Справа № 460/2517/19
Суддя: Нор У.М.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2020 року м. Рівне №460/2517/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Нор У.М. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом

Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига"
доДержавної служби України з безпеки на транспорті
про визнання протиправними та скасування постанов, -
В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство "Єврошпон-Смига" звернулось до суду з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області, у якій просить суд визнати протиправними та скасувати постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153874 та № 153875.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом викладено на бланку, який зазначено додатком до невідомого підзаконного акту - Порядку 4004, що є, на думку позивача, достатньою підставою для визнання неправомірними та скасування прийнятих на підставі такого акту рішень. Також зазначає, що вимоги щодо встановлення тахографів поширюються виключно на транспортні засоби міжнародних автомобільних перевезень. Покликаючись до затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.02.2009 № 207 переліку документів, необхідних для здійснення транспортних перевезень, стверджує про відсутність серед такого переліку картки водія або роздруківки роботи тахографа. При цьому звертає увагу, що цією ж постановою Кабінету Міністрів України забороняється вимагати у водія непередбачені Переліком документи. Окрім того наголошує, що вказані вимоги поширюються на суб`єктів господарювання, які надають послуги у сфері перевезення автомобільним транспортом, в той час як позивачем на підставі транспортної накладної № 095380 від 13.08.2019 здійснювались перевезення для власних господарських потреб, зазначаючи, що транспортний засіб належить позивачу на праві власності, а водій перебуває у трудових відносинах з позивачем. Вказані обставини свідчать, на думку позивача, про відсутність підстав для застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу відповідно до статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» у цій частині.

Щодо іншої постанови позивач зазначає, що перевірка виконання суб`єктом господарювання вимог припису про усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт в силу положень статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» не може встановлюватися за результатом рейдової перевірки. Також зазначає, що відповідний припис позивач не отримував, тому був позбавлений можливості його виконати або оскаржити. Стверджує, що перевірка виконання суб`єктом господарювання припису щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт може здійснюватись виключно шляхом проведення позапланової, а не рейдової перевірки, відтак наразі відсутні підстави для притягнення позивача до відповідальності у вигляді накладення адміністративно-господарського штрафу.

Ухвалою суду від 29.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач позовні вимоги не визнав, подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що за змістом пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, а також додержання водієм режиму праці та відпочинку. При цьому законодавцем не визначено вичерпний перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів та пасажирів та зазначено про необхідність наявності інших документів, передбачених законодавством. Вважає, що за відсутності документів, зокрема, картки водія або роздруківки даних роботи тахографа, на підставі яких виконуються вантажні перевезення до суб`єктів господарювання, які здійснюють на комерційній основі чи за власний кошт внутрішні перевезення вантажів транспортними засобами, застосовуються адміністративно-господарські штрафи. Стверджує, що законодавством не передбачено виключення щодо необхідності контролю робочого часу щодо певної категорії водіїв. Враховуючи те, що 05.02.2019 у відношенні позивача було складено припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт, яким було запропоновано усунути виявлені порушення до 27.02.2019, а за результатом проведеної рейдової перевірки 13.08.2019 було встановлено відсутність у водія особистої картки водія, за результатом розгляду 17.09.2019 справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідачем підставно було прийнято рішення про застосування адміністративно-господарського штрафу за невиконання вимог припису щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт. З таких підстав просив суд відмовити в позові повністю (а.с.53-60).

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Як слідує з матеріалів справи, за результатами розгляду акту від 26.12.2018 № 140307 (а.с.65) позивачу ПрАТ "Єврошпон-Смига" було винесено Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області припис № 0171450 щодо усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині ненадання водієм вантажного автомобіля МВ д.н. НОМЕР_1 , який обладнано цифровим тахографом, картки водія та роздруківки даних роботи тахографа (а.с.63).

08.02.2019 зазначений вище припис було направлено позивачу рекомендованим листом (а.с.64)

13.08.2019 посадовим особами Управління Укртрансбезпеки у Черкаській області о 13 год 16 хв. на а/д Н-16 39 км + 800 м проведено перевірку транспортного засобу марки Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 , який належить Приватному акціонерному товариству "Єврошпон-Смига", під керуванням водія ОСОБА_1

Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 підтверджено, що вантажний автомобіль марки Mersedes-Benz, модель Actros 1841LS, номер шасі НОМЕР_4 , реєстраційний номер НОМЕР_2 належить ПрАТ "Єврошпон-Смига" (а.с.12), а згідно з довідкою від 26.09.2019 № 858 ОСОБА_1 згідно з наказом від 27.07.2015 № 151-ОС працює водієм у ПрАТ "Єврошпон-Смига" (а.с.13).

За результатами перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 13.08.2019 № 163408 (а.с.8) та встановлено порушення наказу МТЗУ від 24.06.2019 № 385, в тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт": надання послуг з перевезення вантажу згідно з товарно-транспортною накладною № 095380 від 13.08.2019, вантажовідправник ДП "Чигиринське лісове господарство", вантажоодержувач Приватне акціонерне товариство "Єврошпон-Смига", без оформлення документів, перелік яких визначений статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: без картки водія та роздруківок даних роботи цифрового тахографа.

У розділі Акту «пояснення водія про причини порушень» зазначено, що водій з актом ознайомлений, від надання пояснень та підпису відмовився.

10.09.2019 на адресу позивача направлено рекомендованим листом повідомлення про розгляд справи щодо порушення чинного законодавства в сфері автомобільного транспорту, розгляд якої призначено на 17.09.2019 (а.с.62).

Правом взяти участь у розгляді справи щодо порушення автотранспортного законодавства, позивач не скористався, але 16.09.2019 на електронну адресу Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області надійшли письмові пояснення позивача (а.с.69-72).

17.09.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області прийнято:

постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 153874, якою до позивача, на підставі частини першої абзацу 3 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 48 цього Закону, застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 1700 грн (а.с.10), та

постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 153875, якою до позивача, на підставі частини першої абзацу 13 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", а саме: невиконання перевізником припису № 0171450 органу державного контролю, застосовано адміністративно-господарський штраф в сумі 680 грн (а.с.9).

Надаючи правової оцінки спірним правовідносинам сторін суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України № 103 від 11.02.2015 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті.

Згідно з пунктом 1 цього Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується КМ України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 4 вказаного Положення передбачено, що основними завданнями Укртрансбезпеки, зокрема, є реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному та залізничному транспорті.

Відповідно до пункту 8 цього ж Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно зі статтею 6 України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень.

Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктами 20, 21 Порядку № 1567 передбачено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

У позовній заяві позивач зазначає, що акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів та вантажів автомобільним транспортом від 13.08.2019 № 163408 (а.с.8) оформлено додатком № 3 до Порядку 4004, що є, на думку позивача, самостійною достатньою підставою для визнання неправомірними та скасування рішень прийнятих на підставі такого акту.

Суд з`ясував, що на бланку акта перевірки від 13.08.2019 № 163408 у правому верхньому куті міститься напис "Додаток 3 до Порядку 4004", однак суд не погоджується з доводами позивача, що вказана обставина нівелює висновки перевірки та утворює підстави для визнання неправомірними та скасування рішень, прийнятих на підставі такого акту.

Вказані позивачем недоліки оформлення акта перевірки, що виявились у недотриманні окремих елементів форми акта перевірки (як то зазначення на його бланку нормативного-правового акту, яким затверджено форму відповідного акта) не можуть бути самостійною підставою для визнання неправомірними та скасування рішень, прийнятих на підставі такого акту за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, контроль за дотриманням якого покладено на органи Укртрансбезпеки, а зміст вказаного акту дозволяє чітко встановити зміст виявленого порушення законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень вантажів автомобільним транспортом (зокрема, виявлені порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, суб`єкта правопорушення, автомобіль, яким здійснювалось перевезення).

Суд зазначає, що при розгляді таких спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Пунктом 15 Порядку № 1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Таким чином, перелік необхідних документів не є вичерпним, оскільки у статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" визначено, що законодавством можуть бути передбачені інші документи необхідні для внутрішніх перевезень вантажів.

Відповідно до Конвенції Міжнародної організації праці 1979 № 153 про тривалість робочого часу та періоди відпочинку на дорожньому транспорті, статті 18 Закону України "Про автомобільний транспорт" та з метою організації безпечної праці та ефективного контролю за роботою водіїв колісних транспортних засобів Міністерством транспорту та зв`язку України наказом від 07.06.2010 № 340 затверджено Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - Положення № 340).

Згідно з пунктом 1.2 Положення № 340 це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів та порядок його обліку.

Пунктом 6.1. Положення № 340 встановлено, що автобуси, що використовуються для нерегулярних і регулярних спеціальних пасажирських перевезень, для регулярних пасажирських перевезень на міжміських автобусних маршрутах протяжністю понад 50 км, вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

Відповідно до пункту 1.3. Положення № 340 вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Отже, доводи позивача щодо відсутності обов`язку застосовувати контрольні пристрої при здійсненні внутрішніх перевезень по Україні є безпідставними.

Суд з`ясував, що згідно з даними свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб марки Mersedes-Benz, номерний знак НОМЕР_2 , який належить позивачу та яким керував водій ОСОБА_1 , має повну масу 18 т (повна маса 18000, маса без навантаження 7079), тобто понад 3,5 тон.

У позовній заяві позивач не заперечує, що на час здійснення перевірки водій не мав картки водія та роздруківок даних роботи цифрового тахографа.

Згідно з пунктом 7.1. Положення № 340 перевірка додержання режиму праці та відпочинку водія здійснюється Державною службою України з безпеки на транспорті з дотриманням вимог Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567.

Пунктом 7.2. Положення № 340 визначено, що головний орган, на який покладається забезпечення безпеки дорожнього руху, здійснює перевірку встановленого режиму праці і відпочинку водіїв відповідно до чинного законодавства України.

Порядок використання тахографів встановлено Інструкцією з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 24.06.2010 № 385 (далі - Інструкція № 385).

Відповідно до пункту 1.4 Інструкції № 385, контрольний пристрій (тахограф) - обладнання, яке є засобом вимірювальної техніки, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їхніх водіїв.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції № 385 водій транспортного засобу, обладнаного тахографом, повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з пунктом 3.5 Інструкції № 385 перевізники забезпечують водіїв, які відправляються в рейс, необхідною кількістю тахокарт або паперу для роздруківки даних, що відповідають типу тахографа (аналоговий, цифровий); зберігають інформацію, отриману за допомогою тахографа, кожного водія протягом 12 місяців з дати останнього запису, а протоколи перевірки та адаптації тахографа до транспортного засобу, свідоцтва про повірку- протягом одного року з дати закінчення терміну їх дії; аналізують інформацію щодо дотримання режимів праці та відпочинку водіїв, отриману за допомогою тахографа, а в разі виявлення порушень вживають заходів щодо недопущення та запобігання виникненню їх в подальшому.

З 20.12.2010 набула чинності Поправка № 6 до Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів (ЄУТР) підписаної у Женеві 1 липня 1970 року в частині надання до контролю реєстраційних листків (тахограм) за поточний день та попередні 28 календарних днів, а в разі відсутності тахокарт надання Бланку підтвердження діяльності, який заповнюється транспортним підприємством та водієм перед рейсом.

Отже, водії мають надавати інспектору для контролю реєстраційні заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

При цьому, пунктом 6.1. Положення № 340 встановлено імперативне правило щодо обладнання діючим та повіреним тахографом вантажного автомобіля з повною масою понад 3,5 тон при здійсненні внутрішнього вантажного перевезення транспортним засобом.

Системний аналіз наведених вище норм матеріального права дає підстави для висновку, що статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначений перелік документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, та якою передбачено окрім чітко визначених у даній статті документів і інші документи, передбачені законодавством України.

До таких згідно із пунктом 3.3. Інструкції № 385 відносяться протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу, заповнені тахокарти у кількості, передбаченій ЄУТР, або картка водія чи роздруківка даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом. Такі документи повинні мати при собі водії транспортних засобів, що здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами з повною масою понад 3,5 тон.

Аналогічного висновку дійшов Вищий адміністративний суд України в своїй ухвалі від 17.02.2016 у справі К/800/19930/15.

Як встановлено судом, відповідно до акта проведення перевірки від 13.08.2019 картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа під час рейдової перевірки водій не надавав. Вказане позивачем не заперечується.

Відповідно до абзацу 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Оскільки, позивач здійснював перевезення вантажів 13.08.2019 автомобілем з повною масою понад 3,5 тони, то відсутність у водія картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа є правовою підставою для застосування адміністративного-господарського штрафу, передбаченого абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

При цьому суд відхиляє доводи позивача про те, що він не є перевізником, що надає послуги з перевезення вантажів, а використовував власний транспортний засіб марки Mersedes-Benz, реєстраційний номер НОМЕР_2 під час провадження господарської діяльності, відтак не несе відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Суд зазначає, що відповідно до статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно з наданою позивачем товарно-транспортною накладною серії ЧРБ № 095380 від 13.08.2019 (а.с.11), перевізником зазначено ПрАТ "Єврошпон-Смига". Позивач, в свою чергу, не надав до суду жодного доказу, який би спростував, що позивач є перевізником в розумінні Закону України "Про автомобільний транспорт".

Таким чином, саме позивач як власник вантажного транспортного засобу та перевізник вантажу несе визначену законом відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт в частині здійснення перевезення вантажу транспортним засобом без оформлення картки водія чи роздруківки даних роботи тахографа.

Оцінюючи наявні у справі докази та аналізуючи встановлені фактичні обставини суд дійшов висновку, що спірна постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153874 відповідає критеріям, визначеним у статі 2 КАС України, а доводи позивача не спростовують правомірності спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу та не дають суду підстав для її скасування.

За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в частині визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153874.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153875 суд зазначає таке.

Відповідно до пункту 31 Порядку № 1567 за результатами розгляду справи про порушення керівник органу державного контролю або його заступник за наявності підстав виносить припис щодо усунення порушень законодавства про автомобільний транспорт.

Припис підлягає обов`язковому виконанню в зазначений у ньому строк. Про виконання припису уповноважена особа суб`єкта господарювання повинна письмово повідомити керівникові органу державного контролю.

Припис складається за формою згідно з додатком 6 у двох примірниках, один з яких видається уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилається рекомендованим листом із повідомленням.

З матеріалів справи суд встановив, що за результатами розгляду Акта № 140307 від 26.12.2018 (а.с.65) Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області був винесений позивачу припис № 0171450 про усунення порушення законодавства про автомобільний транспорт (а.с.63).

Зазначений припис був скерований на адресу позивача 08.02.2019 рекомендованим листом (а.с.64).

Доказів видачі такого припису уповноваженій особі суб`єкта господарювання під розписку чи надсилання рекомендованим листом із повідомленням відповідачем не представлено.

Таким чином, відповідачем не доведено належними доказами ту обставину, що позивач в установленому порядку був ознайомлений із приписом № 0171450 (без дати). При цьому позивач у позовній заяві стверджує про необізнаність з таким.

Відповідно до пунктів 26, 27 Порядку № 1567 справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

У матеріалах справи є наявним повідомлення ПрАТ "Єврошпон-Смига" про розгляд справи на 17.09.2019 на 10 год. 30 хв. та докази скерування такого рекомендованим листом (а.с.62).

При цьому, як свідчать обставини справи, позивач не заперечує отримання такого повідомлення.

Суд з`ясував, що у поданих Управлінню Укртрансбезпеки у Рівненській області письмових поясненнях від ПрАТ "Єврошпон-Смига" зазначено про отримання 16.09.2019 рекомендованим листом відповідного повідомлення про розгляд справи 17.09.2019 на 10 год. 30 хв.

Відтак, позивач не був обмежений у такий спосіб у праві висловити власні доводи та заперечення по суті виявленого порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі бути обізнаним про підстави притягнення до відповідальності та на участь у розгляді справи, положення Порядку № 1567 містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації посадовими особами Укртрансбезпеки, її територіальними органами наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи за відсутності особи, яка притягується до відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи.

За загальним правилом процедурні порушення, допущені контролюючим органом при розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт не можуть бути обставиною, яка звільняє від відповідальності, у разі підтвердження факту правопорушення. Процедурні порушення не повинні сприйматися як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про правопорушення рішення. Натомість, вчинені контролюючим органом процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи вплинули процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Суд зазначає, що згідно з доказами в матеріалах справи позивач був обізнаний про дату, час та місце розгляду справи про правопорушення у сфері автомобільного транспорту та довів до органу Укртрансбезпеки власні доводи та заперечення.

Проте, суд звертає увагу, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів повідомлення позивача про розгляд питання щодо виконання вимог припису № 0171450 винесеного на підставі акта від 26.12.2018, що позбавило останнього можливості реалізувати надане йому право, передбачене пунктом 26 Порядку № 1567, що на думку суду не має форму незначних процедурних порушень, а є беззаперечною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.

Водночас, згідно з частинами чотирнадцятою-вісімнадцятою статті 6 Закону України "Про автомобільний транспорт" державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти.

Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Приписами пункту 15 Порядку № 1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону;

додержання водієм вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення (ЄУТР) (далі - Європейська угода);

відповідність зовнішнього і внутрішнього спорядження (екіпірування) транспортного засобу встановленим вимогам;

оснащення таксі справним таксометром;

відповідність кількості пасажирів, що перевозяться, відомостям, зазначеним у реєстраційних документах, або нормам, передбаченим технічною характеристикою транспортного засобу;

додержання водієм автобуса затвердженого розкладу та маршруту руху;

наявність у всіх пасажирів квитків на проїзд та квитанцій на перевезення багажу, а у разі пільгового проїзду - відповідного посвідчення;

додержання водієм режиму праці та відпочинку, а також вимоги щодо наявності в автобусі двох водіїв у разі перевезення пасажирів на відстань 500 і більше кілометрів або перевезення організованих груп дітей за маршрутом, який виходить за межі населеного пункту та має протяжність понад 250 кілометрів;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Таким чином, перевірка виконання припису про порушення законодавства про автомобільний транспорт здійснюється лише шляхом проведення позапланової перевірки.

Під час проведення Управлінням Укртрансбезпеки у Черкаській області розглядуваної рейдової перевірки не здійснювалася перевірка виконання позивачем припису № 0171450.

Відповідно до абзацу 13 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за невиконання перевізниками або їхніми представниками приписів органів державного контролю щодо усунення порушень транспортного законодавства накладається штраф у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за порушення абзацу 13 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", оскільки позапланова перевірка щодо виконання припису № 0171450 відповідачем не проводилася.

Вказане утворює правові підстави для скасування спірної постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153874.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Відтак, інші доводи та аргументи сторін судом не оцінюються оскільки не мають вирішального значення для правильного вирішення спору по суті.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене за результатом розгляду адміністративної справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково.

Суд присуджує на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору (а.с.15) відповідно до статті 139 КАС України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига" (35680, Рівненська обл., Дубенський р-н, смт Смига, вул. Заводська, буд. 1, РНОКПП 30981499) до Державної служби України з безпеки на транспорті (01135, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 14, ) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153875.

В позові Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига" в частині визнання протиправною та скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про застосування адміністративно-господарського штрафу від 17.09.2019 № 153874 відмовити.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "Єврошпон-Смига" за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати по сплаті судового збору в сумі 548,83 грн (п`ятсот сорок вісім гривень 83 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У зв`язку із перебуванням головуючої судді у щорічній оплачуваній відпустці у період з 26.12.2019 по 28.12.2019 та з 02.01.2020 по 03.01.2020 (накази від 06.12.2019 № 319-від та від 23.12.2019 № 330-від) повне рішення суду складено 08 січня 2020 року.

Суддя Нор У.М.