Справа № 140/3326/19
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3326/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «Привітне» ЛТД про застосування заходів реагування,

ВСТАНОВИВ:

Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Волинській області (далі УДСНС у Волинській області, позивач) звернулося в суд з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Привітне» ЛТД (далі ТзОВ «Привітне ЛТД», відповідач) про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі ресторану «Ліон» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Львівська, 128 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що головним інспектором Луцького МРВ У ДСНС України у Волинській області здійснено позапланову перевірку будівлі ресторану «Ліон» ТзОВ «Привітне ЛТД» по виконанню припису №53 від 08.05.2018 року щодо усунення порушень вимог законодавства, виданого за результатами проведення попереднього заходу державного нагляду (контролю). За результатами позапланової перевірки складений акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 22.10.2019 року №345, яким встановлено не виконання ряду вимог припису №53 від 08.05.2018 року щодо усунення порушень вимог законодавства, виданого за результатами проведення попереднього заходу державного нагляду (контролю), щодо порушень вимог Кодексу цивільного захисту України, Правил пожежної безпеки в Україні. У свою чергу зауважень (заперечень) щодо проведеного планового заходу та складеного акту перевірки від керівника суб`єкта господарювання не надходило. Представник позивача вказує, що при експлуатації будівлі ресторану «Ліон» ТзОВ «Привітне ЛТД» грубо порушуються вимоги пожежної та техногенної безпеки, що несе загрозу життю та здоров`ю людей, може призвести до виникнення пожежі, майнових втрат і негативних екологічних наслідків, також тяжкої ліквідації пожежі та складного проведення евакуаційних заходів у зв`язку з відсутністю відповідних умов, що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Крім того, представник позивача вказує, що аналізуючи матеріали припису за 2018 рік, за півтора роки від дати останньої перевірки керівник спромігся виконати лише один захід. Зазначає, що якщо вивчити матеріали перевірки 2016 року, ряд порушень по ТзОВ «Привітне ЛТД», зазначені в акті, уже пропонувались до виконання. Для того, щоб не відразу застосовувати найстрогіші заходи випливу щодо усунення порушень вимог пожежної безпеки для забезпечення безпеки життя та здоров`я людей і надати можливість добровільно усунути дані порушення, видавалися приписи, як і в 2016 році так і в 2018 роках з вказанням даних порушень та надання терміну на його усунення. Щороку керівник та відповідальні особи притягалися до адміністративної відповідальності, однак це не стимулювало суб`єкта господарювання до виконання заходів пожежної та техногенної безпеки.

Також представник відповідача зазначає, що будь-яка загроза за своїм характером є потенційною. В момент, коли загроза переходить з потенційного складу у реальний, відбувається перетворення загрози у пряму небезпеку. У даному випадку це небезпечні явища і небезпечні чинники, які безпосередньо вбивають та (або) травмують людей. Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є превентивним заходом, який унеможливлює виникнення надзвичайної події, що загрожує життю та/або здоров`ю людей, на стадії потенційної загрози. Пожежі відносяться до надзвичайних ситуацій, а загроза життю та здоров`ю людей виникає не лише при наявності порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що безпосередньо можуть до неї призвести, а й при наявності інших порушень по нездійсненню заходів щодо захисту людей від впливу небезпечних чинників при вже виниклій пожежі. Отже, настання реальної загрози життю і здоров`ю людей від пожежі або надзвичайної ситуації з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та вплив небезпечних чинників пожежі створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 15.11.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановлено учасникам справи строк для подання заяв по суті справи.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що станом на 16.12.2019 року ними було усунуто усі виявленні порушення. Зокрема: 1) розроблено плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі та розміщенні у необхідних доступних місцях; 2) посадові особи пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки; 3) дерев`яні елементи горищних покриттів оброблені засобами вогнезахисту відповідно до проекту проведення робіт з вогнезахисного обробляння; 4) так звані «глухі» грати, що були розташовані з метою уникнення випадків незаконного проникнення на окремих вікнах приміщень - демонтовано; 5) застосовуються опорядження (облицювання) стін із матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2. Опорядження стін демонтовано; 6) шляхи евакуації очищені від захаращення меблями та обладнанням, шляхом перестановки в інше приміщення невеликого побутового холодильника, який саме і захаращував шляхи евакуації; 7) проведено вимірювання опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та установок від короткого замикання; 8) щодо не обладнання приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту», представник відповідача вказує, що позивач посилається на нормативно-правові акти, прийняті у 2015-2017 році, не обґрунтовуючи підстав їх розповсюдження на будівлі, збудовані більше ніж 20 років тому за відсутності їх реконструкції та капітального ремонту після 2015 року. Зазначає, що належний підприємству ресторан «Ліон» обладнаний системою протипожежного захисту «Оріон», яка знаходиться у належному робочому стані. Крім того, дбаючи про життя і безпеку персоналу та відвідачів ресторану, відповідачем було прийнято рішення оновити систему протипожежного захисту та замінити систему «Оріон» на більш сучасну та досконалу; 9) проведена ідентифікація щодо визначення потенційної небезпеки об`єкту.

Представник відповідача вказує, що захід реагування у вигляді повного зупинення об`єкта підприємства до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. Крім того, при обранні виключного заходу реагування у вигляді повного припинення використання будівель та споруд судом має ураховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування обсягу та ступеню тяжкості допущених порушень, а дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами. З наведених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача з наведеним відзивом не погоджується, вказує, що на сьогоднішній день в Україні чинний нормативний документ, яким передбачено обладнання об`єктів системами протипожежного захисту є ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту», який прийшов на заміну ДБН В.2.5-56:2010, який в свою чергу прийшов на заміну наказу МНС України від 22.08.2005 року №161 «Про затвердження Переліку однотипних за призначенням об`єктів, які підлягають обладнанню автоматичними установками пожежогасіння та пожежної сигналізації». У всіх цих нормативних документах була і є вимога, щодо обладнання системами протипожежного захисту закладів громадського харчування. Відповідно до пункту 5.2 ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту» визначено, що у випадку неможливості заходами технічного обслуговування та планово-попереджувальними ремонтами підтримання експлуатаційної придатності на діючих об`єктах в працездатному стані систем протипожежного захисту в проектних межах, що були чинні на час прийняття системи протипожежного захисту до експлуатування, необхідно провести технічне переоснащення останніх у відповідності з вимогами цих норм. У свою чергу, згідно з доданих відповідачем фотодоказів встановлено, що наявна система протипожежного захисту є застарілою, щодо даної системи не здійснювалися заходи технічного обслуговування, не вся будівля була обладнана даною системою.

Крім того, представник відповідача з посиланням на позицію Верховного суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18, вказує, що такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Також представник відповідача зазначає, що твердження сторони відповідача на усунення порушень, що викладені в акті від 22.10.2019 року №345, як на доказ, не можна брати до уваги, оскільки без проведення відповідної позапланової перевірки органами державного нагляду (контролю) щодо встановлення факту усунення порушень у сфері техногенної та пожежної безпеки, такі твердження є бездоказовими та базуються тільки на поясненнях сторони. З наведених підстав просив позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що згідно посвідчення на проведення заходу державного нагляду (контролю) від 09.10.2019 року №281 (а.с.8), відповідно до Кодексу цивільного захисту України, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» та на виконання наказу Луцького МРВ У ДСНС України у Волинській області від 09.10.2019 року №31 (а.с.7) у період з 10.10.2019 року по 24.10.2019 року головним інспектором Луцького МРВ У ДСНС України у Волинській області проведено перевірку виконання суб`єктом господарювання припису від 08.05.2018 року №53 щодо усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки, цивільного захисту, виданого за результатами проведення попереднього заходу на підставі статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

За результатами позапланової перевірки ТзОВ «Привітне ЛТД», складений акт планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки від 22.10.2019 року №345, яким встановлені порушення вимог Кодексу цивільного захисту України та Правил пожежної безпеки в Україні, а саме: не розроблені плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі; посадові особи не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки; дерев`яні елементи горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту; на вікнах приміщень де перебувають люди встановлені «глухі» грати; застосовується опорядження (облицювання) стін з матеріалів з вищою пожежною небезпекою, ніж Г2, В2, Д2, Т2; шляхи евакуації захаращенні меблями та обладнанням; не проведене вимірювання опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та установок від короткого замикання; не обладнанні приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту»; не проведена ідентифікація, щодо визначення потенційної небезпеки об`єкту (а.с.9-21).

Зазначений акт перевірки був вручений представнику відповідача та підписаний останнім без пояснень, зауважень або заперечень.

Крім того, державним інспектором з нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки м. Луцька та Луцького району УДСНС у Волинській області винесено постанову від 22.10.2019 року №008445/241 про накладення адміністративного стягнення, якою директора ТзОВ «Привітне ЛТД» притягнено до адміністративної відповідальності (а.с.22).

Вирішуючи питання наявності правових підстав для застосування до відповідача заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі ресторану «Ліон» за адресою: Волинська область, місто Луцьк, вулиця Львівська, 128, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки суд приходить до таких висновків.

Спірні правовідносини регулюються Кодексом цивільного захисту України від 02.10.2012 року №5403-VI, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 року №877-V (далі Закон №877-V) та Правилами пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417.

Відповідно до статті 1 Закону №877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

У свою чергу згідно з частиною першою статті 47 Кодексу цивільного захисту України державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Відповідно до частини першої статті 4 Закону №877-V державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Згідно з частиною четвертою статті 4 Закону №877-V виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб та форми здійснення заходів здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Частиною сьомою статті 7 Закону №877-V передбачено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Згідно з статтею 64 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.

Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: 1) органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; 2) органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; 3) підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.

Відповідно до статті 66 Кодексу цивільного захисту України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Згідно з частиною першою статті 67 Кодексу цивільного захисту України до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить, зокрема: здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; складення актів перевірок, приписів про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки у разі виявлення таких порушень; звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до Указу Президента України від 16.01.2013 року №20/2013 «Деякі питання Державної служби України з надзвичайних ситуацій» Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра оборони України (далі - Міністр).

ДСНС України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС України є, зокрема: реалізація державної політики у сферах цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, профілактики травматизму невиробничого характеру, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки, цивільного захисту, за діяльністю аварійно-рятувальних служб.

ДСНС України здійснює свої повноваження безпосередньо та через територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, а також міжрегіональні (повноваження яких поширюються на кілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи (у разі їх створення).

Таким чином, Управління ДСНС України у Волинській області є територіальним органом центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, а тому воно наділене повноваженнями здійснювати державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки і звертатись до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки визначені статтею 68 Кодексу цивільного захисту України, відповідно до якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 70 Кодексу цивільного захисту України підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: 1) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; 2) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення; 3) випуск і реалізація вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від стандартів чи технічних умов або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки; 4) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; 5) відсутність на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи; 6) невідповідність кількості засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатність або відсутність; 7) порушення правил поводження з небезпечними речовинами; 8) відсутність або непридатність до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій; 9) відсутність на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовність до виконання покладених на неї завдань, у тому числі через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту; 10) неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання; 11) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Згідно з частиною другою вказаної статті повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

У свою чергу згідно з частиною другою статті 51 та частиною третьою статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Суд зазначає, що зі змісту вищевказаних норм законодавства вбачається, що застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Як визначено пунктами 33, 43 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України, пожежна безпека - відсутність неприпустимого ризику виникнення і розвитку пожеж та пов`язаної з ними можливості завдання шкоди живим істотам, матеріальним цінностям і довкіллю; техногенна безпека - відсутність ризику виникнення аварій та/або катастроф на потенційно небезпечних об`єктах, а також у суб`єктів господарювання, що можуть створити реальну загрозу їх виникнення.

Правила пожежної безпеки в Україні, затверджені наказом Міністерством внутрішніх справ України від 30.12.2014 року №1417, є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

Пожежна безпека повинна забезпечуватися шляхом проведення організаційних заходів та технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки людей, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж (пункт 4 Розділ І Правил пожежної безпеки в Україні).

Суд зазначає, що в контексті вищенаведених норм настання реальної загрози життю та здоров`ю людей слід пов`язувати з обставинами, які можуть призвести до займання, розповсюдження вогню та з впливом небезпечних факторів, які породжують вказані явища.

Суд звертає увагу, що станом на день розгляду справи відповідачем було усунуто більшість виявлених актом перевірки порушень, зокрема: розроблено плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі (а.с.43-44). Посадові особи пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки, що підтверджується посвідченням 02№005577 від 22.11.2019 року (а.с.45). Дерев`яні елементи горищних покриттів оброблені засобами вогнезахисту відповідно до проекту проведення робіт з вогнезахисного обробляння. Даний факт підтверджується протоколом №38-ВДК(38) 2019 випробувань зразків вогнезахищеної деревини щодо визначення якості поверхневої вогнезахисної обробки дерев`яних конструкцій у відповідності з вимогами пункту 5.7 ГОСТ 30219-95, у якому міститься висновок, що поверхнева вогнезахисна обробка дерев`яних конструкцій приміщення ресторану «Ліон», що виконана сумішшю просочувальною «PIROMAX» для поверхневої вогнебіозахисної обробки дерев`яних конструкцій покрівлі вважається якісною та по ступеню ефективності вогнезахисту згідно вимог ГОСТ 30219-95 відповідає ІІ групі ефективності вогнезахисту. Дерев`яні конструкції вважаються вогнезахищеними (а.с.46-47). Крім того, актом перевірки відповідності вогнезахисту від 22.11.2019 року №9 встановлено, що роботи з вогнезахисту виконані відповідно до проектної документації та Регламенту, порушень вимог нормативно-технічних документів не встановлено. Вогнезахист на об`єкті приміщення ресторану «ЛІОН» вважати готовим до експлуатування (а.с.48). Так звані «глухі грати», демонтовані, що підтверджується відповідними фотознімками приміщення ресторану (а.с.55-56). Проведено вимірювання опору ізоляції та перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та установок від короткого замикання. Зокрема, відповідно до протоколу вимірювання опору розтікання на основних заземлювачах і заземленнях магістралей та устаткування від 15.11.2019 року №49, опір розтікання струму основного заземлювача і зв`язок з заземленими елементами відповідає нормам ПВЕ (а.с.62). У свою чергу, відповідно до протоколу виміру опору ізоляції силових і освітлювальних електроприладів від 15.11.2019 року №473, опір ізоляції електропроводки відповідає нормам (а.с.63). Щодо не обладнання приміщення системами протипожежного захисту відповідно до ДБН В.2.5.56:2014 «Системи протипожежного захисту», суд зазначає, що належний підприємству ресторан «Ліон» обладнаний системою протипожежного захисту «Оріон», що підтверджується відповідними фотознімками (а.с.57-61). Крім того, відповідачем було прийнято рішення оновити систему протипожежного захисту та замінити систему «Оріон» на більш сучасну та досконалу. На виконання даного рішення одним із підрозділів позивача Аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення УДСНС у Волинській області було розроблено проект 08.11.19-ПС «Установка автоматичної пожежної сигналізації, система оповіщення про пожежу, управління евакуацією людей та устаткування передавання тривожних сповіщень» у приміщенні ресторану «Ліон». Представником відповідача у відзиві на позовну заяву було вказано, що на даний момент проводяться переговори із виконавцем робіт по практичній реалізації цього проекту та встановленню обладнання (а.с.49-50). Проведена ідентифікація щодо визначення потенційної небезпеки об`єкту. Зокрема, відповідно до пункту 10 Ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки приміщення ресторану «Ліон» не визнано потенційно-небезпечним об`єктом (а.с.52-53). Дані обставини підтверджуються і повідомленням про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки ресторану «Ліон» (а.с.54). Крім того, представником відповідача у відзиві на позовну заяву вказано, що опорядження стін демонтовано, а шляхи евакуації очищені від захаращення меблями та обладнанням, шляхом перестановки в інше приміщення невеликого побутового холодильника, який саме і захаращував шляхи евакуації.

Аналізуючи вищенаведені фактичні обставини справи, суд вважає, що такі дії відповідача підтверджують активне усунення відповідачем порушень, які встановлені в актом перевірки від 22.10.2019 року №345.

У свою чергу, суд зазначає, що ні Кодексом цивільного захисту України, ні Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачено юридичне визначення «конкретних обставин, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей», переліку відповідних «небезпечних чинників», «порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки», наявність яких створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

У Рішенні від 02.11.2004 року №15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що верховенство права - це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо.

Одним із елементів верховенства права є принцип пропорційності, який означає, зокрема, що заходи, передбачені в нормативно-правових актах, повинні спрямовуватися на досягнення легітимної мети та мають бути співмірними з нею.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог статті 9 Конституції України, передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного панування власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Згідно із статтею 42 Конституції України кожен має право на підприємницьку діяльність, яка не заборонена законом. Держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.

Право відповідача на експлуатацію приміщення можна вважати «майном» в сенсі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, при цьому захід реагування у вигляді повної заборони експлуатації цього майна, який позивач вимагає застосувати до відповідача, є обмеженням такого права, а тому воно повинно застосовуватись з урахуванням принципів обґрунтованості та пропорційності.

З матеріалів справи слідує, що ресторан «Ліон» є діючим закладом, де здійснює свою підприємницьку діяльність відповідач, і в якому працює певна кількість працівників.

Суд зазначає, що повна заборона його експлуатації обмежить право відповідача на здійснення підприємницької діяльності, а його працівників на працю, а тому необхідно встановити чи є захід реагування співмірним до мети його застосування і, чи буде пропорційним таке втручання у права відповідача, таким чином, чи матиме місце досягнення справедливого балансу між інтересами відповідача та публічними інтересами.

Суд наголошує, що захід реагування у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі є виключним заходом, обрання якого є можливим у разі, якщо виявлені порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей. При обранні такого заходу реагування позивачем як суб`єктом владних повноважень, і судом, відповідно, мають враховуватися принцип співмірності обраного заходу реагування з тими порушеннями, які виникли та тими, які залишилися не усунутими на час розгляду справи, а також дотримання справедливого балансу між інтересами відповідача і публічними інтересами.

Під час прийняття судового рішення мають бути враховані не лише обставини і підстави, які спонукали позивача як суб`єкта владних повноважень звернутися до суду з позовом про застосування заходів реагування, але і ті, які існують на час ухвалення судового рішення. В протилежному випадку застосування заходів реагування, як виключного заходу, в судовому порядку поширюватиметься на всіх суб`єктів господарювання, відносно яких проведено перевірку і встановлено порушення, які за оцінкою спеціально уповноваженого органу, створюють реальну загрозу життю та/або здоров`ю людей. Втім, за своїм змістом і суттю застосування такого заходу, він застосовується до усунення виявлених порушень та існування реальної загрози життю та/або здоров`ю людей, у зв`язку з чим його застосування після усунення виявлених порушень втрачає той сенс, який законодавством покладений як основа і правова підстава його застосування.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що обраний позивачем захід реагування є таким, що не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності.

Крім того, суд також враховує позицію ЄСПЛ, сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Крім того, суд не бере до уваги твердження представника позивача у відповіді на відзив про бездоказовість тверджень представника позивача про усунення порушень, встановлених актом перевірки, оскільки ряд документів, наданих представником позивача на підтвердження факту усунення виявлених порушень, були видані одним із підрозділів позивача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відсутність необхідності застосування до відповідача заявлених позивачем заходів реагування, що свідчить про необґрунтованість позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Кодексу цивільного захисту України та Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий-суддя О. О. Андрусенко