Справа № 520/12131/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р. Справа № 520/12131/19

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області у видачі ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України № 2503-ХІІ без передачі будь-яких даних про нього до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в реєстрі та без використання будь - яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 09.10.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 16-ти річного віку отримання паспортного документу, звернувся до Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області ДМС України для оформлення паспорту громадянина України за зразком 1994 року відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ. В заяві він зазначив, що при подачі документів бажає отримати паспорт громадянина України, який би не містив безконтактного електронного носія, що імплантований у відповідний бланк документа, тобто у вигляді паспортної книжечки, оскільки примушування до обробки персональних і конфіденційних даних з метою оформлення паспорта громадянина України у формі картки є неправомірним втручанням в його особисте життя з боку держави та порушенням вимог ст. 8 Закону України від 01 червня 2010 року № 2297-VI «Про захист персональних даних». Крім того, Положення про паспорт № 2503-ХІІ, яким затверджено зразок бланка паспорта громадянина України у формі книжечки на сьогодні є чинним. Листом від 26.10.2019 року № 6313-3140/6313-19 Київським районним відділом у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області повідомлено заявника, що відповідно до ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус", паспорт громадянина України виготовляється виключно у формі ID-картки, що містить безконтактний електронний носій, а видача документу, що посвідчує особу не можлива без обробки персональних даних особи, заява про видачу паспорта підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних. Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі в порядку ст. 262 КАС України. Запропоновано відповідачу надати відзив на позов, а відповідачу - відповідь на відзив.

25.11.2019 року від представника ГУ ДМСУ в Харківській області до канцелярії суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що 09 жовтня 2019 року ОСОБА_2 разом із законними представниками звернулись до Київського РВ у місті Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою щодо вчинення дій з приводу видачі йому паспорта громадянина України у вигляді книжечки. На вказану заяву надано відповідь № 6313-3140/6313-19 від 26.10.2019, де роз`яснено питання щодо порядку, способу оформлення та переліку документів, необхідних для оформлення і виготовлення паспорта громадянина України вперше. Також зазначено, що відповідно до норм постанови КМУ № 302 оформлення паспортів громадян України зразка 1994 року громадянам України, можливе у разі прийняття рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. У зв`язку із відсутністю у заявника такого рішення суду на момент надання відповіді у Київського РВ у місті Харкові були відсутні правові підстави для оформлення і видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Позивач надав до суду відповідь на відзив в якій підтримав свою правову позицію, викладену в позовній заяві, вимоги якої просив задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України, при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Таким чином суд вирішує дану типову справу з урахуванням правових висновків Великої Палати Верховного суду, викладених у рішенні від 19.09.2018 року по зразковій справі №806/3265/17 (Пз/9901/2/18).

Оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

З позовної заяви вбачається, що 09.10.2019 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 16-ти річного віку отримання паспортного документу, звернувся до Київського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної Міграційної Служби України в Харківській області ДМС України для оформлення паспорту громадянина України за зразком 1994 року відповідно до Положення про паспорт № 2503-ХІІ. В заяві він просив оформити йому бланк паспорту громадянина України без застосування засобів Єдиного державного демографічного реєстру та видати виключно у вигляді паспортної книжечки на підставі Закону України "Про громадянство України" №2235-ІІІ від 18.01.2001 року, форма якої не заборонена діючим законодавством України, а не у формі пластикової картки типу ID-1, форма якої не є єдиним зразком.

В заяві заявник також зазначив, що не має наміру оформляти паспорт у формі пластикової картки типу ID-1, отримання якого є правом, а не зобов`язанням, та форма паспорту у вигляді паспортної книжечки не скасована і є діючою, відмовляється від присвоєння йому будь-яких ідентифікаторів особистості, будь то унікальний номер запису в реєстрі, ІПН, номер облікової картки платника податків, інші ідентифікатори особистості, не надає згоди на обробку своїх персональних даних на підставі ст. 8 Закону України №2297-VI від 01.06.2010 р. «Про захист персональних даних», відмовляється від отримання та користування будь-якими біометричними документами, що містять інформацію, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, а також від внесення даних до Єдиного демографічного реєстру, та від зняття біометричної інформації.

Заяву підписано заявником та його батьками, разом із якою до відповідача було надано дві фотокартки встановленого зразка розміром 3,5 х 4,5 см, оригінал та копія свідоцтва про народження, а також копія судового рішення.

Проте, листом від 26.10.2019 року № 6313-3140/6313-19 Київським районним відділом у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області повідомлено заявника, що видача документу, що посвідчує особу (незалежно від його вигляду - книжка чи картка, що містить безконтактний електронний носій) неможлива без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорту підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої, мети їх обробки. Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних», оформлені засобами Єдиного державного демографічного реєстру документи забезпечують більш надійний ступінь захисту від/втручання, пошкодження чи втрати інформації у порівнянні з документами на паперових носіях. Отже, у відповідача відсутні законні підстави для оформлення та видачі заявнику паспорта громадянина України відповідно до постанови КМУ від 26.06.1992 року № 2503-ХІІ.

У відзиві на позов представник відповідача також зазначив, що відповідно до норм постанови КМУ № 302 оформлення паспортів громадян України зразка 1994 року громадянам України, можливе у разі прийняття рішення суду, яке набрало законної сили, про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року. У зв`язку із відсутністю у заявника такого рішення суду на момент надання відповіді у Київського РВ у місті Харкові були відсутні правові підстави для оформлення і видачі паспорта громадянина України зразка 1994 року.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у зразковій справі, суд зазначає наступне.

Так, правові та організаційні засади створення та функціонування Єдиного державного демографічного реєстру та видачі документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, а також права та обов`язки осіб, на ім`я яких видані такі документи визначає Закон України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус".

Відповідно до ч.1 ст.13 вказаного Закону документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зокрема, паспорт громадянина України.

Частинами 1, 2, 4, 5 ст. 14 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" передбачено, що форма кожного документа встановлюється цим Законом. Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета. Документи у формі книжечки на всіх паперових сторінках та на верхній частині обкладинки повинні мати серію та номер документа, виконані за технологією лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі книжечки здійснюється за технологією лазерного гравіювання та лазерної перфорації. Персоналізація документів у формі картки виконується за технологією термодруку або лазерного гравіювання. Персоналізація документів здійснюється централізовано у Державному центрі персоналізації документів.

Паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України (ч. 1 ст. 21 Закону).

Отже, у разі відсутності у особи паспорта, така особа не має підтвердження громадянства України, що в свою чергу є порушенням її громадянських прав у зв`язку з неможливістю їх реалізації.

Відповідно до ч. 2 ст. 21 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" кожен громадянин України, який досяг чотирнадцятирічного віку, зобов`язаний отримати паспорт громадянина України.

Згідно із ч. 3 ст. 13 Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України містить безконтактний електронний носій.

Відповідно до п. 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт громадянина України від 26.06.1992 № 2503-XII, бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок.

Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис "Україна"; нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис "Паспорт"; На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис "Паспорт громадянина України".

На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резусфактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Вносити до паспорта записи, не передбачені цим Положенням або законодавчими актами України, забороняється. Термін дії паспорта, виготовленого у вигляді паспортної книжечки, не обмежується.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 року № 302 "Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України" (далі - Постанова № 302) затверджено: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України, що додається.

За змістом п. 2 цієї Постанови із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 01 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 року № 2503-XII;

з 01 листопада 2016 року - оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

До завершення роботи із забезпечення в повному обсязі територіальних підрозділів ДМС матеріально-технічними ресурсами, необхідними для оформлення і видачі паспорта громадянина України, зразки бланків якого затверджено цією постановою, паспорт громадянина України може оформлятися з використанням бланка паспорта громадянина України у формі книжечки; прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 01 листопада 2016 року припиняється (п. 3 Постанови № 302).

Пунктом 131 Постанови № 302 передбачено, що до безконтактного електронного носія, який міститься у паспорті, вноситься така інформація: (...) біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя особи, відцифрований підпис особи, відцифровані відбитки пальців рук) виключно за згодою особи.

Безконтактний електронний носій паспорта громадянина України нового зразка містить відцифровані персональні данні особи.

Як зазначив позивач у позовній заяві, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звертаючись до Зміївського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області із заявою про видачу першого паспорта у формі книжечки, відмовився від отримання паспорту з безконтактним електронним носієм, оскільки не заявив бажання присвоювати йому номер в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про захист персональних даних", мета обробки персональних даних має бути сформульована в законах, інших нормативно-правових актах, положеннях, установчих чи інших документах, які регулюють діяльність володільця персональних даних, та відповідати законодавству про захист персональних даних.

Персональні дані - це відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована (ст. 2 Закону).

Обробка персональних даних здійснюється для конкретних і законних цілей, визначених за згодою суб`єкта персональних даних, або у випадках, передбачених законами України, у порядку, встановленому законодавством. Не допускається обробка даних про фізичну особу, які є конфіденційною інформацією, без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини (ч. 5, 6 ст. 6 вказаного Закону).

Таким чином, принципами обробки персональних даних є відкритість і прозорість, відповідальність, адекватність та не надмірність їх складу та змісту стосовно визначеної мети їх обробки, а підставою обробки персональних даних є згода суб`єкта персональних даних.

Законодавством не врегульовано питання щодо наслідків відмови особи від обробки її персональних даних, тобто фактично відсутня будь-яка альтернатива такого вибору, що в свою чергу обумовлює неякість закону та порушення конституційних прав такої особи.

Як зазначила Велика Палата Верховного Суду у рішенні по зразковій справі, реалізація державних функцій має здійснюватися без примушення людини до надання згоди на обробку персональних даних, їх обробка повинна здійснюватись, як і раніше, в межах і на підставі тих законів і нормативно-правових актів України, на підставі яких виникають правовідносини між громадянином та державою. При цьому, згадані технології не повинні бути безальтернативними і примусовими. Особи, які відмовилися від обробки їх персональних даних, повинні мати альтернативу - використання традиційних методів ідентифікації особи.

У ст. 8 Конвенції про захист осіб у зв`язку з автоматизованою обробкою персональних даних, ратифікованій Законом України від 06.07.2010 року № 2438-VI, зазначено: "Будь-якій особі надається можливість: а) з`ясувати існування файлу персональних даних для автоматизованої обробки, його головні цілі, а також особу та постійне місце проживання чи головне місце роботи контролера файлу; б) отримувати через обґрунтовані періоди та без надмірної затримки або витрат підтвердження або спростування факту зберігання персональних даних, що її стосуються, у файлі даних для автоматизованої обробки, а також отримувати такі дані в доступній для розуміння формі; с) вимагати у відповідних випадках виправлення або знищення таких даних, якщо вони оброблялися всупереч положенням внутрішнього законодавства, що запроваджують основоположні принципи, визначені у ст. 5 і 6 цієї Конвенції.

Отже, як встановлено судом та не спростовано відповідачем, ОСОБА_2 було подано до відповідача заяву за формою, затвердженою додатком № 1 до Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України № 456 від 06.06.2019 року, дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см, оригінал та копія свідоцтва про народження, а також копія судового рішення. Заяву підписано заявником та його батьками.

Тобто, надана позивачу відмова у формі листа фактично не містить будь-яких зауважень стосовно форми та змісту поданої ОСОБА_2 заяви, а також відповідності вимогам законодавства усіх інших доданих до такої заяви документів, а містить лише посилання на відсутність рішення суду відповідно до п.3 Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС від 06.06.2019 року №456, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 14.06.2019 року №620/33591.

Суд зазначає, що відповідно до п.1 глави ІІІ Тимчасового порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 06.06.2019 №456, для оформлення паспорта особа, яка досягла 16-річного віку, або її законний представник (далі - заявник) подає: 1) заяву; 2) рішення суду; 3) свідоцтво про народження або документ, що підтверджує факт народження, виданий компетентними органами іноземної держави; 4) оригінали документів, що підтверджують громадянство та посвідчують особу батьків (або одного з них), що на момент народження особи перебували (в) у громадянстві України (для підтвердження факту належності особи до громадянства України). У разі відсутності таких документів або в разі, якщо батьки (чи один із батьків) такої особи на момент її народження були (був) іноземцями (ем) або особами (ою) без громадянства, або в разі набуття особою громадянства України на території України подається довідка про реєстрацію особи громадянином України; 5) дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см; 6) довідку про реєстрацію / зняття з реєстрації місця проживання особи; 7) довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (для внутрішньо переміщених осіб); 8) посвідчення про взяття на облік бездомної особи, видане відповідним центром обліку бездомних осіб (для бездомних осіб).

