Справа № 420/4972/19
Суддя: Калашнікова О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 січня 2020 року

Київ

справа №420/4972/19

адміністративне провадження №К/9901/624/20

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Калашнікової О.В.,

суддів: Білак М.В., Соколова В.М.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі №420/4972/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року задоволено апеляційні скарги Головного управління Держпраці в Одеській області, Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови скасовано.

Прийнято у справі нову постанову, якою в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» - відмовлено.

10 грудня 2019 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» надійшла заява про прийняття додаткового судового рішення шляхом стягнення з Другого Малиновського відділу ДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області на користь товариства витрати на оплату професійної правничої допомоги у розмірі 15000 грн.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі №420/4972/19 відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» про винесення додаткового судового рішення.

Вважаючи таку ухвалу постановленою з порушенням вимог процесуального закону, позивач подав касаційну скаргу.

Проаналізувавши зміст оскаржуваного судового рішення, доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною першою статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до частини першої статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Частиною першою статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Питання щодо розподілу судових витрат регулюється статтею 139 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Отож витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, у випадках, зокрема повного або ж часткового задоволення позову.

Відмовляючи позивачу в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, суд апеляційної інстанції зазначив, що в даному випадку за наслідками апеляційного перегляду рішення Одеського окружного адміністративного суду від 20 вересня 2019 року у справі №420/4972/19 скасовано та прийнято нову постанову про відмову в задоволенні позову.

При цьому, ухвалюючи судове рішення у цій справі, судом апеляційної інстанції було зазначено про те, що у зв`язку з тим, що позивачу відмовлено у задоволенні адміністративного позову положення частини першої статті 139 КАС України про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу та сплату судового збору не можуть бути застосовані.

Таким чином, у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2019 року судом в повній мірі досліджено та розглянуто усі клопотання, зауваження учасників справи та вирішено питання щодо усіх заявлених вимог, які були викладені, як у позові так і в апеляційній скарзі.

Отже, суд констатує, що суд апеляційної інстанції, відмовляючи Товариству з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» в задоволенні заяви про винесення додаткового судового рішення, вірно застосував положення статті 139 КАС України та статті 252 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), а також у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи), суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України, який включає й ухвали суду апеляційної інстанції про відмову ухвалити додаткове рішення.

За такого правового регулювання та обставин справи Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість касаційної скарги та необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 332, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 грудня 2019 року у справі №420/4972/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеські дріжджі» до Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, третя особа - Головне управління Держпраці в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови.

Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

О.В. Калашнікова

М.В. Білак

В.М. Соколов ,

Судді Верховного Суду