Справа № 640/20493/19
Суддя: Вовк П.В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м. Київ № 640/20493/19

Окружний адміністративний суд міста Києва, у складі головуючого судді Вовка П.В., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства «Київопорядкомплект» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва надійшов позов приватного акціонерного товариства «Київопорядкомплект» (далі також - ПрАТ «Київопорядкомплект», позивач) до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення відповідача від 06 серпня 2019 року № в частині застосування штрафних санкцій у розмірі 42 599, 68 грн. (далі також - оскаржуване рішення).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вказане рішення суб`єкта владних повноважень не ґрунтується на нормах чинного податкового законодавства, підлягає визнанню протиправним та скасуванню в оскаржуваній частині, оскільки контролюючим органом було попущено помилки під час розрахування штрафних санкцій та періодів затримки строків їх сплати.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року прийнято вказану вище позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та встановлено, що справа буде розглядатись одноособово суддею Вовком П.В. в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Крім того, ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року, зокрема, запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення йому даної ухвали надати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України).

ГУ ДФС у м. Києві у своєму відзиві просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки оскаржуване рішення в частині прийнято контролюючим органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені податковим законодавством.

Позивачем надано відповідь на відзив, в якій товариство наполягає на заявлених позовних вимогах.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

В С Т А Н О В И В:

За результатами камеральної перевірки з питань дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасної сплати суми (зобов`язання) по земельному податку з юридичних осіб ПрАТ «Київопорядкомплект» (код ЄДРПОУ 5503326) посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві складено акт № 002572/26-15-12-12-12/5503326 від 04 липня 2019 року (далі також - акт перевірки), яким встановлено несвоєчасну сплату самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за землю з юридичних осіб та порушення термінів сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом.

За наслідками розгляду заперечень на висновки акту перевірки, відповідачем була надана відповідь № 146249/10/26-15-12-12-18 від 05 серпня 2019 року «Про надання відповіді на заперечення», якою ГУ ДФС у м. Києві залишено без змін висновок, викладений в акті камеральної перевірки від 04 липня 2019 року.

На підставі наведених висновків акту перевірки, податком органом прийнято податкове повідомлення-рішення форми «Ш» від 06 серпня 2019 року № , яким за затримку на 1178, 1170, 1147, 1142, 1137, 1117, 1086, 1078, 1077, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1066, 1064, 1058, 1056, 1025, 994, 964, 933, 903, 872, 841, 813, 782, 752, 721, 691, 660, 656, 654, 654, 650, 644, 631, 630, 629, 629, 629, 625, 623, 622, 622, 619, 616, 599, 568, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 538, 507, 476, 448, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 417, 387, 365 359, 356, 336, 335, 305, 274, 244, 213, 183, 152, 121 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 11 970 536, 85 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 2 394 107, 37 грн. за платежем: земельний податок з юридичних осіб.

ПрАТ «Київопорядкомплект» було подано до Державної фіскальної служби України (далі також - ДФС України) скаргу вих. № 60 від 16 серпня 2019 року на податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № .

За наслідками адміністративного оскарження, Державною податковою службою України (правонаступник ДФС України) прийнято рішення від 11 жовтня 2019 року №5337/6/99-00-08-05-05, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № у частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань із земельного податку та відображення в ІКП судового оскарження по податковому повідомленню-рішенню від 30 червня 2016 року № , в іншій зазначене рішення залишено без змін, а скаргу ПрАТ «Київопорядкомплект» - задоволено частково.

Незгода з прийнятим суб`єктом владних повноважень рішенням в частині, яка не була скасована в порядку адміністративного оскарження обумовила позивача на звернення до суду із даним позовом.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Положеннями статті 19 Конституції України (тут і далі по тесту всі нормативно-правові акти наведені в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п. 286.2 статті 286 Податкового кодексу України (далі також - ПК України), платники плати за землю (крім фізичних осіб) самостійно обчислюють суму податку щороку станом на 1 січня і не пізніше 20 лютого поточного року подають відповідному контролюючому органу за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками за місяцями. Подання такої декларації звільняє від обов`язку подання щомісячних декларацій. При поданні першої декларації (фактичного початку діяльності як платника плати за землю) разом з нею подається довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки, а надалі така довідка подається у разі затвердження нової нормативної грошової оцінки землі.

Згідно з п. 287.3 статті 287 ПК України, податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п. 57.1 статті 57 ПК України).

Відповідно до п. 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (пп. 14.1.175 п. 14.1 статті 14 ПК України).

За правилами пп. 14.1.152 п. 14.1 статті 14 ПК України, погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом.

Відповідно до п. 87.9 статті 87 ПК України, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п. 126.1 статті 126 ПК України, у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Як було зазначено вище, за несвоєчасну сплату позивачем самостійно визначених податкових зобов`язань з плати за землю з юридичних осіб та порушення термінів сплати грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року №.

В подальшому, ДПС України прийнято рішення від 11 жовтня 2019 року №5337/6/99-00-08-05-05, яким скасовано податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № в частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань із земельного податку та відображення в ІКП судового оскарження по податковому повідомленню-рішенню від 30 червня 2016 року № , в іншій зазначене рішення залишено без змін, а скаргу ПрАТ «Київопорядкомплект» - задоволено частково.

Процедура адміністративного оскарження закінчується: днем отримання платником податків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (пп.56.17.3 п. 56.17 статті 56 ПК України).

При цьому, відповідно до пп. 60.1.3 п. 60.1 статті 60 ПК України, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов`язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення або суму податкового боргу, визначену в податковій вимозі.

Згідно з п. 60.4 статті 60 ПК України, у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Ухвалою від 02 грудня 2019 року ГУ ДФС у м. Києві було зобов`язано надати суду докази направлення / вручення ПрАТ «Київопорядкомплект» податкового повідомлення-рішення, яке містять зменшену суму грошового зобов`язання відповідно до вимог п. 60.4 статті 60 ПК України, у зв`язку із частковим скасуванням податкового повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року №.

На виконання вимог зазначеної ухвали, відповідачем надано письмові пояснення, в яких він зазначив наступне.

Відображенню в інформаційній системі органів ДПС підлягають матеріали, які зареєстровані в інформаційних системах, що забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскарження, та мають безпосередній зв`язок з матеріалами, внесеними до підсистеми, що забезпечує відображення результатів контрольно- перевірочної роботи в ході виконання її функцій.

Такими матеріалами є: скарга (заява) платника податків; рішення про результати розгляду скарги (заяви); ухвала суду про відкриття провадження; рішення суду, прийняте по суті.

Відповідальними за достовірність відображення в інформаційній системі органів ДПС первинних показників є працівники структурних підрозділів органів ДПС за напрямами роботи. Інформаційна система органів ДПС після відображення облікової операції забезпечує автоматичне проведення в ІКП розрахункових операцій.

Відповідальні працівники підрозділів, які проводять контрольно-перевірочні заходи, опрацьовують інформацію, завантажену в підсистему, що забезпечує відображення результатів контрольно-перевірочної роботи з інформаційних систем органів ДПС, які забезпечують відображення результатів адміністративного та/або судового оскаржень.

В АІС Податковий блок/Податковий аудит/Апеляційне та судове оскарження станом на 06 грудня 2019 року ДПС України не внесено для опрацювання рішення від 11 жовтня 2019 року № 5337/6/99-00-08-05-05 про результати розгляду скарги ПрАТ «Київопорядкомплект» на податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № щодо його часткового скасування.

Після внесення змін ДПС України в ІС Податковий блок/Апеляційне та судове оскарження рішення про результати розгляду скарги ПрАТ «Київопорядкомплект» від 11 жовтня 2019 року № 5337/6/99-00-08-05-05 буде опрацьоване та винесено нове податкове повідомлення-рішення.

Враховуючи викладене, станом на дату розгляду даної справи, процедура адміністративного оскарження закінчилась, нове податкове повідомлення-рішення, з урахуванням висновків рішення центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику відповідачем не прийнято, тому у платника податків виник обов`язок по сплаті грошових зобов`язань, визначених у рішенні від 06 серпня 2019 року № , яке не є відкликаним у розумінні п. 60.4 статті 60 ПК України.

