Справа № 212/9037/19
Суддя: Дехта Р. В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 212/9037/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м.Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дехта Р.В., за участі секретаря судового засідання Більченко Ю.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, за відсутності учасників справи та без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, в порядку адміністративного судочинства справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до сержанта поліції Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Департаменту патрульної поліції Щукіна Валерія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Касьян М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду з вказаним позовом 23.10.2019 року, в якому просив скасувати постанову серії ЕАК №1629167 від 16.10.2019 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Пред`явлені вимоги мотивував тим, що 16.10.2019 року відповідачем було винесено постанову серії ЕАК №1629167 зі змісту якої вбачається, що водій ОСОБА_1 16.10.2019 року о 09:13 год. керуючи транспортним засобом, номерний знак НОМЕР_1 , в режимі маршрутного таксі на маршруті 214 порушив п.21.1 ПДР України. З постановою ОСОБА_1 не згодний, правопорушення не вчиняв, а в матеріалах справи відсутні будь-які докази, що свідчать про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 121-2 КУпАП. До того ж, відповідач не надав жодних доказів того, що в ТЗ д.н.з. НОМЕР_1 знаходилась понад нормова кількість пасажирів, відсутня фото фіксація перерахунку кількості пасажирів, відсутні показання свідків. Також позивач не був ознайомлений з відеозаписом, що міститься в матеріалах справи. Системний аналіз положень Кодексу України про адміністративні правопорушення дає підстави для висновку, що у випадку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, уповноважена посадова особа зобов`язана скласти відповідний протокол про адміністративне правопорушення. Також при винесенні постанови не були враховані вимоги ст.268 КУпАП, а саме ОСОБА_1 був позбавлений права на юридичну допомогу. Таким чином, дії інспектора щодо розгляду справи позивача є протиправними, а відтак винесена постанова є незаконною та необґрунтованою.

Ухвалою суду від 24.10.2019 року прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі з призначенням до судового розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явився, представник позивача надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач надав відзив на позовну заяву та в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час і місце розгляду справи належним чином.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, в порядку ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

16.10.2019 року сержантом ППП в м. Кривий Ріг УПП Дніпропетровської області, Щукіним Валерієм Анатолійовичем винесено постанову серії ЕАК №1629167 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладанням штрафу в розмірі 170 грн. 00 коп.

Винесення оскаржуваної постанови мотивовано тим, що 16.10.2019 року об 09:13 ОСОБА_1 рухався по пр. 200-річчя Кривого Рогу, 24 в м. Кривому Розі, при цьому перевозив пасажирів понад максимальну кількість, визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, чим порушив п.21.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн.

При цьому, відповідачем не було надано суду жодних доказів вчинення правопорушення позивачем та відомостей щодо наявності правових підстав та дотримання процедури проведення перевірки транспортного засобу відповідача.

Частиною першою статті 121-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) передбачено адміністративну відповідальність за перевезення водіями транспортних засобів, що працюють у режимі маршрутних таксі, пасажирів понад максимальну кількість, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також перевезення водіями транспортних засобів, що здійснюють міжміські чи міжнародні перевезення, пасажирів, кількість яких перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу або визначену в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до п. 21.1 Правил дорожнього руху України дозволяється перевозити пасажирів у транспортному засобі, обладнаному місцями для сидіння в кількості, що передбачена технічною характеристикою так, щоб вони не заважали водієві керувати транспортним засобом і не обмежували оглядовість, відповідно до правил перевезення.

При вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч.2 ст.62 Конституції України).

З огляду на те, що позивачем оскаржується рішення відповідача, має бути перевірено, в тому числі, чи прийнято воно обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

Під час судового розгляду установлено, що цих вимог відповідачем дотримано не було, тому протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

Згідно зі статтею 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу наведеної норми слідує, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналізуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень. Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 30.05.2018 року у справі №337/3389/16-а.

Згідно з ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги або заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

При цьому суд зазначає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення встановлюється уповноваженою особою на підставі доказів, якими, відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Такими доказами в розумінні ст. 251 КУпАП України є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, а також інші документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідачем до суду не надано DVD-R диск з відеозапису, зафіксованого на нагрудний відеорегістратор.

Проте, хоча в постанові і зазначено, що правопорушення зафіксовано на бодікамеру 00179. В той же час, всупереч приписам ст.283 КУпАП, відеозапис не було зазначено в оскаржуваній постанові у справі про адміністративне правопорушення в графі 9 «До постанови додається», як і не досліджено під час розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, адже жодних посилань на нього в постанові немає. Вказані обставини виключають можливість прийняття відеозапису у якості належного доказу по справі. Таку позицію висловив і Верховний Суд у своїх постановах від 30.05.2018 року у справі № 337/3389/16-а, від 15.11.2018 року у праві №524/5536/17.

Крім того, диспозиція ч. 1 ст. 121-2 КУпАП у взаємозв`язку з пунктом 21.1 Правил дорожнього руху вимагає від поліцейського встановити, по-перше, кількість місць у транспортному засобі, що передбачена технічною характеристикою, а по-друге, після цього встановити реальну кількість пасажирів, яких перевозить такий транспортний засіб, зафіксувати це відповідними доказами, і лише після цього констатувати наявність правопорушення. Відповідно всі зазначені відомості повинні бути відображені у постанові про накладення адміністративного стягнення. Аналогічна правова позиція висловлена Третім апеляційним адміністративним судом у справі №214/2232/19 (2-а/214/113/19).

Проте в даному випадку відповідачем вказані вище обставини не встановлювались, технічні характеристики транспортного засобу не з`ясовувались, як і кількість пасажирів, які перевозились у цьому транспортному засобі.

Відсутність відомостей про технічні характеристики зупиненого працівником поліції транспортного засобу та кількість пасажирів в останньому зумовлює неможливість встановлення фактичних обставин справи, а відповідно і факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ураховуючи сукупність викладених обставин та доведеність неправомірності винесення відповідачем оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із скасуванням оскаржуваної постанови та закриттям справи у відповідності до п.3 ч.3ст.286 КАС України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат згідно ч.1 ст.139 КАС України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, звільненого від сплати судового збору на підставі ст.288 КУпАП, тому вони підлягають компенсації за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України.

Підстави, визначені ст.371 КАС України, для звернення судового рішення до негайного виконання, відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5 - 9, 72 - 77, 90, 139, 243 - 246, 250, 271, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до сержанта поліції, інспектора роти № 1 батальйону №2 Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції Дніпропетровської області Щукіна Валерія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову серії ЕАК №1629167 від 16.10.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-2 КУпАП скасувати, а справу закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Р. В. Дехта