Справа № 200/14371/19-а
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Справа№200/14371/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35)

про визнання протиправним та скасування рішення від 27 вересня 2019 року № 77, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправним та скасування рішення відповідача від 27 вересня 2019 року № 77 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу по Списку № 2 згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву від 20 вересня 2019 року № 5571 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року та з 14 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року.

Ухвалою суду від 12 грудня 2019 року було прийнято до провадження позовну заяву, відкрито провадження в адміністративній справі № 200/14371/19-а за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач зазначає, що 20 вересня 2019 року він звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. За результатом розгляду зави позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за роботу по Списку № 2 згідно статті 114 розділу XIV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», 27 вересня 2019 року було прийнято рішення № 77 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. За змістом рішення відповідача вбачається, що підставою відмови у призначенні пенсії стала відсутність необхідної кількості стажу роботи, який дає право на вихід на пенсію за віком на пільгових умова, зокрема відповідачем не було враховано до пільгового стажу періоди роботи позивача електрогазозварником по Артемівський геологорозвідувальній експедиції ВПО «Донбасгеологія» з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року, з 14 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року, оскільки відсутні документи про ліквідацію.

Відповідач до суду надав відзив, в якому заперечив проти задоволення його позовних вимог та просив суд відмовити у їх задоволенні в повному обсязі, зазначає, що до страхового стажу не враховано періоди з 8 серпня 1998 року по 9 листопада 1998 року, у зв`язку з тим, що має місце некоректне занесення дати та підстави на звільнення. До пільгового стажу за Списком №2 не враховані періоди по Артемівській геологорозвідувальній експедиції ВГО «Донбасгеологія» з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року, з 4 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року, оскільки відсутні документи про ліквідацію.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, про що свідчить паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 28 квітня 2000 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Положенням про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 22 грудня 2014 року № 28-2 на управління покладені повноваження, зокрема, щодо призначення (здійснення перерахунку) і виплати пенсії, щомісячного довічного грошове утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат відповідно до законодавства; забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством (підпункти 7,8 пункту 4 Положення).

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 20 вересня 2019 року № 5571 про призначення пенсії за віком згідно пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з наявних матеріалів справи, до зазначеної заяви позивачем були також надані такі документи: копія трудової книжки від 12 липня 1982 року, копія диплому про навчання серії НОМЕР_3 з 1 вересня 1981 року по 20 липня 1982 року, копію військового квитка НОМЕР_4 від 9 листопада 1982 року, копія паспорту та коду, довідка № 348 від 18 квітня 2019 року про підтвердження пільгового характеру з 21 липня 1982 року по 29 жовтня 1982 року, з 1 лютого 1985 року по 31 серпня 1986 року в ЧАО «ММК імені Ілліча», довідка про період роботи на підприємстві «Донецькгеологія» від 27 березня 2019 року № 04/310, витяг № від 22 лютого 2019 року по ПАТ « Донбасгеологія», лист Кременчуцького ОУПФУ № 9535/10.1-09 від 15 травня 2019 року щодо ПАТ «Донбасгеологія», витяг № від 16 вересня 2019 року по ДП ВАТ « Трест-Донецькшахтопрохідна» лист Головного управління статистики у Донецькій обл. № 01-03/3168-19 від 24 вересня 2019 року та індивідуальні відомості на застраховану особу за період з 1998 року по 2019 року.

Відповідачем була розглянута заява позивача від 20 вересня 2019 року за результатом чого було прийнято рішення від 27 вересня 2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Зі змісту зазначеного рішення вбачається, що до страхового стажу не враховано з 8 серпня 1998 року по 9 листопада 1998 року, у зв`язку з тим, що має місце некоректне занесення дати та підстави на звільнення. До пільгового стажу за списку № 2 не враховані періоди по Артемівській геологорозвідувальній експедиції ВГО «Донбасгеологія» з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року, з 14 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року, оскільки відсутні документи про ліквідацію. Згідно до наданих документів та отриманих даних із реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страховий стаж склав 26 років 04 місяців 17 днів., пільговий стаж за списком 2 склав 5 років 11 місяців 19 днів, у тому числі: навчання за фахом - 10 місяців 20 днів, військова служба - 1 рік 11 місяців 29 днів. Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити заявнику в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку із відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи, передбаченого чинним законодавством. За таких обставин, позивач набуде право на пенсію за віком на загальних умовах за досягнення 60-річного віку згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме з 23 травня 2024 року за наявності страхового стажу не менше 31 року, або за досягнення 63-річного віку за наявності страхового стажу від 24 до 31 років.

Записами трудової книжки позивача серії НОМЕР_5 підтверджується робота позивача в Артемівській геологорозвідувальній експедиції ВГО «Донбасгеологія» у період з 27 жовтня 1986 року (наказ від 24 жовтня 1986 року № 212-к) по 9 вересня 1991 року (наказ від 4 вересня 1991 року № 382-к) та з 14 квітня 1992 року по 6 серпня 1998 року (наказ від 6 серпня 1998 року № 83-к), а також з 8 серпня 1998 року (наказ від 8 серпня 1998 року № 6-пр) по 9 листопада 1998 року (наказ від 9 листопада 1998 року).

Факт роботи позивача в зазначений період підтверджується також довідками про заробітну плату від 12 серпня 2019 року № 05/787, від 27 березня 2019 року № 05/309, від 24 липня 2019 року № 04/722, наказом від 24 жовтня 1986 року № 212-к, особовою карткою позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у старості.

Закон України від 5 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій. Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих. Закон гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно норм статті 1 цього Закону громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (надалі - Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Відповідно до пункту 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29 липня 1993 року № 58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Пунктом 2.4 Інструкції визначено, що усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить належним чином здійснені записи щодо роботи позивача у спірні періоди. Наведені записи трудової книжки про роботу позивача за вказаний період свідчить про зайнятість останнього за відповідною посадою. Записи про спірний період роботи засвідчений відповідними печатками підприємства і дефектів їх вчинення не мають.

Відповідно до частини третьої статті 44 Закону № 1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. Однак, як зазначив відповідач, провести перевірку достовірності документів не має можливості тому, що підприємства знаходяться на непідконтрольній українській владі території і не здійснили перереєстрацію юридичної адреси на підконтрольну України територію.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25 листопада 2005 року, в редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року №13-1 (надалі - Порядок № 22-1) при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зауважує, що відповідачем не надано доказів на підтвердження здійснення своїх повноважень щодо надання позивачу додаткового часу для надання необхідних документів та/або щодо направлення відповідних запитів до підприємства та зазначає, що відсутність можливості проведення перевірки не може позбавляти позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах. Крім того, суд зазначає, що в матеріалах справи міститься довідка від 24 липня 2019 року № 04/723, видана Державним регіональним геологічним підприємством «Донецькгеологія», в якій зазначено, що в 1980 році трест «Артемгеологія» на підставі наказу № 103 від 7 квітня 1980 року Міністерства геології УРСР був перейменований в виробниче геологічне об`єднання "Донбасгеологія". В 1991 році ВГО «Донбасгеологія» на підставі наказу № 16 від 21 листопада 1991 року Державного комітету України з геології і використанню надр було перейменовано в Державне геологічне підприємство «Донбасгеологія». З 1 лютого 1998 року наказом Держкомгеології України № 10 від 15 січня 1998 на базі геологозйомочної, геологопошукової, геолого-методичної, зколого-гідрогеологічної партій Артемівської геологорозвідувальної експедиції, геологічних фондів, гідрогеологічної партії, геологічної групи, Павлоградської ГРЕ, ПФ «Автогеосервіс», метанової групи Трудівської ГРЕ, центральної лабораторії, научно-дослідної групи, створено самостійне підприємство - Донецьке державне регіональне геологічне підприємство «ДонецькДРГП». Донецьке державне регіональне геологічне підприємство «ДонецкДРГП» у зв`язку зі змінами в структурі центральних органів виконавчої влади затверджено нову назву підприємства, а саме Державне регіональне геологічне підприємство «Донецькгеологія» (ДРГП «Донецькгеологія») (Наказ Президента України від 15 грудня 1999 року № 1573 і наказ Міністерства екології і природних ресурсів Україні № 114 від 21 березня 2001 року). Отже, суд не приймає посилання відповідача на те, що до пільгового стажу за списком № 2 не враховані періоди по Артемівській геологорозвідувальній експедиції ВГО «Донбасгеологія» з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року та з 14 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року, оскільки відсутні документи про ліквідацію.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку, що відповідач безпідставно відмовив позивачу у зарахуванні відповідних періодів роботи позивача.

За приписами статті 8 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Забороняється відмова в розгляді та вирішенні адміністративної справи з мотивів неповноти, неясності, суперечливості чи відсутності законодавства, яке регулює спірні відносини.

У рішенні від 8 липня 2004 року у справі «Ілашку та інші проти Молдови та Росії», ЄСПЛ, задовольняючи позов щодо Молдови, визнав, що Уряд Молдови, який є єдиним законним Урядом Республіки Молдова за міжнародним правом, не здійснював влади над частиною своєї території, яка перебуває під ефективним контролем «Молдавської Республіки Придністров`я». Однак, навіть за відсутності ефективного контролю над Придністровським регіоном, Молдова все ж таки має позитивне зобов`язання за статтею 1 Конвенції вжити заходів, у рамках своєї влади та відповідно до міжнародного права, для захисту гарантованих Конвенцією прав заявників. Отже, суд доходить висновку, що довідка, видана позивачеві від 16 березня 2017 року № 375 повинна була бути врахована відповідачем при розгляді питання про переведення на інший вид пенсії та вирішення питання про зарахування спірного періоду до пільгового стажу.

Враховуючи, що рішення ЄСПЛ є джерелом права та обов`язковими для виконання Україною відповідно до статті 46 Конвенції, суди при розгляді справ зобов`язані враховувати практику ЄСПЛ, у тому числі і рішення в справах «Пічкур проти України», «Ілашку та інші проти Молдови та Росії» як джерело права відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 6 жовтня 2015 року у справі № 816/4505/14, та в силу статті 6 КАС України враховується судом при розгляді даної справи.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду,може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Нормами статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. З аналізу вищезазначених правових норм суд дійшов висновку, що відповідач своїми діями не забезпечив справедливої рівноваги, запобігаючи несприятливим наслідкам, які можуть виникнути після прийняття такого рішення для захисту основоположних прав конкретної особи, використовуючи свої функції, покладені статтею 19 Конституції України. Отже, прийняте відповідачем рішення року підлягає скасуванню.

Згідно з положеннями частини 1 статті 139 КАС України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп. відповідно до квитанції від 6 грудня 2019 року.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) про визнання протиправним та скасування рішення від 27 вересня 2019 року № 77, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 27 вересня 2019 року № 77 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах ОСОБА_1 .

Зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) від 20 вересня 2019 року № 5571 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням до пільгового стажу роботи за Списком № 2 періодів роботи з 27 жовтня 1986 року по 9 вересня 1991 року та з 14 квітня 1992 року по 31 березня 1998 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 84500, Донецька область, м. Бахмут, вул. Миру, 35) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення ухвалене у нарадчій кімнаті 13 січня 2020 року. Повне судове рішення складено 13 січня 2020 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар