Справа № 640/17818/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залучення співвідповідача

09 січня 2020 року м. Київ № 640/17818/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Маруліної Л.О., вирішивши заяву про заміну відповідача у справі

за позовом ОСОБА_1
доДержавної податкової служби України
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії ,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної податкової служби України (далі також ДПС України), в якому просить:

- визнати протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо відмови в розрахунку позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах ДФС;

- зобов`язати Державну податкову службу України, як правонаступника Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності, прийняти рішення про призначення виплати позивачеві одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та надіслати у встановлений законом строк до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві для здійснення розрахунку, нарахування, та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто станом на 02 жовтня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.11.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Позов обґрунтовано тим, що наказом Головного управління ДФС у м. Києві від 20.06.2017 року №571-о по особовому складу податкової міліції звільнено підполковника податкової міліції в запас за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовими начальницьким складом органів внутрішніх справ.

Відповідно до Довідки МСЕК серії АГ №0006617 та серії АВ 1027578 від 02.10.2018 року позивачу встановлено 2 групу інвалідності та 70 % втрати працездатності у зв`язку з захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби.

Позивач звернулася до Державної фіскальної служби України із заявою від 20.03.2019 року про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням 2 групи інвалідності та втратою працездатності у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 року №850, якою затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції.

Водночас, листом Державної фіскальної служби України від 28.03.2019 року №2468/У/99-99-04-04-02-14 повідомлено позивача про відсутність підстав для виплати їй одноразової грошової допомоги з тієї підстави, що Законом України «Про міліцію» втрачено чинність 07.11.2015 року.

Не погоджуючись із вказаною позицією Державної фіскальної служби України позивач звернулася до суду з цим позовом, визначивши відповідача Державну податкову службу України, як правонаступника Державної фіскальної служби України, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України».

Через канцелярію суду 02.12.2019 року ДПС України подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що ДПС України не є належним відповідачем у цій справі, оскільки, позивач проходила службу у Головному управлінні ДФС у м. Києві.

Податкова міліція не входить до структури ДПС України, з огляду на що, ДПС України не порушено прав позивача.

Через канцелярію суду 23.12.2019 року позивачем подано заяву про заміну відповідача, в якій зазначено, що при поданні позову позивач керувався чинною на той час редакцією постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року № 1200 «Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України», якою утворено Державну податкову службу України та Державну митну службу України, реорганізувавши Державну фіскальну службу України шляхом поділу.

Державна податкова служба України та Державна митна служба України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності; забезпечення діяльності Державної податкової служби та Державної митної служби у 2018 та 2019 роках здійснюватиметься в межах видатків, передбачених Державній фіскальній службі України.

Тобто, здійснення фінансового забезпечення після реалізації зазначеної постанови відбувається Державної податкової служби України, яка, як правонаступник Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності має забезпечити виплати позивачу відповідно до статті 23 Закону України «Про міліцію» у розмірі, визначеному Порядком №850.

Також, згідно даних з Єдиного державного юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державна фіскальна служба з 17.05.2019 перебуває в стані припинення.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважав на час подання позову правильним та ефективним способом відновлення порушених прав подання позову саме до Державної податкової служби України, як правонаступника Державної фіскальної служби України у відповідних сферах діяльності.

В свою чергу, позивачем зазначено, що відповідач посилається на положення Постанови № 1200 згідно з якими Державна фіскальна служба України продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.

Але зазначені зміни до абзацу шостого пункту 2 внесено згідно з Постанови Кабінету Міністрів № 846 від 25.09.2019 року, тобто вже після подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки позовні вимоги висунуто до неналежного відповідача, на підставі частини третьої статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України позивач просить суд замінити первісного відповідача на належного відповідача: Державну фіскальну службу України ().

Вирішуючи заяву позивача, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частинами третьою-сьомою статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача. У разі відмови у задоволенні позову до такого відповідача понесені позивачем витрати відносяться на рахунок держави.

Під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Після заміни сторони, залучення другого відповідача розгляд адміністративної справи починається спочатку.

Заміна позивача допускається до початку судового розгляду справи по суті. Заміна відповідача допускається до ухвалення рішення судом першої інстанції.

Дослідивши матеріали справи в межах вирішення заяви позивача, судом встановлено, що у здійснення виплати одноразової грошової допомоги позивачу відмовлено Державною фіскальною службою України, що підтверджується листом Державної фіскальної служби України від 28.03.2019 року №2468/У/99-99-04-04-02-14.

Враховуючи, що предметом позову, зокрема, є оскарження протиправних, на думку позивача, дій щодо відмови в розрахунку одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням II групи інвалідності, що пов`язана з проходженням служби в органах ДФС, слід дійти висновку, що в цій частині позовних вимог статусу відповідача має набути Державна фіскальна служба України.

Водночас, позивач просить суд зобов`язати Державну податкову службу України, як правонаступника Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності, прийняти рішення про призначення виплати позивачеві одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 та надіслати у встановлений законом строк до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві для здійснення розрахунку, нарахування, та виплати позивачеві одноразової грошової допомоги, виходячи із 200-кратного розміру прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, тобто станом на 02 жовтня 2018 року.

Згідно з відомостями Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Державна фіскальна служба України () з 17.05.2019 року перебуває у стані припинення.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" зареєстровано юридичну особу 17.05.2019 року, номер запису: 1 085321, Державну податкову службу України ().

Відповідно до абзацу 4 пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.2018 року №1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна податкова служба України та Державна митна служби України є правонаступниками прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем вірно визначено в цій частині позовних вимог відповідачем Державну податкову службу України, оскільки у разі задоволення адміністративного позову в частині позовних вимог, заявлених до Держаної фіскальної служби України, саме на Державну податкову службу України, як правонаступника, відповідно до Порядку №1200, покладеться обов`язок щодо виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду цієї справи.

Отже, вирішуючи заяву позивача про заміну відповідача, суд дійшов висновку про відмову у її задоволенні.

Водночас, з урахуванням думки позивача, висловленої у заяві про заміну відповідача та положень статті 48 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за необхідним залучити у якості співвідповідача до участі у справі Державну фіскальну службу України, оскільки це обумовлено позовними вимогами та змістом позовної заяви.

Керуючись статтями 6, 9, 48, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну відповідача відмовити.

2. Залучити до участі у справі у якості співвідповідача Державну фіскальну службу України.

Ухвала набуває законної сили в порядку та строки, встановлені статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню окремо від судового рішення, прийнятого за результатами розгляду цієї справи, не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна