Справа № 280/5719/19
Суддя: Сацький Роман Вікторович
Дата ухвалення: 2020-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

11 січня 2020 року Справа № 280/5719/19 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Сацький Р.В. при секретарі судового засідання Серебрянниковій О.А, розглянувши матеріали адміністративної справи, за правилами спрощенного позовного провадження,

за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 )

до - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М. Грушевського, буд. 27, )

про визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі,

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту позивач) до Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради (далі по тексту відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати реєстраційну дію державного реєстратора відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису: 2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014 про включення позивача, у разі, коли державна реєстрація фізичної особи підприємця була проведена до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців».

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що фактично займався приватною підприємницькою діяльністю лише з грудня 2001 р. по грудень 2004 р. На момент вчинення Держаним реєстратором Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради дії/запису №0024234 від 08.02.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації позивача фізичною особою підприємцем, підставою для внесення таких відомостей повинна була бути реєстраційна картка позивача на проведення державної реєстрації фізичної особи підприємця, але позивачем вона не складалась. Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців» від 01.07.2010 №2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012, що вкотре вказує на незаконність та протиправність дій відповідача станом на 08.02.2014.

Ухвалою суду від 21.11.2019 позовну заяву залишено без руху та надано 10 - ти денний строк на усунення недоліків.

У термін, встановлений ухвалою суду від 21.11.2019 позивачем подана заява про усунення недоліків з додатками.

Ухвалою суду від 03.12.2019 відкрито провадження по справі, за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 27 грудня 2019 р.

21.12.2019 представник відповідача подав через канцелярію суду (вх. №54233) відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову, та зазначає, що дійсно реєстрація позивача відбулася у 2001 році, а в лютому 2014 р., згідно до Наказу Міністерства юстиції №575/5 від 12.04.2012 «Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних та фізичних осіб підприємців», автоматично Державним реєстратором була внесена запис. Звернув увагу, що позивач 02.10.2019 подав реєстраційну картку державному реєстратору, про припинення підприємницької діяльності. З наведених підстав просить суд відмовити у задоволенні позову.

Сторони до суду подали заяви про розгляд справи без їх присутності у порядку письмового провадження.

Статтею 258 КАС України передбачено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження, фіксація судового засідання за допомогою технічного засобу, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалось.

Суд, оцінивши обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 14.12.2001 ОСОБА_1 зареєстрований фізичною особою-підприємцем, за наданою інформацією Відділу реєстрації Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради.

У 2004 році позивач припинив за власним бажанням здійснення своєї підприємницької діяльності, будь яка інформація про видачу позивачу свідоцтва про реєстрацію фізичної особи підприємцем нового зразка відсутня.

08.02.2014 Державним реєстратором в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців номер запису: №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014 про включення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код інн. НОМЕР_1 ) - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним.

29.08.2019 позивач отримав податкову вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-104998-56, на стягнення з позивача єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 23785.08 грн. Позивач надав в податковий орган заяву про закриття своєї підприємницької діяльності. Звертає увагу, що в лютому 2014 р. до державного реєстратора не звертався, та відповідні документи не складав. Звернувшись через представника до Відповідача було з`ясовано, що на підставі інвентаризаційних відомостей переданих Виконавчим комітетом до Відділу реєстрації 08.02.2014, з метою виконання Наказу Міністерства юстиції №575/5 від 12.04.2012 «Про тимчасові міжвідомчі спеціальні комісії з питань проведення інвентаризації юридичних та фізичних осіб підприємців» (який втратив свою дію на дату передачі), автоматично Державним реєстратором була внесена дія/запис №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань «Включення відомостей про фізичну особу підприємця з відміткою про те, що свідоцтво про його державну реєстрацію вважається недійсним» ФОП ОСОБА_1 .

Згідно до вказаного запису, який вчинений позивача, він примусово поставлений на облік Головного Управління регіональної статистики з 10.02.2014, та до Головного Управління ДФС в Запорізькій області. Дізнавшись про свою незаконну примусову реєстрацію в реєстрі, 02.10.2019 подав реєстраційну картку державному реєстратору, про припинення підприємницької діяльності, з метою недопущення подальшого нарахування ЄСВ та пені, за несвоєчасну сплату.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Так, відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, регулює Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV.

Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» від 15 травня 2003 року № 755-IV, який набув чинності з 1 липня 2004 року, (в редакції, чинній станом на 31 березня 2005 року (далі Закон України № 755) регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, їхньої символіки (у випадках, передбачених законом), громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону № 755 державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 42 Закону № 755 для проведення державної реєстрації фізична особа, яка має намір стати підприємцем (далі заявник), повинна подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) державному реєстратору за місцем проживання такі документи:

- заповнену реєстраційну картку на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця;

- копію довідки про включення заявника до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків та інших обов`язкових платежів;

- документ, що підтверджує внесення реєстраційного збору за проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця.

Відповідно до частини 1 статті 46 Закону України № 755-IV державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця проводиться у разі прийняття фізичною особою-підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності.

Частиною 3 статті 46 Закону України № 755-IV встановлено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Отже, державна реєстрація засвідчує не тільки факт припинення статусу підприємця, але і його набуття. Позивач після початку дії Єдиного державного реєстру не вчинив жодних дій щодо набуття статусу фізичної особи-підприємця, заяв та документів державному реєстратору не подавав, оскільки вирішив припинити свою підприємницьку діяльність.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 755 Державний реєстратор протягом 2004-2005 років при надходженні від юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців реєстраційної картки, відповідно до вимог статті 19 цього Закону, зобов`язаний провести заміну раніше виданих їм свідоцтв про державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка.

Згідно зібраних матеріалів справи, позивач не звертався до державного реєстратора із жодними заявами, а тому має свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, видане у 2001 році, та свідоцтво про державну реєстрацію єдиного зразка як передбачено Законом № 755 не отримував.

Відповідно до Прикінцевих і перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" щодо спрощення механізму державної реєстрації припинення суб`єктів господарювання» від 01 липня 2010 року № 2390 (далі Закон № 2390):

- процес включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зареєстрованих до 1 липня 2004 року, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. (пункт 2)

- усі юридичні особи та фізичні особи-підприємці, створені та зареєстровані до 1 липня 2004 року, зобов`язані у встановлений пунктом 2 цього розділу строк подати державному реєстратору реєстраційну картку для включення відомостей про них до Єдиного державного реєстру та для заміни свідоцтв про їх державну реєстрацію на свідоцтва про державну реєстрацію єдиного зразка або для отримання таких свідоцтв. (пункт 3)

- свідоцтва про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, оформлені з використанням бланків старого зразка та видані до 1 липня 2004 року, після настання встановленого пунктом 2 цього розділу строку вважаються недійсними.

Закон № 2390 набув чинності 3 березня 2011 року, а тому з 3 березня 2012 року свідоцтво про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності фізичної особи, видане позивачу у 2001 році, є недійсним.

З 01.07.2004 набрав чинності Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", який регулює відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб, а також фізичних осіб - підприємців.

Згідно зі ст.4 цього Закону державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців - це засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - автоматизована система збирання, накопичення, захисту, обліку та надання інформації про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення органів державної влади, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», який набрав чинності 01.07. 2004 відомості про юридичну особу або фізичну особу-підприємця включаються до Єдиного Державного Реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" реєстраційна картка - документ встановленого зразка, який підтверджує волевиявлення особи щодо внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Згідно з статтею 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" в редакції, чинній на час включення Позивача (08.02.2014) Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, державний реєстратор - посадова особа центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, яка відповідно до цього Закону від імені держави здійснює державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців

На момент вчинення Державним реєстратором дії/запису №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань про проведення державної реєстрації Позивача фізичною особою-підприємцем, підставою для внесення таких відомостей повинна була бути реєстраційна картка позивача на проведення державної реєстрації фізичної особи-підприємця, складення якої особисто позивачем, матеріалами справи не доведено.

Отже, Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» від 01.07.2010 № 2390 набрав чинності 03.03.2011, а процес включення до ЄДР відомостей про юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, завершується через рік, починаючи з дня набрання чинності закону, тобто мав тривати до 03.03.2012.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач належними та допустимими доказами не довів правомірність внесення запису в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014, та фактичне здійснення підприємницької діяльності.

За таких обставини, оскільки без належних підстав внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію позивача як фізичну особу-підприємця, то запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014, підлягає скасуванню.

Відповідно до пункту 2 частини 1 ст. 25 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, а також що надійшли в електронній формі від суду або державної виконавчої служби відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" щодо скасування реєстраційної дії/запису в Єдиному державному реєстрі.

Згідно з частини 5 статті 25 Закону України Закон України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" суб`єкт державної реєстрації не пізніше наступного робочого дня з дати отримання судового рішення, передбаченого пунктом 2 частини першої цієї статті: проводить відповідну реєстраційну дію шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру та формує виписку для її оприлюднення на порталі електронних сервісів - у разі зміни відомостей, що містяться у виписці.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За приписами частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що позовні підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що, відповідно до частини першої статті 139 КАС України, якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи встановлено факт сплати судового збору у розмірі 768,40 грн, що підтверджується платіжним дорученням №167 від 18.11.2019 .

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 14, 90, 139, 143, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) до - Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М. Грушевського, буд. 27, ) про визнання протиправним та скасування запису в Єдиному державному реєстрі - задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати реєстраційну дію/запис Державного реєстратора Відділу реєстрації виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань номер запису: №2 101 175 0000 024234 від 08.02.2014 про включення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , код ДРФО НОМЕР_1 ) - у разі, коли державна реєстрація фізичної особи-підприємця була проведена до набрання чинності Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. М. Грушевського, буд. 27, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , код ДРФО НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення в повному обсязі виготовлено та підписане суддею 11.01.2020.

Суддя Р.В. Сацький