Справа № 580/66/20
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

08 січня 2020 року справа № 580/66/20

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/66/20

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради

про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

03.01.2020 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради, просить:

- визнати протиправною відмову Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради у формі листа від 03.12.2019 вих. № 96985-арх за заявою ОСОБА_1 від 29.11.2019 вх. № 96985-арх про видачу містобудівних умов і обмежень земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент архітектури та містобудування Черкаської міської ради видати ОСОБА_1 містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з кадастровим номером :04:020:0024, загальною площею 0,0730 га, для будівництва магазину з офісними приміщеннями;

- стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків, з огляду на таке.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідчені копії, якщо інше не визначено Кодексом адміністративного судочинства України. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього (частина 2 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частини 3 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно частини 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Позивачем до матеріалів позовної заяви надано витяг з договору на надання правової допомоги від 16.12.2019, у якому відсутні відомості щодо порядку визначення оплати за надану правову допомогу та порядку здійснення такої оплати.

Великою Палатою Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі (ЄДРСР 75149541).

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а у разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на звернення до суду передбачає можливість отримати захист порушеного права, обумовлене тим, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. «Порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду, за змістом рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 № 18-рп/2004 має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес»: - правовий феномен, що: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним».

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

У постанові Верховного Суду від 28.02.2019 у справі № 826/6136/17 (ЄДРСР 80198179) за позовом про визнання відмови протиправною та зобов`язання видати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки, зокрема зазначено: «відсутні докази на підтвердження прийняття Київською міською радою рішень про внесення змін до діючого генерального плату міста у частині заміни функціонального статусу ділянки (із переведенням її із зони зелених насаджень загального користування до житлової з багатоповерховою забудовою), про затвердження містобудівного обґрунтування із внесенням змін до діючого Генерального плату міста Києва. Відсутні також докази на підтвердження того, що ДП «Житлоінбуд» зверталось до Київської міської ради із зверненнями про внесення змін до Генерального плату міста Києва. За таких обставин суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про те, що Департамент містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відмовляючи ТОВ «Ресурси Ком» у наданні містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, 115-а, з тих підстав, що земельна ділянка за функціональним призначенням відноситься до території зелених насаджень загального користування, а також невідповідності намірів забудови містобудівній документації, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України».

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у контексті відсутності відомостей про звернення позивача про внесення змін до діючого генерального плату міста у частині заміни функціонального статусу ділянки.

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статті 160, статті 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 4, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до Департаменту архітектури та містобудування Черкаської міської ради про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії, залишити без руху.

Надати позивачеві для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання:

- договору на надання правової допомоги від 16.12.2019; зазначення обґрунтованої суми понесених (які планується понести) судових витрат на надання правової допомоги; докази понесених судових витрат;

- обґрунтування порушеного права позивача з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова