Справа № 400/2637/18
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 р. № 400/2637/18
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О. М., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Головного управління Держпродспоживслужби в Миколаївській області, пр. Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003

до відповідача:Фізичної особм-підприємця ОСОБА_1 , АДРЕСА_1

про:стягнення штрафних санкцій в сумі 51 000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

26 жовтня 2018 року Головне управління Держспоживслужби в Миколаївській області звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій просило стягнути з відповідача штрафні санкції в сумі 51 000,00 грн., накладені відповідно до постанов від 05 вересня 2018 року № 25 та № 26.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на результати планової виїзної перевірки характеристик продукції, що реалізується у магазині відповідача „ІНФОРМАЦІЯ_1", проведеної з 14 по 15 червня 2018 року; результати позапланової виїзної перевірки стану виконання рішень про обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності від 19 липня 2018 року № 68, № 69, проведеної від 30 серпня 2018 року; протокол від 19 липня 2018 року № 19; рішення від 19 липня 2018 року № 21 та № 22; протокол від 31 серпня 2018 року № 22; постанову про накладення штрафних санкцій від 05 вересня 2018 року № 25 та № 26.

Ухвалою від 31 жовтня 2018 року суд відкрив провадження в адміністративній справі № 400/2637/18 та постановив розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою від 14 січня 2019 року суд задовольнив клопотання відповідача та зупинив провадження у справі № 400/2637/18 до набрання законної сили рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду у справі № 1400/2024/18.

Ухвалою від 21 жовтня 2019 року у зв`язку з набранням законної сили постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1440/2024/18 за клопотанням позивача суд поновив провадження у справі № 400/2637/18.

05 листопада 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в позові, посилаючись на такі обставини, як незаконність проведеної позивачем перевірки, зокрема, відсутність відповідача у річному плані перевірок; запізнє отримання ним рішень про вжиття обмежувальних заходів від 19 липня 2018 року № 68 та № 69, що унеможливило їх вчасне виконання; непропорційність застосованого позивачем стягнення у формі штрафних санкцій на суму 51 000,00 грн за виставлення відповідачем на продаж двох ляльок вартістю 88,00 грн за кожну; неврахування позивачем доводів відповідача щодо придбання зазначених ляльок на ринку „7 км" та накладних від 17 травня 2018 року та від 02 червня 2018 року № 18359, що це підтверджують; неврахування позивачем усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

У відповіді на відзив, що надійшла до суду 14 листопада 2019 року, позивач посилався на обставини, які встановлені П`ятим апеляційним адміністративним судом у постанові від 19 вересня 2019 року у справі № 1440/2024/18; проведення планової перевірки з дотриманням норм Закону України „Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"; ненадання відповідачем жодних заперечень позивачу у період з 14 червня по 19 липня 2018 року; ненадання відповідачем заперечень проти акту перевірки та не оскарження протоколу та постанови про накладення штрафу у період з 03 серпня 2018 року по 30 серпня 2018 року.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження. Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (частина п`ята статті 250 КАС України).

Дослідивши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, матеріали, що містяться у справі, суд встановив таке.

Позивач на підставі секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, наказу від 12 червня 2018 року № 472, направлення від 12 червня 2018 року № 49 провів планову перевірку характеристик продукції: електронні та електричні іграшки; іграшки, призначені для гри на воді; іграшки для дітей віком до 36 місяців; іграшки для дітей масою тіла не більше 50 кг (самокати, велосипеди); розвивальні іграшки; іграшки для стимулювання активності, дитячий одяг та взуття, вироби шкіргалантерейні (портфелі, ранці), вироби панчішно-шкарпеткові, за місцем провадження відповідачем господарської діяльності у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_1" за адресою: АДРЕСА_2 , за результатом якої складено акт від 14 червня 2018 року № 000046.

Строк проведення перевірки, з урахуванням строку одержання результатів досліджень з відібраних зразків продукції, склав з 14 червня 2018 року по 19 липня 2018 року.

Зазначеною перевіркою встановлено порушення відповідачем пунктів 25, 44, 45, 46, 48, 49, 52 "Технічного регламенту безпечності іграшок", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 515, а саме: на пакуванні іграшок (двох видів ляльок: лялька 1441, арт. 1124, виробник: Китай, торговельної марки "Garden Magic", залишок - 17 одиниць та лялька 1438, арт. 857, виробник: Китай, торговельної марки „Winx Club", залишок - 15 одиниць) відсутній знак відповідності технічним регламентам. Також візуальне і тактильне обстеження іграшок дало позивачу підстави вважати, що зазначені іграшки можуть не відповідати умовам Технічного регламенту за фізико-хімічними показниками.

У зв`язку з цим відповідно до рішення від 14 червня 2018 року № 000007 позивач здійснив відбір двох зразків іграшок, які направлені для досліджень до ДП "Криворізький виробничий центр стандартизації, метрології та сертифікації".

Суд не погоджується з аргументом відповідача щодо незаконності проведеної перевірки у зв`язку з відсутністю відповідача у річному плані здійснення заходів державного нагляду (контролю) Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на 2018 рік, оскільки захід державного нагляду (контролю) щодо відповідача здійснювався відповідно до Секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, оприлюдненого на офіційному веб-сайті Держпродспоживслужби.

Крім того, матеріали справи свідчать, що перевірка продукції за місцем провадження позивачем господарської діяльності проведена на підставі відповідного наказу, згідно з направленням на перевірку та розпочата за участю уповноваженого представника суб`єкта господарювання. Орган контролю був допущений до здійснення перевірки характеристик продукції, у тому числі на його вимогу надано продукцію, яка була предметом перевірки. Зазначені обставини спростовують доводи позивача про необізнаність із заходами контролю та виявленої інформації.

Також обставини проведення цієї перевірки досліджувалися судом під час розгляду справи № 1440/2024/18 за участю позивача та відповідача та у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у цій справі встановлено відсутність порушень при проведенні цієї перевірки.

15 червня 2018 року позивач прийняв рішення № 56, № 57 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів - обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності. Зобов`язано позивача у термін до 21 червня 2018 року надати документи для відстеження походження продукції, яка не відповідає вимогам, та встановлення особи, яка ввела цю продукцію в обіг.

У зв`язку із тим, що станом на 16 липня 2018 року результати лабораторних досліджень відібраних зразків іграшок не надійшли, позивач прийняв рішення від 16 липня 2018 року № 88, № 89 про внесення змін до рішень від 15 червня 2018 року № 56, № 57, продовживши строк до 30 липня 2018 року.

На підставі одержаних результатів досліджень позивач скасував рішення від 19 липня 2018 року №93, №94.

19 липня 2018 року позивач прийняв рішення № 68, № 69 про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, а саме: увів обмеження надання продукції (іграшок: ляльки 1441, арт. 1124, виробник: Китай, торговельної марки "Garden Magic" та ляльки 1438, арт. 857, виробник: Китай, торговельної марки „Winx Club") на ринку шляхом усунення формальної невідповідності у термін до 06 серпня 2018 року.

За розповсюдження дитячих іграшок, на пакуванні яких відсутній знак відповідності технічним регламентам (пункт другий частини другої статті 44 Закону України „Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"), позивач склав протокол від 19 липня 2018 року № 19 про виявлене порушення вимог статті 44 Закону України „Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції".

З огляду на те, що відповідач не надав позивачу інформацію, яка дозволила б ідентифікувати суб`єкт господарювання, який поставив йому товар (іграшки), відповідач вважав позивача особою, яка ввела такий товар в обіг.

Суд не може погодитися із доводами відповідача щодо необґрунтованості неврахування позивачем накладних від 17 травня 2018 року № 17428 та від 02 червня 2018 року № 18359 як доказів придбання товарів (іграшок) на ринку „7 кілометр" та, відповідно, доказів того, що відповідач не вводив ці товари в обіг вперше, з огляду на таке.

За змістом статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Надаючи оцінку наданим відповідачем копіям документів - накладних - суд бере до уваги, що з них не є можливим установити особу продавця та покупця товарів. Зокрема, у позиції „покупатель" зазначено „оля сергей", а продавцем зазначений „Магазин-склад № 308", що не дає можливості ідентифікувати цих осіб.

Крім того, ці накладні в цілому не відповідають вимогам до первинного документа (документа, який містить відомості про господарську операцію), встановленим Законом України „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні". Зокрема, відповідно до частини другої статті 9 цього Закону первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Надані відповідачем документи (накладні) не містять назви документа, назви підприємства, від імені якого складено документ, посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистого підпису або інших даних, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Отже, ці докази не можуть бути взяті судом до уваги.

Розглянувши матеріали перевірки, позивач прийняв рішення від 19 липня 2018 року № 21, № 22 про накладення на відповідача штрафних санкцій відповідно до пункту другого частини другої статті 44 Закону № 2735 у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 8 500 грн., за кожне порушення, всього у загальному розмірі 17 000 грн.

Постановою від 19 вересня 2019 року у справі № 1440/2024/18 П`ятий апеляційний адміністративний суд відмовив у задоволенні адміністративного позову відповідача до позивача про визнання протиправними та скасування рішень від 19 липня 2018 року № 21, № 22 про накладення на відповідача штрафних санкцій.

Зазначеним судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд апеляційної інстанції інстанції установив такі обставини, як обізнаність відповідача із заходами контролю та виявленою інформацію; ненадання відповідачем на вимогу контролюючого органу інформації щодо виробника або постачальника продукції; застосування безпосередньо до до відповідача санкцій за рішеннями позивача від 19 липня 2018 року № 21, № 22 із дотриманням вимог законодавства.

20 липня 2018 року позивач направив відповідачу матеріали перевірки службою експрес-доставки «ТММ Ехрress», що підтверджується відповідною квитанцією. За даними цієї служби відправлення вручені отримувачу 03 серпня 2018 року. Обставина отримання зазначеного пакету документів 03 серпня 2018 року визнається відповідачем у відзиві.

Відповідно до наказу від 28 серпня 2018 року № 618, направлення від 28 серпня 2018 року № 67, з метою перевірки стану виконання рішень про обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності від 19 липня 2018 року № 68, № 69, позивач 30 серпня 2018 року здійснив позапланову виїзну перевірку відповідача.

Під час перевірки встановлено, що в магазині «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідача перебувають у реалізації іграшки, щодо яких були вжиті обмежувальні заходи згідно з рішеннями від 19 липня 2018 року № 68, № 69: «Лялька» 1441, ТМ «Garden Magic» арт.1124, Китай; «Лялька» 1438, ТМ «Winx Club» арт.857, Китай, на пакуванні яких відсутній знак відповідності технічним регламентам.

За результатами перевірки позивач склав акт від 30 серпня 2018 року № 000004, який підписали посадові особи позивача та представник відповідача, який на аркушах цього акту зазначив, що з актом не згоден.

Суд не погоджується з доводами відповідача щодо браку часу на виконання рішень про обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності від 19 липня 2018 № 68, № 69 з посиланням на отримання документів щодо результатів перевірки лише 03 серпня 2018 року, оскільки позапланова виїзна перевірка стану виконання цих рішень проведена позивачем 30 серпня 2018 року. Отже, відповідач мав час з 03 по 30 серпня 2018 року для виконання рішень про застосування обмежувального припису або ж для оскарження результатів перевірки та прийнятих за її результатами рішень, але, як свідчать матеріали справи, у цей період відповідач не надсилав позивачу жодних повідомлень про виконання рішень обмежувального характеру та не оскаржував рішення від від 19 липня 2018 № 68, № 69.

Позивач склав протокол від 31 серпня 2018 року № 22 про невиконання відповідачем рішень щодо обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності від 19 липня 2018 № 68, № 69.

На підставі зазначеного протоколу та матеріалів перевірки позивач прийняв рішення про накладення штрафних санкцій на відповідача за невиконання рішень щодо обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності від 19 липня 2018 року № 68 та № 69, про що винесено постанови про накладення штрафних санкцій від 05 вересня 2018 року № 25 та № 26 відповідно.

Також позивач прийняв рішення від 31 серпня 2018 року № 106, № 107 про внесення змін до рішень від 19 липня 2018 року № 68, № 69 про обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності на підставі його невиконання, подовживши дію зазначених рішень до 01 жовтня 2018 року.

Листом від 05 вересня 2018 року № 14.7/2312 позивач надіслав відповідачу протокол від 31 серпня 2018 року № 22, постанови про накладення штрафних санкцій від 05 вересня 2018 року № 25, № 26 та рішення від 31 серпня 2018 року № 106, № 107 службою експрес-доставки «ТММ Ехрress», що підтверджується відповідною квитанцією.

Станом на дату судового розгляду штрафні санкції, накладені постановами від 05 вересня 2018 року № 25, № 26, відповідач не сплатив. Відомостей щодо оскарження відповідачем цих постанов суду не надано.

Суд установив, що спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з виставленням відповідачем на продаж товарів (іграшок), на яких відсутній знак відповідності технічним регламентам та внаслідок притягнення відповідача до відповідальності за невиконання рішень щодо обмеження надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності.

Відповідно до абзацу дев`ятого статті 1 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" (далі - Закон № № 2735-VI) державний ринковий нагляд - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Згідно із частиною першою статті 4 Закону № 2735-VI метою здійснення ринкового нагляду є вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів з відповідним інформуванням про це громадськість щодо продукції, яка при її використанні за призначенням або за обґрунтовано передбачуваних умов і при належному встановленні та технічному обслуговуванні становить загрозу суспільним інтересам чи яка в інший спосіб не відповідає встановленим вимогам.

Відповідно до частин першої та другої статті 10 Закону №2735-VI ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно із пунктом четвертим частини першої статті 11 Закону №2735-VI до повноважень органів ринкового нагляду, зокрема, належить проведення перевірок характеристик продукції.

Відповідно до частин третьої, четвертої, п`ятої, шостої статті 23 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції. Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові, - у розповсюджувачів та виробників такої продукції. Під час таких перевірок перевіряються характеристики лише того виду продукції, що є предметом перевірки. Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та посвідчень (направлень) на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Перевірка характеристик продукції може бути невиїзною (за місцезнаходженням органу ринкового нагляду) або виїзною. У разі потреби органи ринкового нагляду для перевірки характеристик продукції можуть поєднувати невиїзні та виїзні перевірки.

Згідно із частиною восьмою статті 23 Закону №2735-VI під час виїзної перевірки характеристик продукції може проводитися перевірка документів (їх копій) та інформації, зазначених у частині сьомій цієї статті, а також обстеження, відбір і експертиза (випробування) зразків продукції.

Частиною десятою статті 23 Закону №2735-VI визначено, що строк проведення виїзної перевірки характеристик продукції не може перевищувати у розповсюджувача цієї продукції двох робочих днів, у виробника такої продукції - трьох робочих днів. У разі проведення експертизи (випробування) зразків продукції, відібраних під час перевірки, на час її проведення перебіг строку проведення виїзної перевірки характеристик продукції призупиняється.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 24 Закону №2735-VI органи ринкового нагляду проводять планові перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів згідно із секторальними планами ринкового нагляду.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону №2735-VI (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом «а» пункту 2 частини першої цієї статті: 1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є: а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам; б) наявність супровідної документації, яка має додаватися до відповідної продукції (зокрема інструкція з користування продукцією), етикетки, маркування, інших позначок, якщо це встановлено технічними регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам; в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією; 2) на наступних етапах перевірки можуть бути проведені: а) обстеження зразків відповідної продукції та ідентифікація виробника продукції; б) відбір та експертиза (випробування) зразків продукції (у разі якщо є підстави вважати, що продукція є небезпечною, становить ризик та/або не відповідає встановленим вимогам).

Технічний регламент безпечності іграшок, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 515, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, установлює вимоги до безпечності іграшок та їх обігу на території України.

Відповідно до пунктів 25, 44, 45, 46, 48, 49, 52 Технічного регламенту від 11 липня 2013 року № 515, який діяв на момент виникнення спірних правовідносин, перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі зобов`язані перевірити наявність національного знака відповідності на іграшці, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 цього Технічного регламенту.

Іграшки повинні надаватися на ринку з нанесеним в установленому порядку національним знаком відповідності.

Національний знак відповідності наноситься лише виробником або його уповноваженим представником.

Нанесення виробником або його уповноваженим представником національного знака відповідності є підтвердженням його відповідальності за відповідність іграшки вимогам, установленим у технічних регламентах, що передбачають нанесення національного знака відповідності.

Обмежувальні (корегувальні) заходи в разі неналежного застосування національного знака відповідності вживаються в установленому законодавством порядку.

Особи, винні в порушенні правил застосування та нанесення національного знака відповідності, притягуються до відповідальності згідно із законом.

Іграшки, на які нанесено національний знак відповідності, вважаються такими, що відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Національний знак відповідності повинен наноситися на іграшку, прикріплену до неї етикетку (ярлик) або пакування та бути видимим, розбірливим і незмивним. У разі коли іграшка дрібна або складається з дрібних частин, національний знак відповідності може наноситися на етикетку (ярлик) або супровідну листівку. Якщо іграшка продається в демонстраційному пакуванні та нанесення національного знака відповідності на іграшку є технічно неможливим, він може наноситися на демонстраційне пакування.

За змістом пункту першого частини другої статті 33 Закону № 2735-VI рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів можуть бути прийняті за результатами проведених органами ринкового нагляду перевірок характеристик продукції.

Відповідно до Порядку здійснення контролю стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 жовтня 2011 року № 1017, суб`єкт господарювання зобов`язаний письмово повідомити орган державного ринкового нагляду про виконання цих рішень.

Відповідно до пункту другого частини четвертої статті 44 Закону № 2735-VI до суб`єктів господарювання застосовуються штрафні санкції у разі невиконання або неповного виконання рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, визначених у статті 29 цього Закону, - у розмірі від тисячі п`ятисот до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для осіб, які ввели продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважаються такими, що ввели продукцію в обіг, та у розмірі від трьохсот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для розповсюджувачів.

Відповідно до статті 44 Закону № 2735 суб`єкт господарювання повинен сплатити штраф у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання постанови про його накладення.

Суд відхиляє доводи відповідача щодо непропорційності накладеного стягнення, з посиланням на перебування в реалізації лише по дві ляльки кожної торгівельної марки вартістю 88 грн., кожна, оскільки матеріалами справи підтверджується залишок відповідного товару в кількості 17 та 15 одиниць відповідно.

Крім того, суд бере до уваги, що йдеться про товари для дітей, а саме: іграшки.

Відповідно до преамбули Закону України „Про охорону дитинства" охорона дитинства в Україні - це стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Контроль держави за якістю та безпечністю іграшок відповідає завданню щодо забезпечення найкращих інтересів дитини.

Як зазначено вище, відповідно до пунктів 25, 44, 45, 46, 48, 49, 52 Технічного регламенту від 11 липня 2013 року № 515 перед наданням іграшки на ринку розповсюджувачі зобов`язані перевірити наявність національного знака відповідності на іграшці, необхідних документів, інструкцій та інформації про безпечність, які складаються згідно з вимогами законодавства про мови, а також виконання виробником та імпортером вимог, установлених пунктами 9, 10 і 18 Технічного регламенту.

Відповідач не заперечує обставину виставлення на реалізацію дитячих товарів (іграшок), на пакуванні яких були відсутні знаки відповідності технічним регламентам, чим порушено пункти 25, 44, 45, 46, 48, 49, 52 Технічного регламенту від 11 липня 2013 року № 515.

Відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Суспільна важливість належної якості дитячих товарів та дотримання суб`єктами господарювання вимог чинного законодавства у цій галузі переважають приватний інтерес особи у випадку, що розглядається.

Отже, суд дійшов переконання, що стягнення з відповідача штрафних санкцій за допущене ним правопорушення є пропорційним заходом та відповідає ступеню допущеного ним правопорушення.

Суд зазначає, що відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України позивач довів суду належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача штрафних санкцій у сумі 51 000,00 грн.,, накладені відповідно до постанов від 05 вересня 2018 року № 25 та № 26.

На підставі вищенаведеного суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Понесені позивачем судові витрати становить судовий збір у сумі 1762,00 грн., який, на підставі частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, не підлягає до стягнення з відповідача.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву Головного управління Держспоживслужби в Миколаївській області (проспект Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003, код за ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь Головного управління Держспоживслужби в Миколаївській області (проспект Центральний, 288, м. Миколаїв, 54003, код за ) штрафні санкції в сумі 51 000,00 грн (п`ятдесят одна тисяча гривень 00 копійок), накладені відповідно до постанов від 05 вересня 2018 року № 25 та № 26.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або справу було розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням пункту 15.5 Розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.М. Мельник