Справа № 520/10385/19
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 р. № 520/10385/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Волошина Д.А.,

за участю секретаря судового засідання - Суховарової О.А.,

представника відповідача - Косової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення №4813-17 від 19.09.2015 року про сплату ОСОБА_1 земельного податку у розмірі 3397,95 грн. за 2015 рік, №4815-17 від 19.09.2015 року про сплату ОСОБА_1 земельного податку у сумі 11840,84 грн. за 2015 рік та №4688-17 від 19.09.2015 року про сплату ОСОБА_1 земельного податку у розмірі 14789,06 грн. за 2015 рік.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №4813-17 від 19.09.2015 року, №4815-17 від 19.09.2015 року та №4688-17 від 19.09.2015 року є незаконними та такими, що не відповідають вимогам діючого законодавства, отже підлягають скасуванню.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 08.10.2019 р. відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.11.2019 р. о 10:30 год.

Протокольною ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 р. закрито підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 09.01.2019 р. о 14:00 год.

Представник позивача в судове засідання не прибув, надав заяву, в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив в їх задоволенні відмовити. Згідно наданого до суду відзиву на позовну заяву пояснив, що оскаржувані в даній справі податкові повідомлення-рішення Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №4813-17 від 19.09.2015 року, №4815-17 від 19.09.2015 року та №4688-17 від 19.09.2015 року є цілком законними та обґрунтованими, винесеними відповідно до чинного законодавства, а позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу, ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І., належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 36-41, 2-го поверху № 7-22 загальною площею 575,9 кв. м. в нежитловій будівлі літ. "О-3", які розташовані за адресою: АДРЕСА_4

Крім того, ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 27.09.2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І., належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-35, 43, 44, 46, 48-50 загальною площею 896,1 кв.м. в нежитловій будівлі літ. «О-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_4.

Судовим розглядом встановлено, що Основ`янською об`єднаною державною податковою інспекцією м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області, правонаступником якого є Головним управлінням ДПС у Харківській області, відносно ОСОБА_1 прийнято податкові повідомлення-рішення:

- №4813-17 від 19.09.2015 року, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 за платежем земельний податок з фізичних осіб без зазначення податкового періоду у розмірі 3397,95 грн.;

- №4815-17 від 19.09.2015 року, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 за платежем земельний податок з фізичних осіб без зазначення податкового періоду у розмірі 11840,84 грн.;

- №4688-17 від 19.09.2015 року, яким визначено податкове зобов`язання ОСОБА_1 за платежем земельний податок з фізичних осіб без зазначення податкового періоду у розмірі 14789,06 грн.

Суд зауважує, що у вищезазначених оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях контролюючим органом не визначено податкового періоду, за який визначено податкове зобов`язання за платежем земельний податок з фізичних осіб та згідно відзиву на позовну заяву, відповідачем зазначено, що у 2015 році земельний податок нараховано за 2013-2015 роки, а саме: за 2013 рік - податкове повідомлення-рішення №4813-17 від 19.09.2015 року на суму 3397,95 грн., за 2014 рік - податкове повідомлення-рішення №4815-17 від 19.09.2015 року на суму 11840,84 грн., за 2015 рік - податкове повідомлення-рішення№4688-17 від 19.09.2015 року на суму 14789,06 грн.

В ході судового розгляду справи судом встановлено, що представник позивача звернувся до відповідача із адвокатськими запитами від 10.09.2019 та від 23.09.2019 року щодо надання розрахунку зі сплати земельного податку та вимогою надати копії податкових повідомлень-рішень.

Листом Головного управління ДПС у Харківській області від 16.09.2019 року № 1421/10/20-40-58-06 представника позивача повідомлено, що згідно наявної податкової інформації бази даних інформаційного ресурсу ДПС України ІС "Податковий блок" гр. ОСОБА_1 була зареєстрована як платник земельного податку з 03.12.2013 року за земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0594 га згідно самостійно поданої заяви платником. Земельний податок з фізичних осіб за земельні ділянки проведено на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначена по м. Харкову нова базова вартість 1 кв.м землі в розмірі 291,18 грн., яка діє з 1 січня 2014 року та щороку індексується, а також затверджено відповідні коефіцієнти (зональний (Км2), зон впливу локальних факторів (Км3), функціонального використання земельної ділянки (КФ) та рішенням 40 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 24.06.2015 №1894/15, затверджено Положення про плату за землю у місті Харкові, додатку №2, затвердженого рішенням 11 сесії Харківської міської ради 7 скликання "Про місцеві податки і збори у місті Харкові" від 22.02.2017 року №542/17. Також вказано, що нарахування земельного податку проведено в автоматичному режимі засобами АІС "Податковий блок".

Листом Головного управління ДПС у Харківській області № 514/Р/20-40-58-06-20 від 25.09.2019 року відмовлено у наданні копії податкових повідомлень-рішень, оскільки вони вже отримувалися ОСОБА_1 .

Позивач, не погодившись із проведенням такого розрахунку відповідачем та податковими повідомленнями-рішеннями звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу спірних правових актів індивідуальної дії на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд наголошує на такому.

Положеннями статті 206 Земельного кодексу України передбачено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Відповідно до пп. 14.1.72 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (чинного на час винесення податкових повідомлень - рішень), земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (далі - податок для цілей розділу XII цього Кодексу).

При цьому, положеннями п.269.1 ст.269 Податкового кодексу України визначено, що платниками земельного податку є власники земельних ділянок, земельних часток (паїв) та землекористувачі.

Як передбачено п. 270.1 ст.270 Податкового кодексу України об`єктами оподаткування є земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні.

Відповідно до ст. 271 Податкового кодексу України базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом, площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено.

Згідно із п. 286.1 ст.286 Податкового кодексу України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру.

Відповідно до п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Згідно з пунктом 287.8 статті 287 Податкового кодексу України, власник нежилого приміщення (його частини) у багатоквартирному жилому будинку сплачує до бюджету податок за площі під такими приміщеннями (їх частинами) з урахуванням пропорційної частки прибудинкової території з дати державної реєстрації права власності на нерухоме майно.

Позивачем у позовній заяві та представником позивача під час розгляду справи зазначено, що ОСОБА_1 , на праві приватної власності на підставі договорів купівлі-продажу від 27.09.2013 року, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бервено Н.І., належать нежитлові приміщення 1-го поверху № 36-41, 2-го поверху № 7-22 загальною площею 575,9 кв. м. в нежитловій будівлі літ. "О-3", які розташовані за адресою: АДРЕСА_4 та нежитлові приміщення 1-го поверху № 1-35, 43, 44, 46, 48-50 загальною площею 896,1 кв.м. в нежитловій будівлі літ. "О-3», які розташовані за адресою: АДРЕСА_4.

Наявні в матеріалах справи докази свідчать, що позивачу належить лише частина нежитлових приміщень, які за поясненнями представника позивача, знаходяться у триповерховій будівлі, в якій, крім того, знаходяться нежитлові приміщення, які належать іншим співвласникам.

Відтак, суд зазначає, що з огляду на положення п. 286.6 ст. 286 Податкового кодексу України за земельну ділянку, на якій розташована будівля, що перебуває у спільній власності кількох юридичних або фізичних осіб, податок нараховується з урахуванням прибудинкової території кожному з таких осіб.

Таким чином, при розрахунку податкового зобов`язання по сплаті земельного податку за земельну ділянку, що перебуває у спільному користуванні декількох осіб, необхідно враховувати площу земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частку кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

З наданого представником відповідача відзиву на позов вбачається, що відповідачем здійснено нарахування позивачу податкового зобов`язання з земельного податку з фізичних осіб на підставі технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Харкова станом на 01.01.2013, рішенням Харківської міської ради від 25.09.2013 №1269/13 визначена по м. Харкову базова вартість 1 кв.м. землі в розмірі 291,18 грн., яка діє з 1 січня 2014 року та щороку індексується. Ставки земельного податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких не проведено (відсутня довідка (витяг) про розмір нормативної грошової оцінки земельної ділянки) становить 1 відсоток від добутку базової вартості одного квадратного метра земель міста Харкова, помноженої на коефіцієнт, який характеризує функціональне використання земельної ділянки, (під житлову забудову, для промисловості, транспорту тощо) (Кф) та на зональний коефіцієнт, який характеризує містобудівну цінність території в межах населеного пункту (економіко-планувальної зони) (Км2), за квадратний метр бази оподаткування (підпункт 5.1 пункту 5 Положення про плату за землю у місті Харкові). Км2 - зональний коефіцієнт, (за адресою АДРЕСА_4. - зона 8807), Км2 - 2,74, КмЗ - коефіцієнт для зон впливу локальних факторів (1%), Кф - коефіцієнт, що характеризує функціональне використання земельної ділянки (для вказаного платника Кф становить 2,5- землі комерційного використання), 1,249 - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель за 2014 рік.

Згідно відзиву Головного управління ДПС у Харківській області, за 2013 рік (за період 27.09.2013-31.12.2013) нараховано земельного податку на суму 3397,95 грн., розрахунок грошової оцінки земельної ділянки та земельного податку за земельну ділянку адресою АДРЕСА_4 за 2014 рік - 291,18*2,74*1%*2,5*10000 = 199458,30 (тариф), земельний податок - 199458,30 *0,0594=11840,84 грн. Розрахунок грошової оцінки земельної ділянки та земельного податку за земельну ділянку адресою АДРЕСА_4 за 2015 рік - (291,18*1,249)*2,74*1%*2,5*10000= 249120,80 (тариф), земельний податок - 249120,80 *0,0594=14789,06 грн.

Враховуючи вищевикладене суд зазначає, що відповідачем під час розгляду справи не надано до суду доказів перебування у власності або користуванні позивача земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , площею 0,0594 га, як не надано і доказів врахування контролюючим органом при проведенні розрахунку податкового зобов`язання позивачу площі земельної ділянки, яка перебуває у користуванні співвласників, а також частки кожного співвласника у праві власності на нерухоме майно, яке знаходиться на цій земельній ділянці.

Зазначена позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 17.04.2018 року у справі №820/3171/17 та від 24.04.2018 року по справі №818/1027/17.

При цьому, доказів отримання позивачем оскаржуваних податкових повідомлень-рішень до суду також не подано. Посилання відповідача на закінчення п`ятирічного строку для зберігання вищезазначених документів, суд не приймає до уваги, оскільки з моменту прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень зазначений строк не сплинув.

З огляду на вищевикладене суд приходить до висновку, що податкові повідомлення-рішення Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №4813-17 від 19.09.2015 року, №4815-17 від 19.09.2015 року та №4688-17 від 19.09.2015 року прийняті без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, отже, є необґрунтованими, а відтак, підлягають скасуванню.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що представником позивача заявлено клопотання про відшкодування судових витрат, зокрема, на оплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу в даній справі та зазначено, що документи, у підтвердження понесення ним судових витрат, в повному обсязі будуть надані пізніше.

Відповідно ч.3, 4 ст.143 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Враховуючи, що представник позивача до закінчення судових дебатів у даній справі заявив клопотання про надання документів, що підтверджують розмір понесених судових витрат в повному обсязі пізніше, суд приходить до висновку про необхідність призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків, 61027, код 43143704) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Основ`янської об`єднаної державної податкової інспекції м. Харкова Головного управління ДФС у Харківській області №4813-17 від 19.09.2015 року, №4815-17 від 19.09.2015 року та №4688-17 від 19.09.2015 року.

Призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати на 22 січня 2020 року о 10:30 год. в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду за адресою: м. Харків, майдан Свободи, 6, зал №21.

Зобов`язати ОСОБА_1 протягом п`яти днів з моменту постановлення рішення у справі надати докази понесення нею судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 13 січня 2020 року.

Суддя Д.А. Волошин