Справа № 440/4870/19
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 січня 2020 рокум. ПолтаваСправа № 440/4870/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративного позову Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

10 грудня 2019 року Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області звернулося до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови про накладення штрафу від 11.11.2019 ВП №59426497.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту - КАС України), встановлено позивачеві усунути недоліки протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду: доказу надіслання відповідачу копії позовної заяви з доданими до неї документами (опис вкладення, фіскальний чек, тощо); документа про сплату судового збору в розмірі 1921 грн. (за реквізитами: отримувач коштів - УК у м. Полтаві Полтавської області, 22030101; код отримувача 38019510; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA6084011; призначення платежу: судовий збір, за позовом (назва позивача), Полтавський окружний адміністративний суд) або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону; клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням підстав для поновлення строку, обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку.

Також ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 роз`яснено позивачу, що в разі, якщо він не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк, позовна заява буде йому повернута.

02.01.2020 від позивача надійшла заява, де зазначено, що на виконання ухвали Полтавського окружного адміністративного суду про залишення позовної заяви без руху від 16.12.2019 позивач долучає платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 1053,08 грн., копії супровідного листа, фіскального чеку від 27.12.2019, опису вкладення про направлення відповідачу позовної заяви з додатками, а також зазначено про не пропущення управлінням 10-денного строку на оскарження постанови про накладення штрафу від 11.11.2019, оскільки 28.11.2019 управління дізналося про порушення своїх прав та 06.12.2019 здано на пошту позовну заяву згідно копії накладної №818 від 06.12.2019 та фіскального чеку від 06.12.2019.

Статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до положень статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Позивач оскаржує до суду постанову від 11.11.2019 про накладення штрафу, тобто поза межами строку позовної давності.

Позивачем у заяві від 02.01.2020 зазначено, що 28.11.2019 управління дізналося про порушення своїх прав (вх. №8761/02 від 28.11.2019) та 06.12.2019 здано на пошту позовну заяву.

Таким чином, підстави, що дають позивачу право на пред`явлення визначених законом вимог виникли 29 листопада 2019 року. Однак, позивач звернувся до адміністративного суду з даним позовом лише 10 грудня 2019 року.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

У матеріалах справи відсутні докази направлення 06.12.2019 позовної заяви вх.№39215/19 від 10.12.2019 засобами поштового зв`язку.

З наданих позивачем копій накладної №818 від 06.12.2019 та фіскального чеку від 06.12.2019 судом не встановлено направлення до суду саме позовної заяви з доданими до неї документами.

Таким чином, позивачем пропущено строк звернення до адміністративного суду, поважності причин не звернення позивача у встановлений строк, з дня отримання оскаржуваних постанов, до суду з позовом не надано та судом не встановлено.

Крім того, 02.01.2020 позивачем подано клопотання про відстрочення сплати частини судового збору в розмірі 867,92 грн. до 31.01.2020 року, яке обгрунтовує обмеженим фінансуванням.

Розглянувши заявлене клопотання про відстрочення сплати судового збору, суд приходить до таких висновків.

За приписами частини першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

При цьому, відповідно до частин першої, другої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: військовослужбовці; батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З викладеного вбачається, що скаржник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.

Аналогічну позицію зокрема висловлено Верховним Судом в ухвалах від 11.01.2018 у справі №809/1045/16, від 10.01.2018 у справі № 242/3169/17.

Отже, позивач є суб`єктом господарювання, фінансове становище якого не може слугувати підставою для відстрочення сплати судового збору.

Також позивачем не надано до суду належних доказів на підтвердження обставин, що його майновий стан на даний час перешкоджає сплаті судового збору у порядку та у розмірі, встановленому законодавством України.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

У зв`язку із цим обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у них коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення, розстрочення чи відстрочення від такої сплати.

Відповідно до частини 1 статті 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 53 Рішення Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Kreuz v. Poland), було зазначено, що «Право на суд» не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Виходячи з наведеного, право на доступ до суду не є абсолютним, а вимога процесуального закону про сплату судового збору не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

В свою чергу частиною третьою статті 9 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відстрочення сплати судового збору.

На виконання вимог ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 16.12.2019 про залишення позовної заяви без руху документів про сплату судового збору в сумі 1921,00 грн. та доказів поважності причин не звернення позивача у встановлений строк, з дня отримання оскаржуваної постанови не надано, вимоги ухвали в цій частині не виконано.

Відповідно до пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Частиною 5 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Частиною 8 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, суд приходить висновку про необхідність повернення позовної заяви позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області про відстрочення сплати судового збору - відмовити.

Позовну заяву Управління соціального захисту населення Крюківського району Департаменту соціального захисту населення та питань АТО виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про скасування постанови повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва