Справа № 760/18283/19
Суддя: Оксюта Т. Г.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/60/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу, в порядку спрощеного позовного провадження, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до старшого інспектора відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Тимченко Ірини Олексіївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив скасувати постанову Серії НК №561729 від 21 червня 2019 року винесену старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. в справі про адміністративне правопорушення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 85,00 грн. - як незаконну; провадження у справі закрити.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.06.2019 року старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. відносно нього було винесено постанову серії НК №561729 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови позивач керував велосипедом по смузі для маршрутних транспортних засобів.

Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є незаконним, необґрунтованим та недоведеним з наступних причин.

Оскаржувана постанова відповідачем винесена на підставі постанови слідчого поліції, яка надійшла до УПП в м. Києві із слідчого відділу Деснянського УП ГУНП в м. Києві.

Так, в слідчому відділі Деснянського управління поліції ГУ НП в м. Києві проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001738 дані про яке внесені до ЄРДР за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що сталася приблизно об 11 годині 00 хвилин 09 березня 2019 року в м. Києві на Північному мосту.

Внаслідок ДТП, позивачу, як велосипедисту, спричинено тілесні ушкодження середнього степеню тяжкості. В даному кримінальному провадженні позивач приймає участь як потерпілий.

Позивач зазначав, що 25 травня 2019 року слідчим Деснянського УП ГУНП в м. Києві Кришталем А.А. незважаючи на те, що досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні ще 25 квітня 2019 року було завершене, а матеріали спрямовані до суду з обвинувальним актом, слідчим у цьому ж кримінальному провадженні було винесено постанову про виділення матеріалів для проведення додаткової перевірки, яку направлено до УПП в м. Києві для розгляду та вирішення по суті.

Саме у цій постанові слідчого вказано про те, що в діях позивача вбачаються ознаки порушення п. 17.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення.

Позивач вказував, що в даній категорії справ про адміністративне правопорушення уповноважена особа (відповідач) могла лише протягом двох місяців, починаючи з 09.03.2019 і до 09.05.2019 вирішувати питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, але не пізніше.

Крім того, позивач звертав увагу на те, що в оскаржуваній постанові вказано, що вона винесена 21 червня 2019 року, що не відповідає дійсності, оскільки позивача по телефону було запрошено до УПП в м. Києві на вул. Народного Ополчення, 9 в м. Києві куди він з`явився 20 червня 2019 року і саме цього числа відповідачем була вручена позивачу постанова про накладення адміністративного стягнення, яка датована 21.06.2019 року.

Також, позивач посилався на те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та притягнення його до адміністративної відповідальності, всупереч вимогам КУпАП, відповідачем не було роз`яснено позивачеві прав та не забезпечено реалізацію таких прав.

Зазначав, що 09 березня 2019 року він рухався на велосипеді по Північному мосту з лівого берегу м. Києва в напрямку правого берегу м. Києва.

Проїзд і прохід по Північному місту обладнані таким чином, що поряд з проїжджою частиною дороги розташований тротуар для пішоходів, шириною приблизно 1 метр. Тротуар з обох сторін огороджений металевими відбійниками. По всій довжині цього пішохідного тротуару також розташовані електроопори, які містяться прямо посеред тротуару.

Перед початком тротуару, що на Північному мосту, містяться знаки дорожнього руху з вказівками про те, що це пішохідний тротуар і одночасно велосипедна доріжка, тобто дорожні знаки вказують про те, що по пішохідному тротуару також дозволено рух велосипедистів.

Однак, фактично по цьому тротуару рухатися велосипедом неможливо, так як велика кількість пішоходів і головне - розміщені на тротуарі електроопори повністю перегороджують рух, тобто весь час потрібно зупиняти велосипед і руками переставляти.

Відповідно до ПДР в населених пунктах велосипедистам дозволено рух на проїжджій частині дороги за умови такого руху в крайній правій смузі, ближче до тротуару.

Позивач зазначав, що дійсно, права крайня смуга проїжджої частини дороги на Північному мосту м. Києва обладнана знаком 5.11 ПДР, як смуга для руху маршрутних транспортних засобів, однак, відповідно до п. 6.6 «в» ПДР прямо визначено, що велосипедистам забороняється рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках (крім дітей у віці до 7 років на дитячих велосипедах під наглядом дорослих).

Натомість п. 6.1 ПДР визначено, що особам, які досягли 14 років дозволено рух на велосипедах по проїжджій частині дороги.

Таким чином, Правила дорожнього руху містять подвійне трактування положень щодо визначення порядку руху велосипедистів, в яких одночасно вказано, що велосипедисту дозволено і не дозволено їхати по проїжджій частині дороги і велосипедисту дозволено і заборонено їхати по пішохідному тротуару.

Позивач вважає, що він повністю дотримувався ПДР, так як їхав про проїжджій частині дороги в крайній правій смузі приблизно 1 метр від бордюру, як це дозволено та передбачено п. 6.1 ПДР і не їхав на велосипеді по тротуару в силу заборони, визначеної п. 6.6 «в» ПДР.

На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.07.2019 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження.

26.07.2019 року від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів.

У встановлений ухвалою строк від відповідачів відзив не надійшов.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження сторони в судове засідання не викликались.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що 21.06.2019 року старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. відносно позивача було винесено постанову серії НК №561729 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 127 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 85,00 грн.

Відповідно до вказаної постанови позивач керував велосипедом та здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, чим порушив вимоги п. 17.1 ПДР, на що слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення розгляд справ про правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 127 КУпАП цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національна поліція).

Згідно ст. 254 КпАП України, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. при винесені постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується її висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зокрема не було зафіксовано покази свідків, та не зазначено мотивів відхилення інших доказів, на які посилався позивач.

Таким чином, на думку суду, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

П. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 33 КпАП України, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Доказів відеофіксації або фотофіксації порушення старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. надано не було.

Отже, виходячи з тексту постанови, обставини, визначені у ст. 33 КУпАП, інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП не досліджувались, а отже - до уваги не брались.

Викладене свідчить про порушення прав позивача на справедливий та неупереджений розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Таким чином, при винесенні постанови від 21.06.2019 р. посадова особа відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування постанови від 21 червня 2019 року винесеної старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП УПП в м. Києві ДПП Тимченко І.О. в справі про адміністративне правопорушення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 127 КУпАП.

Крім того, провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись статтями 122, 251, 268, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 2, 3, 5, 47, 49, 72, 73, 74, 75, 76, 77, 192, 193, 194, 199, 202, 203, 204, 205, 211, 224, 225, 227, 229, 241, 242, 243, 244, 246, 250, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову серії НК №561729 від 21.06.2019 року винесену старшим інспектором відділу розшуку та опрацювання матеріалів ДТП Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Тимченко Іриною Олексіївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 127 КУпАП в розмірі 85,00 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя