Справа № 1540/3943/18
Суддя: Стефанов С. О.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/3943/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Стефанова С.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/ НОМЕР_1 , -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду 06.08.2018 року (вх. №4086/18 від 06.08.2018 року) звернулась з позовом фізична особа-підприємець ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області, в якому позивачка просила:

- визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління ДФС в Одеській області №5536 від 01 листопада 2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 »;

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 рік, дотримання вимог законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, вимог валютного та іншого законодавства за період: з 05.12.2013 року по 31.12.2016 рік, яка була проведена в період: з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/.

12 жовтня 2018 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року, у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №1540/3943/18 скасовано. Зазначену адміністративну справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа №1540/3943/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 05 липня 2019 року (вхід. №24097/19).

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.07.2019 року адміністративну справу №1540/3943/18 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року позовну заяву ФОП ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/ - залишено без розгляду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року - скасовано. Зазначену справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Адміністративна справа №1540/3943/18 надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 21 листопада 2019 року (вхід. №43721/19).

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.11.2019 року, адміністративну справу №1540/3943/18 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним

Позивачка зазначає, що наказ №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » прийнятий ГУ ДФС в Одеській області з порушенням вимог Податкового кодексу України, оскільки в ньому зазначено, що він прийнятий на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області Мамая Ю.В. від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05, в той час, як така підстава не передбачена п. 78.1 ст. 78 ПК України.

На думку позивачки, відповідачем та її посадовою особою, головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області Холодовою Н.В, яка проводила перевірку, не дотримано приписів п.1 ст. 81 ПК України, отже відповідачем порушено порядок проведення перевірки та відповідно, не виникло права на здійснення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року.

Крім того, позивачка вказує, що головний державний ревізор-інспектор Холодова Н.В. вийшла за межі своїх повноважень, оскільки згідно акту від 21.02.2018 року №306/15-32-13-05/, вона фактично провела документальну позапланову виїзну перевірку дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року та перевірку дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.12.2013 року по 31.12.2016 року, в той час як, наказом №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » не визначено проведення перевірки з даних питань, в звязку з чим, позивачка вважає, що перевірку проведено протиправно.

Позивачка зазначає, про неправомірність проведення перевірки, з огляду на те, що після перенесення, перевірка почалася з 08.02.2018 року, без пред`явлення відповідної копії наказу та направлення, з порушенням встановлених строків 90-днів.

Враховуючи зазначене, позивачка вважає що дії ГУ ДФС в Одеській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, та складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/ протиправними та наказ №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » таким, що не грунтується на нормах податкового законодавства, тому вважає його протиправним та таким що підлягає скасуванню.

Процесуальні дії

Ухвалою суду від 08 липня 2019 року, на виконання постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року щодо продовження розгляду справи, позовну заяву ФОП ОСОБА_1 прийнято до розгляду. Справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні 13 серпня 2019 року ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, судом приєднано до матеріалів справи відзив на адміністративний позов з додатками (вх. №27079/19 від 26.07.2019 року).

29 серпня 2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшло клопотання від представника відповідача про залучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх. №30796/19 від 29.08.2019 року).

Ухвалою суду від 04 вересня 2019 року, у зв`язку з повторною неявкою позивачки у судове засідання 13.08.2019 року, 29.08.2019 року та 04.09.2019 року без поважних причин, адміністративний позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/ - залишено без розгляду.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2019 року, апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 - задоволено частково. Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року - скасовано. Зазначену справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Згідно витягу з протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.11.2019 року, адміністративну справу №1540/3943/18 передано на розгляд судді Одеського окружного адміністративного суду Стефанову С.О.

Ухвалою суду від 26 листопада 2019 року позовну заяву прийнято та продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Перше судове засідання по справі призначено на 02 грудня 2019 року.

Відзив на адміністративний позов обґрунтовано наступним

Відповідач позовні вимоги, визначені у адміністративному позові, не визнає, посилаючись на те, що ГУДФС в Одеській області було надіслано запит щодо надання податкової інформації у вигляді пояснень та їх документальних підтверджень №4260/Л/15-32-13-05-09 від 07.08.2017 року. Відповідь на даний запит ФОП ОСОБА_1 не було надіслано, в зв`язку з чим, на підставі п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України було здійснено вихід для проведення документальної позапланової перевірки платника податків на підставі наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ».

Також відповідач зазначає що, 10.11.2017 року ФОП ОСОБА_1 звернулась із заявою про перенесення термінів проведення перевірки, у звязку з крадіжкою та втратою документів, які підтверджували ведення господарської діяльності, ГУДФС в Одеській області було прийнято наказ про перенесення термінів позапланової виїзної перевірки від 15.11.2017 року за №5994 та після спливу терміну, який дається для відновлення документів представником ГУДФС в Одеській області вдруге було здійснено вихід на перевірку, з метою проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 тривалістю 5 діб з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства, в результаті якої було складено акт перевірки №306/15-32-13-05/ від 21.02.2018 року.

На думку відповідача, в порушення п.5 ст.85 Податкового кодексу України на виконання свого обов`язку, платником податків не було надано посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсяхі всіх документів, що належать до предмета перевірки.

Таким чином, оскільки докуметальна позапланова перевірка ФОП ОСОБА_1 відбулась, відповідач вважає, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необгрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необгрунтованого здійснення контролю щодо себе, водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущенних контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Отже, відповідач зазначає, що наказ №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » прийнятий ГУ ДФС в Одеській області в межах компетенції та спосіб передбачений законодавством, а дії посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області з проведення первірки ФОП ОСОБА_1 направлені на реалізацію зазначеного наказу є правомірними.

08 січня 2020 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі позивачки та її представника (вхід. №620/20).

В судове засідання 09 січня 2020 року сторони не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи.

09 січня 2020 року, ухвалою суду на місці, яка була занесена до протоколу судового засідання, на підставі ч.9 ст.205 КАС України, суд продовжив розгляд справи в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини, якими обґрунтовувалися позиція позивача та позиція відповідача, а також перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Обставини справи встановлені судом

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) зареєстрована 28.07.1997 року, основним видом діяльності є діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (56.10) (т.2 а.с. 13-16).

Наказом ГУ ДФС в Одеській області №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )», на виконання вимог п.п.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п.78.1.4 п. 78.1 ст. 78 ПК України на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів ГУДФС в Одеській області Мамая Ю.В. від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05, вирішено провести документальну позапланову виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання вимог закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування» за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року з 10 листопада 2017 року тривалістю 5 робочих днів. (т.1 а.с.25).

Головний державний ревізор-інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області Холодова Н.В. на підставі направлення на перевірку від 01.11.2017 року № 8378/13-05 (а.с. 74) прибула на перевірку ФОП ОСОБА_1 10.11.2017 року, що підтверджено відміткою в журналі реєстрації перевірок (т.1 а.с.29- 31).

Проте того ж дня, 10.11.2017 року, позивач звернулась до начальника ГУДФС в Одеській області з заявою, в якій просила перенести терміни проведення перевірки до 90 календарних днів відповідно п.44.5 ст. 44 ПК України, у зв`язку з втратою бухгалтерських документів. До заяви додано повідомлення ГУНП в Одеській області (Біляївський відділ поліції), видане 25.10.2017 року за №43/8590, щодо її звернення про втрату, в т.ч. документів бухгалтерського обліку, книги обліку доходів і витрат ф-10 (т.1. а.с.26-27).

ГУ ДФС в Одеській області наказом №5994 від 15 листопада 2017 року «Про перенесення термінів позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » перенесено термін проведення позапланової виїзної документальної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, яка розпочата 10.11.2017 року згідно з наказом ГУДФС в Одеській області від 01.11.2017 року №5536 до дати відновлення та надання документів до перевірки в межах строків, визначених п.44.5 ст. 44 Податкового кодексу України (т.1 а.с.28).

Суд встановив, що 08 лютого 2018 року перевіряючий прибув на перевірку до ФОП ОСОБА_1 , на підставі наказу ГУДФС в Одеській області №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 », про що зробив відмітку в журналі реєстрації перевірок (а.с. 29- 31).

Головним державним ревізор-інспектором відділу контрольно-перевірочної роботи фізичних осіб управління податків і зборів з фізичних осіб ГУДФС в Одеській області Холодовою Н.В. у період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року проведено документальну позапланову перевірку діяльності ФОП ОСОБА_1 , за наслідками якої складено акт «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства субєкта підприємницької діяльності фізичної особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообовязкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 05.12.2013 року по 31.12.2016 року» №306/15-32-13-05/ від 21.02.2018 року. (т.1 а.с.32-36).

