Справа № 320/6475/19
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 грудня 2019 року справа № 320/6475/19
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у м. Києві в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Жуківцівської сільської ради Київської області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Жуківцівської сільської рад та просить суд зобов`язати суб`єкта владних повноважень, - Жуківцівську сільську раду Обухівського району Київської області (ідентифікаційний код юридичної особи: 04362772), місцезнаходження: Київська обл., Обухівський район, с. Жуківці, вул. Гагаріна. будинок 4, зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що з метою реєстрації місця проживання позивач звернувся до Жуківцівської сільської ради Київської області та наданий вичерпний перелік необхідних документів. Проте, відповідачем відмовлено у реєстрації місця проживання позивача. На думку позивача, дії відповідача в частинні відмови в проведені реєстрації місця проживання є необґрунтованими, незаконними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, чим порушують законні права та інтереси позивача на вибір місця проживання.

Відповідач на обґрунтування своєї правової позиції надав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що проти позову заперечує, оскільки позивачем не надано документів, які підтверджують реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання призовників і військовозобов`язаних.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 26.06.2019 ОСОБА_1 набув право власності на житловий будинок який розташований по АДРЕСА_1 .

З метою реєстрації місця проживання 08.11.2019 позивач звернувся до Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області та просив зареєструвати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

З матеріалів справи вбачається, що для проведення реєстрації місця проживання, позивачем надано відповідачу вичерпний перелік необхідних документів, що визначений Правилами реєстрації місця проживання та Порядком передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016№207 (далі Порядок).

Серед наданих позивачем документів, відповідачу також надано довідку Ставищенського районного військового комісаріату від 28.10.2019 № 201, про виключення позивача з військового обліку у зв`язку із досягненням граничного віку перебування в запасі.

Надалі, відповідачем наданий позивачу лист-відповідь від 08.11.2019 № 361/02-31 в якому зазначено наступне: «Рекомендуємо Вам звернутись до Обухівського РВК для постановки на військовий облік згідно п. 58 ПКМ№ 921 (додаток 15), ст. 28 Закону № 2232. Реєстрацію (зняття з реєстрації) місця проживання призовників і військовозобов`язаних здійснюють лише у разі наявності в їх військово-облікових документах позначок районних (міських) військових комісаріатів про зняття з військового обліку або перебування на військовому обліку за місцем проживання (п. 58 ПКМ № 921, додаток 15)».
Не погоджуючись із відмовою відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, які склались між сторонами спору, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Положеннями ст. 2 Закону України від 11.12.2003 №1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі Закон №1382-IV) встановлено, що громадяни України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

Частиною 1 ст. 6 Закону №1382-IV визначено, що громадянинУкраїни, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Згідно ст. 371 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать повноваження у сфері реєстрації місця проживання, формування та ведення реєстру територіальної громади відповідно до Закону.

Положеннями ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо поставки на військовий обік за новим місцем проживання позивача та граничного віку перебування у військовому запасі, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що згідно листа-відповіді складеного відповідачем 08.11.2019 №361/02-31, останній рекомендував позивачу звернутись до Обухівського районного військового комісаріату для постановки на військовий облік згідно п. 58 Постанови Кабінету міністрів України від 07.12.2016 № 921№ 921, ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу.

За змістом ст. 28 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232 (далі Закон №2232) встановлено граничний вік перебування військовозобов`язаних у запасі.

Частиною другою вказаної норми Закону встановлено, що військовозобов`язані, які перебувають у запасі та мають військові звання рядового, сержантського і старшинського складу, поділяються на розряди за віком: перший розряд - до 35 років та другий розряд - до 60 років.

Відтак із наданої позивачу відмови вбачається, що для реєстрації місця проживання йому необхідно звернутись до Обухівського районного військового комісаріату для постановки на військовий облік, оскільки граничний вік осіб, що перебувають в запасі становить - 60 років.

Проте, судом встановлено, що згідно довідки Ставищенського районного військового комісаріату від 28.10.2019 № 201, яку позивач надавав для реєстрації місця проживання, вбачається, що він був виключений з військового обліку 06.01.2009, по досягненню граничного віку перебування в запасі.

