувалися господарські договори із суб`єктами господарювання, у тому числі, із ТОВ «Торговий дім Харківспецакумулятор» та здійснювалися господарські операції за ними. Зазначив, що раніше надані ним в рамках кримінальних проваджень показання свідка про те, що він не має жодного відношення, у т. ч., до ТОВ «Герміон Стайл» () та до господарської діяльності даного товариства, вважає недійсними, оскільки надавалися під диктовку та під тиском.

Поряд з цим, викладена у протоколах допиту свідка ОСОБА_3 інформація спростовується самим же ОСОБА_3 у надісланій ним до суду нотаріально посвідченій заяві свідка, яку суд сприймає як належний та допустимий доказ. Крім того, перевіривши анкетні дані ОСОБА_3 , що містяться у нотаріально посвідченій заяві свідка, у наданих відповідачем реєстраційних документах ТОВ «Герміон Стайл», судом встановлено, що допитана на досудовому розслідуванні особа є саме тією особою, яка відповідно до правовстановлюючих документів ТОВ «Герміон Стайл» є директором зазначеного підприємства, що так само підтверджено і заявою свідка.

Таким чином, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, повноі всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем під час судового розгляду було доведено належними та допустимими доказами факт реальності господарських операцій із ТОВ «Герміон Стайл», та як наслідок, правомірність ведення бухгалтерського і податкового обліку, та сплати всіх податкових платежів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 44.1 ст.44 Податкового кодексу України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до п. 44.2 ст. 44 Податкового кодексу України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Згідно ст.1 Закону № 996-XIV господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Відповідно дост. 3 Закону № 996-XIV, фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ч.2 ст. 9 Закону № 996-XIV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків, які виходячи із наявних матеріалів справи дійсно відбулись у позивача.

Відповідно до п.185.1ст.185 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до ст. 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

За правилами п.187.1ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Так, з огляду на вказані норми матеріального права та з урахуванням інших наявних в матеріалах справи доказів суд дійшов висновку про відсутність у діях позивача порушень податкового законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Протоколу 1 до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: «Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Роз`яснення цієї норми містяться в рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі також "ЄСПЛ"). Дані рішення згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" мають в Україні значення джерела права. Більше того, ч. 2 ст.8 КАС України вимагає врахування практики ЄСПЛ при вирішенні справ.

У рішенні в справі "Щокін проти України" (п. 49) ЄСПЛ вказав, що збільшення податковим органом зобов`язання особи з податку безперечно є втручанням до майнових прав заявника, гарантованих статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції. Таке втручання за Конвенцією може бути визнане тільки якщо здійснене на умовах, передбачених законом. Так, у пп. 50-51 згаданого рішення ЄСПЛ зазначає: "Найпершою та найбільш важливою вимогою ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у мирне володіння майном повинне бути законним на умовах, передбачених законом.

Таким чином, будь-які дії, спрямовані на позбавлення особи її майна є незаконними, якщо контролюючі органи діють не у відповідності до закону.

Оцінюючи дії відповідача на відповідність критеріям зазначеним в ч. 2 ст. 2 КАС України, суд дійшов до висновку, що прийняті спірні податкові повідомлення-рішення про нарахування позивачу суми грошового зобов`язання та штрафних санкцій базується на помилкових висновках про порушення позивачем вимог діючого законодавства, а тому вони є незаконним та підлягають скасуванню.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Розглянувши подані учасниками справи документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243-246, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім Харківспецакумулятор" (пров. Каплунівський, буд. 14, м. Харків, 61002, ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, 43143704) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Харківській області від 22.08.2018 №2, №2, №2, від 14.09.2018 №2.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 09.01.2020 р.

Суддя Шляхова О.М.