Справа № 320/3009/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року справа № 320/3009/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження у м. Києві адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» до Київської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд.15, ) (далі -Позивач)з позовом до Київської митниці ДФС (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) (далі - Відповідач), в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 №UA125110/2019/110045/2.

Свої вимоги Позивач обґрунтовує тим, що Відповідач безпідставно скоригував митну вартість товару, який було поставлено відповідно до умов Контракту №SR-CNBM-20190109, укладеного 09 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПАНРАЙЗ» (покупець) та «CNBMINTERNATIONALCORPORATION», Китай (продавець), на підставі ВМД № UA125110/2019/408614 від 13 травня 2019 року в бік завищення за допомогою резервного методу (незважаючи на заявлений Позивачем основний метод). Відповідачем було прийнято Рішенням про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 № UA125110/2019/112245/2, незважаючи на подані Позивачем необхідні документи, які давали змогу митному органу визначити митну вартість товару за ціною, заявленою декларантом: Контракт №SR-CNBM-20190109 від 09 січня 2019 року, в якому зазначена повна вартість, порядок, умови та строки оплати товару, умови поставки, тощо; Інвойс SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року, на умовах FOB NINGBO PORT, (Китай),який також містить всі дані щодо найменування, ціни, умов поставки товару; Сертифікат про походження товарів Форма А від 12.04.2019 №G70022; міжнародні товарно-транспортні накладні А № 211544 та А № 211545; коносамент BILLOFLADING від 04.07.2019 № 1704643; довідку про транспортні витрати від 10.05.2019 № 191005/01.

Також Позивач зазначив, що надав Відповідачу на його вимогу для підтвердження митної вартості товару додатково такі документи: прайс-лист виробника товару від 09.01.2019; Договір № 17/08/14 про надання послуг з експедиторського обслуговування вантажів від 14 серпня 2017 року, укладений між Дочірнім підприємством «Український термінал» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Спанрайз»; заявку № 190805/01 на перевезення вантажу від 08 травня 2019 року; експортну вантажну митну декларацію (Китайська Народна Республіка), митний реєстраційний номер: 19117639 (Митниця м. Нінгбо); рахунок на оплату № 00002157 від 08 травня 2019 року; платіжне доручення № 192 від 10 травня 2019 року; акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 00002157 від 13.05.2019.

На переконання Позивача, встановлені Відповідачем обставини (не надано транспорті (перевізні) документи; контрактом не визначені умови поставки; не надано банківські платіжні документи, щодо товару; прайс-лист не відповідає загальноприйнятому вигляду) не є достатніми підставами, що свідчать про неможливість застосування митної вартості товарів, визначеної Позивачем, та, відповідно, не можуть мати правовим наслідком відмову у застосуванні митної вартості, заявленої декларантом, а також підставою для коригування митної вартості товарів в бік завищення.

Правовою підставою для звернення до суду Позивач зазначив вимоги: статті 49 Митного кодексу України (далі - МК України), яка визначає зміст митної вартості товарів; статті 51 МК України, яка регулює визначення митної вартості товарів, які переміщаються через митний кордон України; статті 53 МК України, яка визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

Ухвалою від 19 червня 2019 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначив судове засідання на 06.08.2019.

19 липня 2019 року Відповідач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти заявлених позовних вимог зазначивши, що в силу вимог 54 МК України Відповідач має право впевнитись у достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, а у разі необхідності - запитувати інформацію у декларанта. В свою чергу, відповідно до вимог статті 53 МК України декларант зобов`язаний надати запитувану інформацію (документи).

Відповідач зазначив, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості було встановлено, що документи надані не в повному обсязі і містять розбіжності та не підтверджують всі числові значення складних митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а саме: довідка про транспортні витрати не дає можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат (перелік перевізних (транспортних) документів визначений наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 599); коносамент складений 07.04.2019, а враховуючи п.2.6 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 09 січня 2019 року, оплата товару мала вже бути проведена, проте банківські платіжні документи з приводу цього відсутні.

На переконання Відповідача, відповідно до ч.2 ст.58 МК України з поданих Позивачем документів не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, а тому, реалізуючи своє право на можливість упевнитися у достовірності та точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості товарів, гарантоване ч.5 ст.54 МК України та статтею 17 Угоди про застосування VII Генеральної угоди по тарифам і торгівлі 1994 року, Відповідач витребував від Позивача додаткові документи, які останній надав не у повному обсязі.

Відповідач зазначив, що приймаючи оскаржуване рішення діяв відповідно до вимог частини 6 статті 54 МК України щодо права митного органу відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю за наявності обґрунтованих підстав; керуючись вимогами статті 320 МК України, відповідно до якої форми та обсяги контролю, достатнього для забезпечення додержання законодавства з питань державної митної справи та міжнародних договорів України при митному оформленні обираються митницями (митними постами) на підставі результатів застосування системи управління ризиками.

Метод визначення митної вартості за ціною контракту (основний метод), на думку Відповідача, не міг бути застосований у зв`язку із неможливістю обчислення заявлених Позивачем даних та відсутністю підтверджуючих документів. У зв`язку з цим був застосований резервний метод.

06 серпня 2019 року Позивач надіслав до Київського окружного адміністративного суду відповідь на відзив, у якому додатково звернув увагу на вимоги статей 53, 54, 55, 57, 58, 64, 248, 257 МК України, яким регулюються правовідносини, що виникли між Позивачем та Відповідачем з приводу митного оформлення товарів, а також судову практику із вказаного питання.

20 серпня 2019 року Позивач надіслав до Київського окружного адміністративного суду додаткові пояснення, в яких зазначив про термін «поставка товарів» та «отримання товарів» в розрізі статей 13, 14, 135, 137 Податкового кодексу України, статей 334, 664 712 Цивільного кодексу України. Крім того, Позивач повідомив суд із наданням підтверджуючих документів про те, що випущені в обіг товари були ним оплачені двома платежами. Крім того, Позивач пояснив необхідність залучення адвоката для надання правової допомоги.

02 серпня 2019 року до суду надійшло клопотання від Позивача про покладення судових витрат, а саме: витрат на правову допомогу та витрат по сплаті судового збору на Відповідача.

У судовому засіданні, яке відбулося 17 жовтня 2019 року, представники Позивача та Відповідача заявили клопотання про розгляд справи у письмовому провадженні, яке було задоволено судом.

Відповідно до частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з частиною дев`ятою статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

З огляду на зазначене суд вважав за можливе розглянути справу у порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

09 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПАНРАЙЗ» (покупець) та «CNBMINTERNATIONALCORPORATION», Китай (продавець) було укладено Контракт №SR-CNBM-20190109 (далі - Контракт), відповідно до якого продавець зобов`язався продати (передати право користуватися, володіти і розпоряджатися), а покупець - прийняти та оплатити товар. Асортимент товару, його ціна та умови поставки обумовлюються Інвойсом продавця (пункт 1.1 Контракту)(а.с.14-15).

Згідно з пунктом 3.1 Контракту умови поставки кожної окремої партії товару зазначаються в Інвойсі на дану партію (а.с.14).

На виконання умов Контракту продавець поставив товар - два контейнери - на загальну суму 48749,66 USD (доларів США) згідно з Інвойсом SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року (а.с.17).

З метою митного оформлення товару, а саме: сітки затінюючої з світлостабілізованого поліетилену - трикотажного полотна пофарбованого, основов`язаного переплетення, що виготовлено із стрічкових поліетиленних ниток різних кольорів, по всій довжині кромок трикотажних полотен присутні періодично розміщені отвори, у рулонах, для використання в сільському господарстві, для затінення теплиць та відкритого ґрунту від потрапляння прямих сонячних променів: ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР:3Х50 М - 15300 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36 Г/М2 РОЗМІР: 4Х50 М - 19800 шт. ЩІЛЬНІСТЬ:36 Г/М2 РОЗМІР 6Х50 М - 70800 шт. ЩІЛЬНІСТЬ:36 Г/М2 РОЗМІР: 8Х50 М - 64000 шт. ЩІЛЬНІСТЬ:36 Г/М2 РОЗМІР: 10Х50 М - 61000 шт. ЩІЛЬНІСТЬ:36 Г/М2 РОЗМІР: 12Х50 М - 7200 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 50 Г/М2 РОЗМІР: 4Х50 М - 12800 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 50 Г/М2 РОЗМІР: 5х50 м - 15250 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР: 2Х100 М - 38800 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР: 4Х50 М - 9000 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР: 5Х50 М - 5000 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР: 6Х50 М - 6300 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 36Г/М2 РОЗМІР: 8Х50 М - 35600 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 50 Г/М2 РОЗМІР: 4Х50 М - 34400 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 50 Г/М2 РОЗМІР: 6Х50 М - 7500 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 70 Г/М2 РОЗМІР: 6Х50 М - 49200 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 80 Г/М2 РОЗМІР: 2Х100 М - 4800 шт. ЩІЛЬНІСТЬ: 80 Г/М2 РОЗМІР: 6Х50 М - 27900 шт.; торговельна марка: Agreen; країна виробництва: CN; виробник: CNBMINTERNATIONALCORPORATION, - 13 травня 2019 року Позивач подав Відповідачу електронну митну декларацію за № UA125110/2019/408614 ( а.с.16) за Контрактом (Інвойс SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року, на умовах FOB NINGBO PORT, Китай).

Відповідно до змісту ВМД № UA125110/2019/408614, враховуючи ціну поставленого товару ) згідно з Інвойсом SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року - 48749, 66USD (доларів США) - Позивачем розраховані митні платежі склали: 405452,74 грн., з яких: ввізне мито (8 %) - 109581,82 грн., податок на додану вартість (20%) - 295870,92 грн. (а.с. 16).

Крім ВМД № UA125110/2019/408614 Позивач подав Відповідачу такі документи:

а) Контракт №SR-CNBM-20190109, укладений 09 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «СПАНРАЙЗ» та «CNBMINTERNATIONALCORPORATION», Китай (а.с.14-15);

б) Інвойс SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року, на умовах FOB NINGBO PORT, Китай (а.с.17);

в) Сертифікат про походження товарів Форма А від 12.04.2019 №G70022 (а.с.18);

г) міжнародні товарно-транспортні накладні А № 211544 та А № 211545 (а.с.19);

д) Коносамент BILL OF LADING від 04.07.2019 № 1704643 (а.с.20);

е) Довідку про транспортні витрати від 10.05.2019 № 191005/01 (а.с.21).

13 травня 2019 року Позивачу від відділу митного оформлення № 1 митного поста «Західний» надійшов запит (повідомлення) митного органу, в якому зазначалося про те, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості на підставі розгляду поданих разом з митною декларацією від 13.05.2019 № UA125110/2019/408614 документів встановлено, що документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей, які б підтверджували числові значення складових митної вартості, зокрема: витрати на транспортування (декларантом до митного оформлення не надано транспортні (перевізні) документи, що передбачені умовами поставки, так як витрати на транспортування не включені у вартість товару), а надана довідка про транспортні витрати від 10.05.2019 № 191005/01 не дає можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат. Крім того, зовнішньоекономічним договором (контрактом) від 09.01.2019 № SR-CNBM-20190109 не визначені умови поставки. Договір на перевезення відсутній. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару до митного оформлення декларантом не надано. Відтак не можливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів. Керуючись вимогами ч.2,3 ст.53, ст.ст.54, 57 МК України Відповідач повідомив про необхідність надання наступних додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів: - транспортні (перевізні) документи: договір на перевезення; заявку на здійснення договору транспортно-експедиційних послуг, що стосується перевезення оцінюваного товару, та/або акт виконаних робіт; рахунок на транспортно-експедиційні послуги згідно з договором на здійснення транспортно - експедиційних послуг; - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару (з відмітками банку); - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити для ідентифікації ввезеного товару; - виписку з бухгалтерської документації; - копію декларації країни відправлення з урахуванням вимог ст.254 МК України; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.23).

Додатково для підтвердження митної вартості товару Позивач надав такі документи:

а) прайс-лист виробника товару від 09.01.2019 (а.с.23);

б) Договір № 17/08/14 про надання послуг з експедиторського обслуговування вантажів від 14 серпня 2017 року, укладений між Дочірнім підприємством «Український термінал» та Товариством з обмеженою відповідальністю « Спанрайз» (а.с.24-26);

в) заявку № 190805/01 на перевезення вантажу від 08 травня 2019 року (а.с.27);

г) експортну вантажну митну декларацію (Китайська Народна Республіка), митний реєстраційний номер: 19117639 (Митниця м. Нінгбо) (а.с.28-30);

д) рахунок на оплату № 00002157 від 08 травня 2019 року (а.с.31);

е) платіжне доручення № 192 від 10 травня 2019 року (а.с.32);

є) акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 00002157 від 13.05.2019 (а.с.36).

Відповідач Рішенням про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 № UA125110/2019/112245/2 скоригував заявлену Позивачем митну вартість у ВМД № UA125110/2019/408614 до рівня 3,7655 USD (дол. США), зазначивши загальну суму коригування - 81102,47 грн. Підставами для прийняття Відповідач зазначив, що документи містять розбіжності та не містять достовірних та об`єктивних відомостей які б транспортні (перевізні) документи, передбачені умовами поставки, так як витрати на транспортування не включені у вартість товару, а надана довідка про транспортні витрати від 10.05.21019 № 181005/01 не дає можливості перевірити правильність заявлених числових значень транспортних витрат. Зовнішньоекономічний договір (контракт) від 09.01.2019 №SR-CNBM-20190109 не визначає умови поставки. Банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару до митного оформлення декларант не подав. Прайс-лист, який подав Позивач та в якому вказана інформація про вартість товару, на умовах поставки FORNINGBO, що не відповідає загальноприйнятому виду прайс-листа (знеособлений, без конкретних умов поставки, тощо), а тому даний документ не може бути визначений якпрайс-лист виробника товарів. В наданій додатково Заявці від 08.05.2015 №190805/01 відсутня інформація про вартість вантажу. Копія декларації країни відправлення ( Китай) надана без урахування ст. 254 МК України. Враховуючи вищевказане, а також те, що подані декларантом документи не містили належних, об`єктивних та достовірних відомостей про числове значення заявленої митної вартості, та надані не в повному обсязі, тому підтвердити заявлену митну вартість неможливо (а.с.33).

У зв`язку із прийняттям Рішення про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 № UA125110/2019/112245/2 Відповідач виніс картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA125110/2019/00197(а.с.34).

Не погоджуючи із прийнятим рішенням Позивач 13 травня 2019 року випустив у вільний обіг товари за ВМД UA125110/2019/408744 з наданням гарантій відповідно до розділу Х МК України. Різниця між розрахованими митними платежами Позивача та скоригованими Відповідачем склала 223654,46 грн., з яких: ввізне мито (8 %) - 60447,15 грн., податок на додану вартість (20%) - 163207,31 грн. (а.с.35).

Після випуску товарів у вільний обіг 13 травня 2019 року за ВМД UA125110/2019/408744 Позивач оплатив їх вартість двома платежами, що підтверджується: платіжним дорученням в іноземній валюті від 27 червня 2019 року № 38 на суму 8 362,56 USD (дол. США) (а.с.109), платіжним дорученням від 13 серпня 2019 року № 46 на суму 99 938,52USD (дол. США) (а.с.110) та довідкою Відділення «Київське № 51» Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 16 серпня 2019 року № 74566 (а.с.111).

Не погоджуючись із рішенням Відповідача про коригування митної вартості товарів та прийняттям картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

За приписами статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є в справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені доводи та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд виходив з такого.

Вимогами статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачено Конституцією України та законами України.

Спеціальним законодавчим актом, яким регулюються правовідносини у сфері вказаних спірних правовідносин є Митний кодекс України (МК України).

Відповідно до статті 543 МК України безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на органи доходів і зборів (митний орган).

До митної справи відповідно до статті 7 МК України належать, зокрема, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з пунктами 23, 24 статі 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм МК України, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

В силу вимог МК України митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою відповідно до статті 49 МК України є їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до статті 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно з частиною 1 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України.

Частинами 1, 2, 3 статті 52 МК України передбачено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 55 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких орган доходів і зборів вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Згідно з частинами 1, 2 статті 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

При цьому відповідно до частини 3 статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами 5, 6 статті 53 МК України передбачено, що забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Відповідно до положень статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 МК України.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний: 1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування; 4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини 7 статті 55 цього Кодексу (частина 4 статті 54 МК України).

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, І визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості І товарів після їх випуску; 5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання І відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю (частина 5 статті 54 МК України).

Згідно з частиною 6 статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі; 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або І відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина 7 статті 54 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною 3 статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 55 МК України).

Згідно з частиною 7 статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Частинами 2, 3 статті 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів; 3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті; 4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (частина 5 статті 58 МК України).