Відповідно ч. 2 ст. 28 Закону №2232, що діяла на момент виключення з військового обліку позивача, граничний вік перебування в запасі рядового складу станом на 06.01.2009, становив - 40 років.

Як вбачається із паспорта громадянина України, виданого позивачу Балаклійським РВ УМВС України в Харківській області 28.06.2002, серія НОМЕР_2 , позивач, - ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно станом на 06.01.2009 його вік становив 41 рік, у зв`язку з чим останній був виключений з військового обліку.

Згідно ст. 58 Конституції України, - Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Суд звертає увагу, що відповідно до рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), - дію нормативно-правового акту в часі потрібно розуміти так, що вона починається з моменту набрання чинності цим актом і припиняється з втрато) ним чинності. Тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого настала така подія або мав місце відповідний факт.

Отже, з огляду на вищевикладене судом встановлено, що вимога відповідача щодо необхідності постановки на військовий облік позивача в Обухівському районного військового комісаріату, як обов`язкова умова для реєстрації його місця проживання є безпідставною та протиправною.

Щодо твердження про відсутності у позивача військово-облікових документів для проведення реєстрації місця проживання, суд зазначає наступне.

Згідно положень ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 18 Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру, затвердженими Постановою Кабінетом Міністрів України №207 від 02.03.2016, визначено обов`язковий перелік документі, які подаються для реєстрації місця проживання, зокрема: письмова заява, документ до якого вносяться відомості про місце проживання, квитанцію про сплату адміністративного збору, документи, що підтверджують право на проживання в житлі, перебування або взятті на облік у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, проходження служби у військовій частині, адреса яких зазначається під час реєстрації та військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Забороняється вимагати для реєстрації місця проживання подання особою інших, ніж передбачених цією статтею, документів.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання чи перебування осіб, виконавчі органи сільських, селищних, міських рад зобов`язані здійснювати реєстрацію за місцем проживання або перебування чи зняття з реєстрації призовників, військовозобов`язаних та резервістів лише в разі наявності в їхніх військово-облікових документах позначок військових комісаріатів відповідно про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання або перебування.

З системного аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що органи виконавчої влади, що здійснюють реєстрацію місця проживання чи перебування осіб, зобов`язані здійснювати реєстрацію за місцем проживання або перебування чи зняття з реєстрації призовників, військовозобов`язаних та резервістів, у разі подання такими особами разом із заявою, військово-облікових документів з позначкою військового комісаріату про зняття з військового обліку та/або про перебування на військовому обліку за місцем проживання або перебування.

Отже, як було вищезазначено, позивачем окрім обов`язкового переліку документів, які необхідні для реєстрації місця проживання, надано відповідачу безстрокову довідку, - як військово-обліковий документ, що визначений ч. 2 ст. 38 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" видану Ставищенським районним військовим комісаріатом Київської області, від 28.10.2019 № 201. У вказаній довідці зазначено, що позивач виключений з військового обліку військовозобов`язаних Ставищенського районного військового комісаріату Київської області, - 06.01.2009, по досягненню граничного віку перебування в запасі.

Таким чином, позивачем надано відповідачу повний перелік документів, що визначені чинним законодавством України та які необхідні для проведення реєстрації місця проживання.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду належних доказів та пояснень щодо правомірності його дій (бездіяльності), які є предметом розгляду даної справи.

З урахуванням вищевикладених обставин справи убачається, що відмова відповідача у проведенні реєстрації місця проживання позивача, які обґрунтована відсутністю військово-облікового документу з позначкою про зняття з військового обліку або про перебування на військовому обліку за місцем проживання, не відповідає фактичним обставинам справи та спростовується письмовими доказами, що додаються до позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

До позовної заяви позивачем додано квитанцію про сплату судового збору №14577 від 20.11.2019 на суму 768,40 грн.

Отже, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Жуківцівської сільської ради Київської області.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 143, 194, 205, 239, 242, 244, 245, 246, 250 КАС України, суд

в и р і ш и в:
1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Зобов`язати Жуківцівську сільську раду Обухівського району Київської області (), зареєструвати місце проживання ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), за адресою: АДРЕСА_1 .

3. Стягнути сплачений судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Жуківцівської сільської ради Обухівського району Київської області ().

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного судупротягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Щавінський В.Р.