Водночас, суд зазначає, що згідно з положеннями п.13 глави ІІ "Порядок видачі, обміну паспорта і користування ним" Положення №2503-ХІІ, для одержання паспорта громадянин подає: заяву за формою, встановленою Міністерством внутрішніх справ України; свідоцтво про народження; дві фотокартки розміром 35 х 45 мм; у необхідних випадках - документи, що підтверджують громадянство України.

Таким чином, слід дійти висновку, що приписи Положення №2503-ХІІ, які є чинними водночас із положеннями Тимчасового порядку, не передбачають обов`язку громадянина подавати для одержання паспорта громадянин судового рішення про зобов`язання органу ДМС оформити та видати паспорт громадянина України у формі книжечки зразка 1994 року.

З врахуванням вищевикладеного та встановлених обставин суд приходить до висновку, що у даному випадку відповідачем протиправно відмовлено у видачі позивачу ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі книжечки.

У відзиві на позов представником відповідача зазначено, що листом № 6313-3140/6313-19 від 26.10.2019 року роз`яснено заявнику питання щодо порядку, способу оформлення та переліку документів, необхідних для оформлення і виготовлення паспорта громадянина України вперше. При цьому, суд зазначає, що зі змісту листа відповідача від 26.10.2019 року № 6313-3140/6313-19 вбачається, що останній за своєю суттю є відмовою у видачі ОСОБА_2 паспорту громадянина України у формі книжечки.

За сталою практикою ЄСПЛ, першою умовою виправданості втручання у права, гарантоване ст. 8 Конвенції, є те, що воно має бути передбачене законом, причому тлумачення терміну "закон" є автономним, та до якості "закону" ставляться певні вимоги (рішення ЄСПЛ у справі "Толстой-Милославський проти Сполученого Королівства" (Tolstoy Miloslavsky v. the United Kingdom) від 13 липня 1995 року, заява № 18139/91, п. 37) Під терміном "закон" слід розуміти як норми, встановлені писаним правом, так і правила, що сформувалися у прецедентному праві. Закон має відповідати якісним вимогам, насамперед, вимогам "доступності" та "передбачуваності".

Таким чином, норми Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" на відміну від норм Положення № 2503-ХІІ (яке є чинним на момент виникнення правовідносин) не тільки звужують, але фактично скасовують право громадянина на отримання паспорту у вигляді паспортної книжечки без безконтактного електронного носія персональних даних, який містить кодування його прізвища, ім`я та по-батькові та залишають тільки право на отримання паспорта громадянина України, який містить безконтактний електронний носій, що є безумовним порушенням вимог ст. 22 Конституції України, яка забороняє при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод, не відповідає вимогам якості закону (тобто втручання не було «встановлене законом») не було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було непропорційним цілям, які мали бути досягнуті, не покладаючи на особу особистий надмірний тягар. Зазначене допускає свавільне втручання у право на приватне життя, у контексті неможливості реалізації права на власне ім`я, що становить порушення ст. 8 Конвенції.

Будь-яке обмеження прав і свобод особи повинно бути чітким та законодавчо визначеним, однак у даному випадку таке обмеження, як неможливість отримання паспорта у формі книжечки, законодавством не передбачено.

Враховуючи протиправну відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області у видачі ОСОБА_2 першого паспорту громадянина України у формі книжечки, суд вважає за доцільне для належного захисту прав позивача зобов`язати відповідача оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача не передавати будь-які дані про ОСОБА_2 до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в реєстрі та без використання будь - яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру задоволенню не підлягають, оскільки при видачі паспорта у формі згідно з Положенням №2503-ХІІ взагалі не передбачено внесення будь-яких даних особи до Єдиного державного демографічного реєстру.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України не вирішується, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-262, 293, 295, п.п.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (серія та номер паспорта № НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (, адреса: вул. Римарська, буд. 24, м. Харків, 61057) в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області (адреса: 61024, м. Харків, вул. Студентська, 5/6) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Київського районного відділу м. Харкові Головного управління ДМС в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.