За правилами п. 58.1 статті 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації; завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу; заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Податкове повідомлення-рішення містить підставу для такого нарахування (зменшення) податкового зобов`язання та/або зменшення суми бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, або заниження чи завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість; посилання на норму цього Кодексу та/або іншого закону, контроль за виконанням якого покладено на контролюючі органи, відповідно до якої був зроблений розрахунок або перерахунок грошових зобов`язань платника податків; суму грошового зобов`язання, що повинен сплатити платник податку; суму зменшеного бюджетного відшкодування та/або зменшення від`ємного значення результатів господарської діяльності або від`ємного значення суми податку на додану вартість; граничні строки сплати грошового зобов`язання та/або строки виправлення платником податків показників податкової звітності; попередження про необхідність складення та реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної/розрахунку коригування до неї або про необхідність виправлення помилок, допущених під час зазначення реквізитів податкової накладної, у випадках, передбачених цим Кодексом; попередження про наслідки несплати грошового зобов`язання або внесення виправлень до показників податкової звітності в установлений строк; граничні строки, передбачені цим Кодексом для оскарження податкового повідомлення-рішення.

До податкового повідомлення-рішення додається розрахунок податкового зобов`язання (за наявності) та штрафних (фінансових) санкцій.

Як встановлено судом та не спростовано відповідачем, ПрАТ «Київопорядкомплект» у поданих податкових деклараціях з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) задекларовано податкові зобов`язання із земельного податку. Також в інтегрованій картці позивача із земельного податку відображено податкові повідомлення-рішення від 30 червня 2016 року № та від 23 листопада 2017 року №.

При цьому, ПрАТ «Київопорядкомплект» подало уточнюючі податкові декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) (реєстраційні № від 21 червня 2019 року № від 21 червня 2019 року, № від 21 червня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року, № від 01 липня 2019 року), якими зменшено раніше задекларовані податкові зобов`язання із земельного податку.

У результаті зазначених обставин, відповідно до інтегрованої картки платника ПрАТ «Київопорядкомплект» обліковувалася заборгованість до моменту коригування грошових зобов`язань, тобто до дати подачі зазначених вище уточнюючих декларацій, якими зменшено раніше задекларовані податкові зобов`язання.

Податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи (п. 36.1 статті 36 ПК України).

Відповідно до п. 46.1 статті 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Згідно з п. 49.2 статті 49 ПК України, платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Таким чином, відповідальність за виправлення (уточнення) інформації податкових декларацій в частині зміни розміру податкових зобов`язань наступає тільки в разі подання уточнюючої податкової декларації у зв`язку з виявленням факту заниження податкового зобов`язання минулих податкових періодів. Крім того, така відповідальність для платника податку передбачена саме статтею 50 ПК України, а не статтею 126 цього кодексу.

Специфіка нарахування штрафної санкції, встановленої статтею 126 ПК України, полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом вже на погашену суму податкового боргу, таким чином, при поданні уточнюючої податкової декларації, якою зменшується податкове зобов`язання з певного податку, відсутній об`єкт застосування штрафної санкції, передбаченої статтею 126 ПК України, оскільки подання уточнюючої декларації зі зменшеним податковим зобов`язанням не є сплатою узгодженої суми податкового зобов`язання, у той час як нарахування штрафної санкції залежить від суми погашеного податкового боргу та кількості днів затримки сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

Аналогічна позиція із зазначеного питання викладена у постановах Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі 820/4177/17, від 31 липня 2018 року у справі №824/2675/14-а та від 14 серпня 2018 року у справі №818/1507/17.

Враховуючи вищевикладене, висновки акту перевірки щодо застосування до ПрАТ «Київопорядкомплект» штрафу за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку, в частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань, є недоведеними та передчасними.

14 липня 2016 року контролюючим органом було проведено нарахування грошових зобов`язань (штрафні санкції) на підставі податкового повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 30 червня 2016 року №.

Між тим, ПрАТ «Київопорядкомплект» відповідно до п. 56.18 статті 56 ПК України було оскаржено, зокрема, вказане вище податкове повідомлення-рішення у судовому порядку.

Постановою Окружного адміністративного суду від 19 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 вересня 2017 року та постановою Верховного Суду від 14 березня 2019 року у справі №826/10955/16 зокрема, скасовано податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м. Києві від 30 червня 2016 року №.

За правилами п. 56.18 статті 56 ПК України, з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.

При зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до п. 129.2 статті 129 ПК України, у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Згідно з п. 57.4 статті 57 ПК України, пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № не враховано той факт, що в інтегрованій картці платника податків відображено нарахування сум по податковому повідомленню-рішенню ГУ ДФС у м. Києві від 30 червня 2016 року №, яке оскаржено у судовому порядку та скасовано рішенням суду, в результаті чого в ІКП збільшено суму недоїмки, що спричинило подальше погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Відтак, застосування до позивача штрафу у розмірі 20% за несвоєчасну сплату грошового зобов`язання в частині відображення в інтегрованій картці платника судового оскарження є передчасним та необґрунтованим.

