Справа № 280/5268/19
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАЛИШЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ БЕЗ РОЗГЛЯДУ

03 січня 2020 року Справа № 280/5268/19
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Максименко Л.Я., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження клопотання про залишення позовної заяви без розгляду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (01032, м. Київ, бул. Тараса Шевченка, 35) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач), в якому позивач просить суд:

визнані протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо невключення до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 35107,10 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_2 ;

зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича включити інформацію про позивача до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до цього Фонду додаткову інформацію про ОСОБА_1 , яка має право на відшкодування коштів в розмірі 35107,10 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_2 для внесення даних щодо неї до Загального реєстру вкладників ПАТ «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

21.11.2019 представником відповідача разом з відзивом на позов подано до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. В обґрунтування клопотання зазначено, що позивач дізнався про порушення його прав ще у лютому 2017 року, проте не надав суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду із даним позовом. З огляду на викладене, відповідач просить суд залишити позов ОСОБА_1 без розгляду.

02 грудня 2019 року представником позивача подано клопотання (вх. №50511) про розгляд справи в порядку письмового провадження. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у відзиві просить суд розглядати справу в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Відтак, розгляд клопотання здійснюється в порядку письмового провадження.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувалося.

Вирішуючи питання про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з наступного.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем оскаржується бездіяльність відповідача щодо невключення ОСОБА_1 до Переліку рахунків, за якими вкладники ПАТ «Банк Михайлівський» мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб інформації про позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів в сумі 35107,10 грн. по поточному рахунку № НОМЕР_2 .

При цьому, відповідач посилається на те, що про порушення своїх прав позивач дізналась з листа банку, який вона отримана у лютому 2017 року, у зв`язку з чим строк звернення із даним позовом до суду, на думку відповідача, пропущений позивачем.

Суд не погоджується з вказаною позицією відповідача, з огляду на наступне.

Як свідчать долучені до відзиву на позовну заяву копії документів, ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» із заявами від 21.07.2016 про надання належним чином засвідчених виписок по рахунку № НОМЕР_2 за період з 01.05.2016 по 23.05.2016 та із проханням включити позивача до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, як особи, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ «Банк Михайлівський».

02.02.2017, що підтверджується долученим до справи поштовим повідомленням про вручення, позивач отримала довідку про стан рахунку № НОМЕР_2 та повідомлення про нікчемність правочину.

Тобто, по суті відповіді на клопотання про включення позивача до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 не отримала.

21.09.2019 ОСОБА_1 повторно звернулась із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» із проханням включити позивача до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію, як особи, яка має право на відшкодування коштів у ПАТ «Банк Михайлівський».

На це звернення було отримано Довідку від 30.09.2019 про стан рахунку № НОМЕР_2 , в якій позивача поінформовано, що відображені в даній інформаційній довідці перекази є нікчемними правочинами в силу положень ст. 215 ЦК України та п.п. 7-9 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, підставою для звернення із позовом стала протиправна бездіяльність відповідача щодо невключення позивача до Переліку вкладників (клієнтів), які мають право на відшкодування коштів за вкладами (рахунками) за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб після отримання відповідачем заяви ОСОБА_1 від 21.09.2019. Доказів отримання позивачем раніше інформації щодо непоширення на її рахунок, відкритий у ПАТ «Банк Михайлівський» гарантій Закону № 4452 відповідачем не надано.

Відтак, суд доходить висновку, що позивачем строк звернення до суду не пропущено.

Суд також зауважує, що у низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

У справі "Bellet v. France", Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" від 13.01.2000 та в рішенні по справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" від 28.10.1998 Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2018 по справі №804/243/16.

Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд вважає необґрунтованим клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 240, 241-243, 248, 250, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 03.01.2020

Суддя Л.Я. Максименко