Справа № 580/2501/19
Суддя: С.О. Кульчицький
Дата ухвалення: 2019-12-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2019 року справа № 580/2501/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Кульчицького С.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Мауріної Я.Ю.,

позивача ОСОБА_1 - особисто в режимі відеоконференції,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження, в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Уманського міськрайонного суду Черкаської області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо видання наказу в. о. голови суду від 28.03.2019 №18-к "Про відрахування зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 " протиправними та скасувати наказ в. о. голови суду від 28.03.2019 №18-к "Про відрахування зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ";

- зобов`язати Уманський міськрайонний суд Черкаської області видати наказ голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області "Про звільнення від виконання обов`язків судді ОСОБА_1 на час проходження військової служби", яким з 07.03.2019 суддю ОСОБА_1 звільнити від виконання обов`язків на час проходження військової служби із збереженням місця роботи, посади, середнього заробітку до дня звільнення з військової служби або закінчення особливого періоду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачем зазначено, що відповідачем усупереч положенням Конституції України, Кодексу законів про працю України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Закону України «Про судоустрій та статус суддів» відраховано позивача зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області під час проходження позивачем з 07.03.2019 військової служби за контрактом під час дії особливого періоду в Україні.

Ухвалою суду від 13.08.2019 відкрито спрощене провадження у справі за даним позовом, без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог, 06.09.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено про безпідставність позовних вимог, оскільки відповідно до ст. 125 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових правовідносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ. Відповідач вказує, що п`ятирічний строк повноважень судді Уманського міськрайонного суду ОСОБА_1 закінчився 12.05.2015, а згідно з рішенням Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 № 2010/0/15-18 відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області. У відзиві зазначено, що оскаржуваний наказ винесено на виконання вказаного рішення Вищої ради правосуддя.

Ухвалою від 15.10.2019 постановлено здійснювати розгляд даної справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 08.11.2019, яка занесена до протоколу судового засідання від 08.11.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

У судове засідання призначене 10.12.2019 прибув позивач, який наполягав на задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у позовній заяві та відповідях на відзив.

Відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду справи, явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надіславши до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд зазначає про таке.

З матеріалів справи судом встановлено та визнається сторонами, що Указом Президента України від 12 травня 2010 року № 601/2010 ОСОБА_1 призначено на посаду судді військового місцевого суду Черкаського гарнізону на п`ять років.

Указом Президента України від 07 грудня 2010 року № 1079/2010 ОСОБА_1 переведено на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області в межах п`ятирічного строку.

Рішенням від 29 квітня 2014 року збори суддів Уманського міськрайонного суду Черкаської області обрали ОСОБА_1 головою цього суду.

Строк повноважень судді ОСОБА_1 закінчився 12 травня 2015 року.

30 вересня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (в частині правосуддя)» (далі - Закон № 1401-VIII), а 05 січня 2017 року - Закону України від 21 грудня 2016 року № 1798-VIII «Про Вищу раду правосуддя» (далі - Закон № 1798-VIII). Відтак Голова ВРУ листом від 28 жовтня 2016 року № 01/06-2011 (256125), на підставі пункту 4 розділу ІІ Закону № 1401-VIII, а також з урахуванням положень частини першої статті 131 Конституції України, передав до Вищої ради юстиції (далі - ВРЮ) нерозглянуті парламентом документи, зокрема, щодо обрання суддів безстроково. Серед них - документи судді ОСОБА_1

За наслідками розгляду рекомендації ВККС від 21 жовтня 2015 року № 457/бо-15, розглянувши кандидатуру ОСОБА_1, ВРП на засіданні 26 червня 2018 року ухвалила рішення № 2020/0/15-18, яким відмовила у внесенні Президентові України подання про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

У вказаному рішенні ВРП зазначила, що ОСОБА_1 , представляючи судову владу, допустив поведінку, яка в питаннях моралі, етики та доброчесності не узгоджується з його публічним зобов`язанням сумлінно виконувати обов`язки судді, дотримуватися морально-етичних принципів поведінки судді, не вчиняти дій, що порочать звання судді та принижують авторитет судової влади.

Встановлені обставини, на думку ВРП, негативно характеризують суддю ОСОБА_1, вказують на недотримання ним високих стандартів поведінки судді, які забезпечують зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду. На думку ВРП, ці обставини можуть негативно вплинути на суспільну довіру до судової влади у зв`язку із призначенням ОСОБА_1 на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

З наведених мотивів ВРП дійшла висновку про наявність обґрунтованого сумніву у відповідності ОСОБА_1 критеріям доброчесності та професійної етики, що відповідно до пункту 1 частини дев`ятнадцятої статті 79 Закону № 1402-VIII слугувало підставою для постановлення рішення від 26.06.2018 № 2020/0/15-18.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до ВРП, у якому просив скасувати рішення від 26.06.2018 № 2020/0/15-18.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду рішенням від 12 лютого 2019 року у справі № 9901/698/18 відмовив у задоволенні позову.

Ухвалою від 30.19.2019 Велика Палата Верховного Суду зупинила провадження щодо апеляційного перегляду рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі № 9901/698/18 за позовом ОСОБА_1 до Вищої ради правосуддя про скасування рішення до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Згідно з листами від 09.08.2018 № 27356/0/9-18, від 26.10.2018 № 3994/0/9-18, від 16.01.2019 № 1509/0/9-19 Вища рада правосуддя зверталась до Уманського міськрайонного суду Черкаської області щодо видання наказу про відрахування позивача зі штату суду на підставі рішення від 26.06.2018 № 2020/0/15-18.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 13.08.2018 по 11.03.2019 ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

11.03.2019 за вх. № 7474 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшов лист за підписом військового комісару Уманського ОМВК № 3/226 від 06.03.2019, яким поінформовано відповідача про прийняття на військову службу за контрактом та зарахування до списків особового складу Збройних Сил України позивача строком на 3 роки з 22.02.2019.

З наявного у матеріалах справи контракту про проходження військової служби у Збройних Силах України на посадах офіцерського складу позивачем укладено вказаний контракт 07.03.2019.

12.03.2019 в.о. голови Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернувся до голови Вищої ради правосуддя, Голови Державної судової адміністрації України та в.о. начальника Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області з відповідними листами щодо надання роз`яснення порядку виконання рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 № 2020/0/15 з огляду на перебування позивача у період з 13.08.2018 по 11.03.2019 на лікарняному та повідомлення про прийняття позивача на військову службу за контрактом строком на три роки.

Листом від 28.03.2019 № 05-636/19 Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області повідомило відповідача, що позивач на підставі рішення Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 № 2020/0/15 підлягає відрахуванню зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області, зазначивши, що невиконання вказаного рішення Вищої ради правосуддя призводить до нецільового використання бюджетних коштів, оскільки позивач продовжує отримувати кошти з фонду оплати праці Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Наказом Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 28.03.2019 № 18-К суддю ОСОБА_1 відраховано зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області з 12.03.2019 у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає про таке.

Правовий статус судді та гарантії здійснення професійної діяльності регулюється винятково Конституцією України та Законом України "Про судоустрій і статус суддів".

Відповідно до ст. 128 Конституції України у редакції, що діяла на час призначення позивача на посаду судді (12.05.2010) і була чинною на час закінчення строку, на який його було призначено (12.05.2015), перше призначення на посаду професійного судді строком на п`ять років здійснюється Президентом України. Всі інші судді, крім суддів Конституційного Суду України, обираються Верховною Радою України безстроково, в порядку, встановленому законом.

Указом Президента України від 12.05.2010 № 601/2010 ОСОБА_1 призначено на посаду судді вперше строком на 5 років.

Продовження повноважень судді після спливу п`ятирічного строку не було безумовним. Порядок продовження суддівської кар`єри передбачав висловлення суддею такого бажання шляхом подання відповідної заяви до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, яка, у свою чергу, вносила відповідне подання до Верховної Ради України. Тобто, процедура передбачала обрання судді безстроково Верховною Радою України.

З наведеного вбачається, що Конституція України у редакції, що діяла на час призначення позивача на посаду судді, не гарантувала йому права на безстрокове обрання після закінчення строку повноважень.

Відтак, повноваження позивача як судді припинились зі спливом п`ятирічного терміну його призначення Президентом України - 12.05.2015.

Після 12.05.2015 суддя ОСОБА_1 припинив здійснювати правосуддя саме у зв`язку з відсутністю повноважень.

Під час конституційної реформи (з 30 вересня 2016 року) набрали чинності Закони України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» (далі Закон України № 1401-VIII) та № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон України № 1402-VIII).

Так, Законом України № 1401-VIII статтю 128 викладено у новій редакції, виключено положення щодо першого призначення на посаду судді строком на п`ять років.

Водночас, у підпункті 2 п. 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України передбачено, що з дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» повноваження суддів, призначених на посаду строком на п`ять років, припиняються із закінченням строку, на який їх було призначено. Такі судді можуть бути призначені на посаду судді в порядку, визначеному законом.

Аналогічне положення міститься у п. 17 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402.

Пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 2 червня 2016 року № 1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» визначено, що Верховна Рада України протягом 30 днів з дня набрання чинності цим Законом передає подання Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та відповідні документи про обрання суддів безстроково, які не були розглянуті Верховною Радою України, до Вищої ради правосуддя для розгляду питання про призначення судді на посаду.

За приписами пункту 30 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 Вища рада правосуддя на своєму засіданні у пленарному складі вирішує питання щодо кожного судді про його призначення або відмову у призначенні з одночасним поверненням матеріалів Вищій кваліфікаційній комісії суддів України.

Відповідно до пп. 1 п. 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України до утворення Вищої ради правосуддя її повноваження здійснювала Вища рада юстиції.

Листом від 28 жовтня 2016 року № 01/06-211(256125) Верховна Рада України передала відповідні подання та документи про обрання суддів безстроково, зокрема, щодо ОСОБА_1 , до Вищої ради юстиції.

05 січня 2017 року набрав чинності Закон України «Про Вищу раду правосуддя», що визначає статус, повноваження, засади організації та порядок діяльності Вищої ради правосуддя.

15 березня 2017 року було завершено реорганізацію Вищої ради юстиції у Вищу раду правосуддя. Згідно з рішенням Вищої ради юстиції від 12 січня 2017 року № 11/0/15-17 Вища рада правосуддя є правонаступником майна, прав та обов`язків Вищої ради юстиції.

При вирішенні справи судом враховано, що повноваження позивача як судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області припинилися 12.05.2015 у зв`язку із закінченням строку, на який його було призначено, тобто повноваження позивача як судді припинені відповідно до п. 16-1 Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та п. 17 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402.

Матеріали та рекомендації Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про обрання позивача безстроково було направлено Верховною Радою України до Вищої ради юстиції, яка в подальшому реорганізована у Вищу раду правосуддя для вирішення питання щодо призначення або відмови у призначенні ОСОБА_1 на посаду судді.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 № 2020/0/15-18 відмовлено у внесенні подання Президентові України про призначення ОСОБА_1 на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області.

Відповідно до статті 125 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» припинення повноважень судді є підставою для припинення трудових відносин судді із відповідним судом, про що голова суду видає наказ.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», голова місцевого суду видає на підставі акта про призначення судді на посаду, переведення судді, звільнення судді з посади, а також у зв`язку з припиненням повноважень судді відповідний наказ.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зауважує, що закінчення п`ятирічного строку, на який було призначено позивача суддею є підставою для припинення повноважень судді, оскільки це питання врегульовано зазначеними вище приписами Розділу XV «Перехідні положення» Конституції України та розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402, якими визначено таку підставу припинення повноважень судді.

Регулювання законодавцем зазначеного питання саме у перехідних положеннях відповідних Законів обумовлено тим, що після набрання чинності з 30 вересня 2016 року новими редакціями Конституції України та Законом України «Про судоустрій і статус суддів» на відміну від попередніх редакцій, під час дії яких і було призначено позивача на посаду судді, не передбачено призначення суддів на п`ять років взагалі, тому повноваження судді, призначеного на посаду після вказаної дати не можуть припинитись у зв`язку із закінченням строку, на який його призначено.

Щодо тверджень позивача про протиправність оскаржуваного рішення, у зв`яку з його прийняттям під час проходження позивачем військової служби за контрактом суд зазначає про таке.

Відповідно до частини 2 статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України «Про освіту».

Згідно з частиною 3 статті 119 Кодексу законів про працю України за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом, у тому числі шляхом укладення нового контракту на проходження військової служби, під час дії особливого періоду на строк до його закінчення або до дня фактичного звільнення зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб - підприємців, у яких вони працювали на час призову.

У даному випадку положення Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Кодексу законів про працю України не розповсюджуються на позивача, оскільки трудові відносини позивача із відповідачем мають строковий характер і обмежувалися строком наявності у позивача повноважень судді, які припинились із закінченням п`ятирічного строку призначення на посаду - 12.05.2015.

Відтак, оскільки станом на дату прийняття оскаржуваного наказу в. о. голови суду від 28.03.2019 №18-к "Про відрахування зі штату Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1" повноваження позивача як судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області припинились, а рішенням Вищої ради правосуддя від 26.06.2018 № 2020/0-15-18 відмовлено у внесенні Президентові України подання про призначення позивача на посаду судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області, яке станом на день винесення оскаржуваного рішення та вирішення даної справи у суді є чинним та не скасованим, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 2, 6, 9, 14, 72, 76 - 79, 90, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Уманського міськрайонного суду Черкаської області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Витрати зі сплати судового збору покласти на ОСОБА_1 .

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі застосування судом частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.01.2020.

Суддя С.О. Кульчицький