Зазначена перевірка проведена з відома та в присутності СГД ФОП ОСОБА_1 та актом №306/15-32-13-05/ від 21.02.2018 року встановлено низку порушень ФОП ОСОБА_1 , а саме:

- порушення п.292.1 ст.292, п.293.3 ст.293 ПК України, в результаті чого донараховано єдиний податок за 2014-2016 роки у сумі 194984,79 грн;

- порушення абз. б. п.176.2 ст 176 ПК України, невчасне подання Податкового розрахунку Ф .1-ДФ за 1-й квартал 2016 року по терміну до 10.05.2016 року, який фактично надано 30.10.2017 року та не надання Звіту форми 1- ДФ за 4-й квартал 2015 року по терміну до 09.02.2016 року, за 2-й квартал 2016 року по строку до 09.08.2016 року, за 3-й квартал 2016 року по строку до 09.11.2016 року, за 4-й квартал 2016 року по строку до 09.02.2017 року;

- порушення п.2 Наказу Державної податкової адміністрації України №1020 від 24.12.2010 року та Наказу Міністерства фінансів України №4 від 13.01.2015 року «Про затвердження форми Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку (форма №1 ДФ)»;

- порушення Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 13.01.2011 року за №46/18784 та від 13.01.2015 року №4;

- порушення пп.14.1.180, пп.168.1.2, пп.168.1.4. п.168.1, пп.а п.176.2 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлена кредиторська заборгованість по податку на доходи фізичних осіб- найманих працівників у сумі 4844,67 грн, нарахованої за 1-й квартал 2014 року в сумі 127,70 грн. та в 2-му кварталі 2014 року в сумі 4716,97 грн.;

- порушення ст.24 Кодексу законів про працю України та Постанови Кабінету міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» №413 від 17.06.2015 року - не повідомлення контролюючого органу ГУ ДФС в Одеській області про прийняття на роботу найманого працівника;

- порушення пп.168.1.1, пп.168.1.4, п.168.1 ст.168, п.176.2 ст.176 Податкового кодексу України, в наслідок чого донараховано податок з доходів фізичних осіб в сумі 105281,68 грн. (за січень 2014 року - 1126,42 грн., за лютий 2014 року - 1126,42 грн., за період берень 2014 року по 31 грудня 2016 року - 103028,84грн.);

- порушення п.8 ст.9, пп.2.1 п.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» №2464-VI від 08.07.2010 року, в результаті чого донараховано основний платіж по ЄСВ із заробітної плати в сумі 147080,6 грн., а саме: 3,6% - 7608,97 грн і 36,8% - 7780,38 грн та 22% - 61621,61 грн. (за січень 2014 року - 2337,36 грн., за лютий 2014 року - 738,07 грн., за березень 2014 року - 2361,94 грн., за квітень 2014 року - 2588,55 грн., за травень 2014 року - 4868,41 грн., за червень 2014 року - 1582,48 грн., за липень 2014 року - 489,63 грн., за серпень 2014 року - 489,63 грн., за вересень 2014 року - 2409,93 грн., за період з жовтня 2014 року по грудень 2016 року 129214,96 грн.);

- порушення п.1.4. підрозділу 10 Розділу ХХПерехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого донораховано військовий збір із заробітної плати в сумі 8664,13 грн., а саме: за серпень 2014 року - 8,12 грн., за вересень 2014 року - 325,54грн, за період з жовтня 2014 року по грудень 2016 року -8330,47 грн, та встановлена кредиторська заборгованість по військовому збору із заробітної плати в сумі 9,56 грн.;

- порушення п.44.1, п.44.3 ст.44, п. 85.2 п.85.4 ст.85 Податкового кодексу України, а саме: не забезпечення зберігання документів, не надання посадовим особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Судом встановлено що наказ ГУДФС в Одеській області №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 )» був прийнятий на підставі доповідної записки начальника управління податків та зборів ГУДФС в Одеській області Мамая Ю.В. від 22.09.2017 року №309/11/15-32-13-05, в якій викладені обставини направлення на адресу платника податків запиту про надання інформації, на який відповіді у встановлений строк ГУ ДФС в Одеській області отримано не було (т.1 а.с.75).

Позивач, не погоджуючись з діями ГУ ДФС в Одеській області, з зазначенням відсутності підстав у контролюючого органу для проведення перевірки, яка після перенесення почалася з 08.02.2018, без пред`явлення відповідної копії наказу та направлення, з порушенням встановлених строків, вважаючи протиправним наказ №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, за результатами якої було складено акт №306/15-32-13-05/ від 21.02.2017 року, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Джерела права та висновки суду

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до п.п.4 п.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до п.п.2-4 п.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право для здійснення функцій, визначених законом, отримувати безоплатно від платників податків, у тому числі благодійних та інших неприбуткових організацій, усіх форм власності у порядку, визначеному законодавством, довідки, копії документів, засвідчені підписом платника або його посадовою особою та скріплені печаткою (за наявності), про фінансово-господарську діяльність, отримані доходи, видатки платників податків та іншу інформацію, повязану з обчисленням та сплатою податків, зборів, платежів, про дотримання вимог законодавства, здійснення контролю за яким покладено на контролюючі органи, а також фінансову і статистичну звітність у порядку та на підставах, визначених законом; отримувати безоплатно від державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій усіх форм власності та їх посадових осіб, у тому числі від органів, які забезпечують ведення відповідних державних реєстрів (кадастрів), інформацію, документи і матеріали; проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Відповідно до положень ст.62 ПК України податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин; моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Згідно з нормами ст.73 ПК України, контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 ПК України та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених ПК України; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обовязкових реквізитів податкової накладної, передбачених п.1 ст.201 ПК України, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених ПК України. Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 ПК України.

Платники податків та інші субєкти інформаційних відносин зобовязані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено ПК України).

Згідно пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно із пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14 травня 2019 року, касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2018 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2019 року у справі №1540/3943/18 скасовано. Зазначену адміністративну справу направлено на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

У постанові Верховного Суду зазначено, що суди попередніх інстанцій встановили, що надісланий на адресу позивача запит відповідає приписам статті 73 ПК України, містить всі необхідні реквізити, проте «суд не погоджується з таким висновком судів першої та апеляційної інстанції, оскільки судами не встановлено, коли саме до податкового органу надійшла вищезазначена інформація, як саме відрізняються показники, зазначені у інформації від показників податкових декларацій платника єдиного податку».

Також у постанові Верховний Суд зазначив, що судами не встановлено, які саме наслідки мав для Підприємця спірний наказ, чи прийнято за наслідками реалізації наказу податкові повідомлення-рішення, рішення про накладення штрафу тощо. Якщо так, чи погодився Підприємець з такими рішеннями.

З огляду на викладене, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що вище встановлені порушення, допущені як судом апеляційної, так і судом першої інстанцій, відтак справу було направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Враховуючи наведені вище висновки суду касаційної інстанції, суд встановив, що на адресу Головного управління ДФС в Одеській області надійшли листи №1161 від 05.06.2015 року (вх. №2964/9 від 08.09.2015 року) та №1547/01-В від 21.08.2017 року (вх. №8556/9/15-32 від 28.08.2017 року), якими Управлінням освіти Біляївської районної державної адміністрації було надано інформацію про суми перерахованих коштів СГД ФОП - ОСОБА_1 , за надані послуги громадського харчування (та інші) з наступними даними: за 2012 рік - 787171,21 грн.; за 2013 рік - 845725,05 грн.; за 2014 рік - 2999193,05 грн.; за 2015 рік - 2274260,29 грн.; за період з 01.01.2016 року по 31.06.2016 року - 541458,61 грн. (т.1 а.с.116-117).

Проте, судом також встановлено, що після надходження інформації від Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації щодо виплачених доходів за надані послуги харчування в установах освіти СГД ФОП ОСОБА_1 , за 2014-2016 роки, контролюючим органом було встановлено значні відмінності зазначених показників від показників податкових декларацій платника єдиного податку, наданих до Біляївського відділення Роздільнянської ОДПІ, з наступними значеннями загальної суми доходів за звітні періоди: податкова декларація (звітна) 2014 рік - 1081062,00 грн., (за уточнюючою річною декларацією за 2014 рік - 881062,00 грн.); податкова декларація (звітна) 2015 рік - 1555281,00 грн., (за уточнюючою річною декларацією за 2015 рік - 1555281,00 грн.); податкова декларація (звітна) 2016 рік - 1665825,00 грн. (т.2 а.с.22-30).

Надалі судом досліджено запит ГУ ДФС в Одеській області №4260/Л/15-32-13-05-09 від 07.08.2017 року, надісланий на адресу ОСОБА_1 , в якому зазначено, що на підставі отриманої від Управління освіти Біляївської районної державної адміністрації інформації, контролюючий орган повідомляє платника податків про необхідність надати письмові пояснення та документальне підтвердження отримання доходів за 2014-2016 роки та наступні первинні документи: угоди, контракти, договори з підприємствами по наданню послуг; акти виконаних робіт; касові, банківські документи; книги обліку доходів та витрат підприємця за 2014-2016 роки; трудові угоди, укладені з найманими працівниками; відомості нарахування заробітної плати; інші документи, що підтверджують фінансово-господарську діяльність; інформацію щодо руху та зберігання товарних та виробничих запасів; дебіторська/кредиторська заборгованість станом на 01.01.2014 року та 31.12.2016 року; інформацію про основні засоби та ТМЦ, які використовуються в підприємницькій діяльності. Також цим запитом контролюючий орган попередив платника податків, що ненадання зазначених пояснень та документального підтвердження є підставою для проведення позапланової виїзної документальної перевірки відповідно до вимог ст.78 ПК України (т.1 а.с.89 -90).

Судом встановлено, що запит ГУ ДФС в Одеській області №4260/Л/15-32-13-05-09 від 07.08.2017 року ФОП ОСОБА_1 отримала 23.08.2017 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення, проте суду не надано жодних доказів надання або обгрунтованих пояснень підстав ненадання позивачем відповіді на зазначений запит (т.1 а.с.91).

Відповідно до положень п.1 ст.78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого ПК України законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп.78.1.1.); виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (пп.78.1.4.).

Відповідно до п.1. ст.81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених ПК України, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених ПК України, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки.

З огляду на наявність підстав передбачених п.1 ст. 78 ПК України контролюючим органом було проведено документальну позапланову виїзну перевірку, за результатами якої складенно акт №306/15-32-13-05/ від 21.02.2017 року (т.1 а.с. 32 - 36).

Згідно з нормами п.1 ст.58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 ПК України (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Відповідно до п.2 ст.58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими ПК України, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Враховуючи наведені вище висновки суду касаційної інстанції, про невстановлення наслідків для ФОП ОСОБА_1 спірного наказу, а саме прийняття контролюючим органом за наслідками реалізації наказу податкові повідомлення-рішення та рішення про накладення штрафу, суд зазначає, що на підставі складаного за результатами перевірки акту №306/15-32-13-05/ від 21.02.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 », ГУ ДФС в Одеській області було складено та направлено платнику податків: рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 15.03.2018 року; податкове повідомлення-рішення (форми «Д») № від 15.03.2018 року; податкове повідомлення-рішення (форми «Р») № від 15.03.2018 року; податкове повідомлення-рішення (форми «ПС») № від 15.03.2018 року; податкове повідомлення-рішення (форми «Д») № від 15.03.2018 року; податкове повідомлення-рішення (форми «ПС») № від 15.03.2018 року та вимогу про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску № від 15.03.2018 року.

Відповідно до пп. 175 п.1 ст.14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Судом встановлено з наданих віповідачем доказів, що зазначені податкові повідомлення-рішення №, №, №, № від 15.03.2018 року, рішення про застосування штрафних санкцій № від 15.03.2018 року та вимога № від 15.03.2018 року з розрахунком штрафник санкцій та відповідь про розгляд заперечень було направлено поштовим відправленням №868 від 16.03.2018 року (т.2 а.с.77). У зв`язку із відсутності інформації щодо стану вручення листа на адресу ФОП ОСОБА_1 , контролюючим органом було надано запит до Одеської дирекції Українського державного підпиємства поштоваго зв`язку «Укрпошта», щодо стану вручення зазначеного листа ( т.2 а.с.88-89). Листом №07-81-1056 від 30.07.2018 року Одеська Дирекція Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» повідомила ГУ ДФС в Одеській області, що рекомендований лист №868 надійшов 23.03.2018 року до відділення поштового зв`язку Яськи, який в цей же день доставлявся згідно вказаної адреси, проте через відсутність адресата, поштове відправлення не було вручено, натомість через неуважність листоноші, поштове відправлення №868 помилково направлено до контрольно-довідкової дільниці на зберігання (т.2 а.с 90). ГУ ДФС в Одеській області було зроблено запит до Одеської Дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» № 14449/10/15-32-13-05-07 від 08.10.2018 року з проханням контролюючого органу повернути кореспонденцію, яка була надіслана на адресу ФОП ОСОБА_1 згідно квитанції №337/16/13 від 16.03.2018 року, на адресу відправника ГУ ДФС в Одеській області (т.2 а.с. 89). На запит ГУ ДФС в Одеській області № 14449/10/15-32-13-05-07 від 08.10.2018, було надано відповідний конверт про відправлення №868 з повідомленням про вручення на адресу ФОП ОСОБА_1 , з відповідною відміткою пошти «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.2 а.с.91).

Крім того, судом встановлено що, уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1., Паком О.І. було направлено до ГУ ДФС в Одеській області запит щодо надання публічної інформації та копій документів від 22.10.2018 року (вх. №Л/160/ЗПІ/15-32 від 22.10.2018 року) з проханням до контролюючого органу надати копії документів прийнятих ГУ ДФС в Одеській області за результатами проведеної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 та докази на підтвердження факту направлення (т.2 а.с.92-94). Листом ГУ ДФС в Одеській області (вих. №9108/Л/15-32-13-05-12 від 26.10.2018 року) ФОП ОСОБА_1 було повідомлено обставини на підтвердження факту направлення зазначеного поштового відправлення та надано у повному обсязі докумети, які були складені на підставі проведення докуметальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 , а саме: відповідь про розгляд заперечення (вих. №1957/Л/15-32-13-05-15 від 16.03.2018 року) - на 10-ти аркушах; податкові повідомлення рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.03.2018 року з розрахунком штрафних санкцій - на 10-ти аркушах; квитанція №337/16/13 від 16.03.2018 року - на 1 аркуші (т.2 а.с.95-100).

Отже на підставі встановлених судом фактів та інформації, підтвердженої належними та допустими доказами, щодо направлення податкових повідомлень-рішень платнику податків, не вручення поштового відправлення через відсутність адресата, помилки листоноші, та відповіді контролюючого органу на запит про надання публічної інформації представнику ФОП ОСОБА_1., суд доходить висновку, що податкові повідомлення рішення, вимога про сплату боргу (недоїмки), рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним фіскальним органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 15.03.2018 року, на сьогоднішній день, вважаються врученими платнику податків у відповідності до ст. 42 ПК України, проте не оскаржені ним у судовому порядку, відносно чого представник позивачки в судовому засіданні не заперечував.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем направлено на адресу позивача податкові повідомлення-рішення №, №, №, № та № від 15.03.2018 року, а тому сума податкового боргу вважається узгодженою.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому КАС України, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

При цьому, суд враховує, що застосування різних способів захисту порушеного права позивача повинно відбуватися з урахуванням конкретних обставин справи в кожному окремому випадку. Так, вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу (чи є така особа належним позивачем у справі наявність права на позов у матеріальному розумінні), встановити, чи є відповідне право або інтерес порушеним (встановити факт порушення), а також визначити, чи відповідає обраний спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Суд зазначає що, платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді буде суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у склад колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №803/990/15-а та постановах Верхового Суду України у справах №809/4237/15 від 18.06.2019 року, №808/1641/15 від 30.11.2018 року, №804/1113/16 від 13.02.2018 року.

Крім того, Верховний Суд України у постанові по справі №807/2062/17 (К/9901/59176/18 ) від 21.02.2019 року зазначив, що згідно з пп.17.1.7 п.17.1 ст.17 ПК України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому ПК України, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки задоволенню не підлягають.

Частиною 1 ст.77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, на підставі ст.8 КАС України, згідно якої усі учасники адміністративного процесу є рівними та ст.9 КАС України, відповідно до якої розгляд і вирішення справ у адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, з`ясувавши обставини у справі, перевіривши всі доводи і заперечення сторін та надавши правову оцінку наданим доказам, суд дійшов висновку що наказ №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » прийнятий контролюючим органом у відповідності до норм чинного законодавства, а дії посадових осіб ГУ ДФС в Одеській області з проведення перевірки ФОП ОСОБА_1 , направлені на реалізацію зазначеного наказу, є правомірними.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 12, 14, 44, 139, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС в Одеській області () про визнання протиправним та скасування наказу №5536 від 01.11.2017 року «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 » та визнання протиправними дій щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки, яка була проведена в період з 08 лютого 2018 року по 14 лютого 2018 року і складання за результатами перевірки акту від 21.02.2017 року №306/15-32-13-05/ - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили, згідно ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено, згідно ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. При цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя С.О. Cтефанов

.