Справа № 120/4001/19-а
Суддя: Богоніс Михайло Богданович
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А
про відкриття провадження у адміністративній справі

м. Вінниця

08 січня 2020 р. Справа № 120/4001/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Богоніс М.Б., перевіривши матеріали

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 )

до Міністерства оборони України (Повітрофлоцький проспект, 6, м. Київ, 03168, )

про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії

УСТАНОВИВ

У Вінницький окружний адміністративний надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він проходив військову службу по 16.12.1991 та є ветераном Збройних Сил України. Під час проходження служби отримав захворювання, внаслідок якої було встановлено ІІ групу інвалідності з 04.06.2013.

У зв`язку із погіршенням стану здоров`я, 02.11.2017 було встановлено І групу інвалідності внаслідок захворювання пов`язаного із проходженням військової служби.

В грудні 2018 позивач направив документи до Міністерства оборони України з метою призначення та виплати одноразової грошової допомоги за втрату здоров`я, як інваліду армії І групи, оскільки захворювання пов`язане із проходженням військової служби.

Листом ІНФОРМАЦІЯ_1 від 10.04.2019 № 12/814 позивача повідомлено, що згідно протоколу комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 32 від 15.03.2019 йому відмовлено у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із його звільненням з військової служби до набрання чинності Закону України від 04.04.2006 № 3597-ІV «Про внесення змін до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та у зв`язку із зміною групи інвалідності понад дворічний термін після первинного встановлення інвалідності.

Не погоджуючись із таким рішенням та вважаючи його протиправним, позивач з метою його скасування звернувся із цим адміністративним позовом до суду.

Ухвалою від 09.12.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали суду.

26.12.2019 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху до суду надійшло клопотання позивача про визнання причин пропущення строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку.

Обґрунтовуючи клопотання ОСОБА_1 зазначив, що він вже звертався до суду із позовом, однак ухвалою від 19.11.2019 його позовну заяву повернуто. Також позивач зазначив, що внаслідок поганого стану здоров`я, фізично не мав можливості займатися будь якими питаннями, пов`язаними із зверненням для захисту своїх інтересів до суду, оскільки проходив курс лікування та реабілітації, що підтверджується випискою з історії хвороби № 4763. Тому, просить суд визнати причини пропуску строку для звернення до суду поважними.

Розглядаючи вказане клопотання, суд виходить із наступних мотивів.

Процесуальні строки, згідно ч. 1 ст. 118 КАС України - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії.

Частиною 2 ст. 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Оцінюючи причини пропущення позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що завданням адміністративного судочинства, згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини (ЄСПЛ), а статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду, як джерело права.

У своїй практиці, Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом з тим, Суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

У Рішенні по справі «Белле проти Франції» від 4 грудня 1995 року Європейський суд з прав людини зазначив: «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в п. 1 ст. 6 Конвенції, необхідно розглядати у тому числі в аспекті права на доступ до правосуддя яке охоплює подання позову та відкриття судового провадження у справі.

При цьому, держава Україна, як учасниця Конвенції, взяла на себе зобов`язання створювати умови для забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

З Рішення Європейського Суду з прав людини по справі «Іліан проти Туреччини» слідує, що правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи (Ilhan v. Turkey N 22277/93).

Виходячи із наведеного праворозуміння, ЄСПЛ звертає увагу, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, а з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права які можуть призвести до порушення самої суті права.

Європейська соціальна хартія (переглянута) 1996 року, згода на обов`язковість якої надано Верховною Радою України та яка набрала чинності 01 лютого 2007 року, визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Відтак, з метою вирішення питання про поновлення строку звернення до суду, суд враховує вік особи яка вважає, що її право на одноразову грошову допомогу порушено, а також індивідуальні особливості особи позивача (у тому числі стан здоров`я), що є гарантією захисту для фізичних осіб, а також єдиною, за таких обставин, можливістю відновити порушені права та інтереси. При розгляді клопотання встановлено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на даний час є особою із інвалідністю І групи. Крім цього судом береться до уваги, що позивач намагаючись захистити свої права не бездіяв, а звертався до суду, однак ухвалою від 19.11.2019 його позовну заяву повернуто.

Тому, враховуючи вищевказані обставини та беручи до уваги індивідуальну ситуацію позивача, суд доходить висновку про поважність причин пропуску строку звернення до суду, а тому наявні підстави для задоволення клопотання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом.

З урахуванням заяви про усунення недоліків позовної заяви, вважаю, що позовна заява відповідає вимогам статей 160, 161, 172 КАС України та підсудна Вінницькому окружному адміністративному суду. Підстав для повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження в адміністративній справі не встановлено.

Враховуючи викладене, доходжу висновку про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 12 КАС України адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відтак, в силу положень ст. 12, 263 КАС України, ця справа підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). При цьому, згідно ч. 3 ст. 263 КАС України, у справах визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Частиною 4 статті 9 КАС України визначено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно ч. 1 ст. 80 КАС України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу (ч. 3 ст. 80 КАС України).

З метою повного та всебічного дослідження всіх обставин у справі, доходжу висновку про наявність підстав для витребування з власної ініціативи у Міністерства оборони України належним чином засвідчених копій заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги із додатками до неї та прийняте щодо заяви рішення, яке оформлене протоколом від 15.03.2019 № 32 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

Керуючись ст. 72, 80, 122, 171, 248, 256, 263 КАС України, суд

УХВАЛИВ

1. Клопотання ОСОБА_1 про визнання причин пропуску строку для звернення до суду поважними та поновлення пропущеного строку задовольнити.

2. Визнати поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

3. Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії.

4. Розгляд справи здійснюватиметься суддею Богоносом Михайлом Богдановичем одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін.

5. Роз`яснити учасникам справи, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 263 КАС України розгляд справи по суті буде розпочато через 15 днів з дня відкриття провадження у справі. Справу буде розглянуто у межах 30-денного строку з дня відкриття провадження у справі.

6. Встановити відповідачу строк для надання відзиву на позов протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження, з поясненнями по суті заявлених вимог та доданням підтверджуючих документів, у тому числі документів, що підтверджують надіслання копії відзиву та доданих до нього документів позивачу в порядку передбаченому ст. 162 КАС України.

7. Витребувати за ініціативою суду у Міністерства оборони України належним чином засвідчені копії заяви ОСОБА_1 щодо виплати одноразової грошової допомоги із додатками до неї та прийняте щодо заяви рішення, яке оформлене протоколом від 15.03.2019 № 32 про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги.

8. Зобов`язати Міністерство оборони України подати до суду витребувані докази у строк для подання відзиву на позовну заяву.

9. Роз`яснити відповідачу, що в силу ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

10. Копію ухвали суду надіслати (надати) учасникам справи.

11. Копію позовної заяви з додатками направити відповідачу.

12. Повідомити, що учасники справи можуть отримати інформацію по даній справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет за посиланням: http://court.gov.ua/fair/.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.
Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду, лише у випадку її постановлення з порушення правил підсудності.

Суддя Богоніс Михайло Богданович