Наведені висновки суду узгоджуються із рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику від 11 жовтня 2019 року №5337/6/99-00-08-05-05, прийнятого за наслідками адміністративного оскарження рішення від 06 серпня 2019 року №.

Таким чином, судом встановлена невідповідність висновків акту перевірки вимогам податкового законодавства у частині застосування до позивача штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань із земельного податку, в частині подання уточнюючих розрахунків на зменшення податкових зобов`язань, а також за несвоєчасну сплату грошових зобов`язань, визначених контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні від 30 червня 2016 року №, яке було скасовано у судовому порядку, що спричинило подальше погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Суд зазначає, що наслідком встановлення невідповідності частини рішення суб`єкта владних повноважень вимогам чинного законодавства є визнання такого акта індивідуальної дії частково протиправним, при умові, що цю частину може бути ідентифіковано (виокремлено) та що без неї оспорюваний акт в іншій частині не втрачає свою цілісність.

Наведена позиція узгоджується із обов`язковою для врахування позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 23 квітня 2019 року у справі № 826/2831/15.

Як було зазначено вище, спірним рішенням ГУ ДФС у м. Києві, за затримку на 1178, 1170, 1147, 1142, 1137, 1117, 1086, 1078, 1077, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1071, 1066, 1064, 1058, 1056, 1025, 994, 964, 933, 903, 872, 841, 813, 782, 752, 721, 691, 660, 656, 654, 654, 650, 644, 631, 630, 629, 629, 629, 625, 623, 622, 622, 619, 616, 599, 568, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 560, 538, 507, 476, 448, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 440, 417, 387, 365 359, 356, 336, 335, 305, 274, 244, 213, 183, 152, 121 календарних днів сплати грошового зобов`язання в загальній сумі 11 970 536, 85 грн. позивача зобов`язано сплатити штраф у розмірі 20 % у сумі 2 394 107, 37 грн. за платежем: земельний податок з юридичних осіб.

При цьому, суд не вбачає можливості здійснити розрахунок частини такого рішення, з урахуванням наведених вище висновків про його часткову невідповідність чинному законодавству, виходячи з матеріалів справи, та з урахуванням того, що такий обов`язок нормативно покладено на контролюючий орган, чого останнім з жовтня 2019 року зроблено не було, а тому податкове повідомлення-рішення від 06 серпня 2019 року № підлягає скасуванню в цілому.

За правилами ч. 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою належного та повного захисту порушених позивачем прав, суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог та скасування повністю спірного рішення відповідача від 06 серпня 2019 року.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89)», «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Наведена позиція ЄСПЛ також застосовується у практиці Верховним Судом, що, як приклад, відображено у постанові від 14 листопада 2019 року (справа № 826/2966/16).

Згідно з ч. 2 статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, оскаржуване в межах розгляду даної справи рішення не може вважатись таким, що прийняте з урахуванням критеріїв, визначених ч. 2 статті 2 КАС України.

Відповідно до статті 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Відповідно до положень чч. 1 та 2 статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно положень статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, матеріалів справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Щодо питання розподілу судових витрат, необхідно зазначити наступне.

В своєму позові ПрАТ «Київопорядкомплект» просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір у розмірі 1 921, 00 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до статі 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Позивачем не було дотримано вказаних процесуальних вимог в частині надання суду детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також не було вказану суму таких витрат та докази на підтвердження їх сплати.

За таких умов, суд прийшов висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Між тим, судовий збір, сплачений позивачем у розмірі 1 921, 00 грн., стягується відповідно до ч. 1 статті 139 КАС України на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 5-11, 19, 72-77, 90, 241-246, 250, 255 КАС України суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов приватного акціонерного товариства «Київопорядкомплект» (01013, місто Київ, вулиця Будіндустрії, будинок 9; ) до Головного управління ДФС у м. Києві (04116, місто Київ, вулиця Шолуденка, будинок 33/19; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 06 серпня 2019 року №.

Стягнути на користь приватного акціонерного товариства «Київопорядкомплект» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві судові витрати у розмірі 1 921, 00 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 КАС України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 КАС України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України в редакції Закону №2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя П.В. Вовк