Частиною 10 статті 58 МК України визначено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті:1) витрати, понесені покупцем: а) комісійні та брокерська винагорода, за винятком комісійних за закупівлю, що є платою покупця своєму агентові за надання послуг, пов`язаних із представництвом його інтересів за кордоном для закупівлі оцінюваних товарів; б) вартість ящиків тари (контейнерів), в яку упаковано товар, або іншої упаковки, що для митних цілей вважаються єдиним цілим з відповідними товарами; в) вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням;2) належним чином розподілена вартість нижчезазначених товарів та послуг, якщо вони поставляються прямо чи опосередковано покупцем безоплатно або за зниженими цінами для використання у зв`язку з виробництвом та продажем на експорт в Україну оцінюваних товарів, якщо така вартість не включена до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: а) сировини, матеріалів, деталей, напівфабрикатів, комплектувальних виробів тощо, які увійшли до складу оцінюваних товарів; б) інструментів, штампів, шаблонів та аналогічних предметів, використаних у процесі виробництва оцінюваних товарів; в) матеріалів, витрачених у процесі виробництва оцінюваних товарів (мастильні матеріали, паливо тощо); г) інженерних та дослідно-конструкторських робіт, дизайну, художнього оформлення, ескізів та креслень, виконаних за межами України і безпосередньо необхідних для виробництва оцінюваних товарів;3) роялті та інші ліцензійні платежі, що стосуються оцінюваних товарів та які покупець повинен сплачувати прямо чи опосередковано як умову продажу оцінюваних товарів, якщо такі платежі не включаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті; 4) відповідна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу товарів, що оцінюються, їх використання або розпорядження ними на митній території України, яка прямо чи опосередковано йде на користь продавця;5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до частини 1 статті 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини першої1 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному КАС України (ч.4 ст.242 КАС України).

Частиною п`ятою статті 242 КАС України визначено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Аналізуючи законодавство України, чинне на момент виникнення спірних правовідносин, а саме Митний кодексу України, суд дійшов висновку, що Відповідач, неправомірно прийняв Рішення про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 № UA125110/2019/112245/2 з огляду на таке.

Згідно з вимогами підпункту 6 пункту 2 частини першої статті 58 МК України митному органу декларантом серед документів, які підтверджують митну вартість товарів, подаються транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до підпункту «є» пункту 2 частини першої статті 335 МК України транспортні (перевізні) документи на товари, які подаються митному органу під час переміщення товарів через митний кордон України, містять, зокрема, відомості про загальну кількість товарів, кількість вантажних місць, найменування товару, вид упаковки.

Проаналізувавши комплексно зміст Коносаменту BILLOFLADING від 04.07.2019 № 1704643 (а.с.20), міжнародних товарно-транспортних накладних А № 211544 та А № 211545 (а.с.19); довідки про транспортні витрати від 10.05.2019 № 191005/01 (а.с.21); договору № 17/08/14 про надання послуг з експедиторського обслуговування вантажів від 14 серпня 2017 року, укладеного між Дочірнім підприємством «Український термінал» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (а.с.24-26); заявки № 190805/01 на перевезення вантажу від 08 травня 2019 року (а.с.27); експортної вантажної митної декларації (Китайська Народна Республіка), митний реєстраційний номер: 19117639 (Митниця м. Нінгбо) (а.с.28-30); рахунку на оплату № 00002157 від 08 травня 2019 року (а.с.31); платіжне доручення № 192 від 10 травня 2019 року (а.с.32); акта здачі-приймання робіт (надання послуг) № 00002157 від 13.05.2019 (а.с.36), суд дійшов висновку, що Відповідач мав змогу перевірити правильність заявлених Позивачем числових значень транспортних витрат. У зв`язку з цим його вимоги в цій частині оскаржуваного рішення є неправомірними.

Відповідно до пункту 3.1 Контракту умови поставки кожної окремої партії товару визначаються Інвойсом на цю партію. Як вбачається зі змісту Інвойсу SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року, поставка товару здійснюється на умовах FOB NINGBO PORT, Китай (а.с.17).

Отже, враховуючи пункт 3.1 Контракту та зміст Інвойсу суд дійшов висновку, що вимоги Відповідача, зазначені в оскаржуваному рішенні, в частині відсутності у Контракті умов поставки товару є неправомірними.

Відповідно до пункту 2.6 Контракту умови оплати кожної окремої партії товару визначаються Інвойсом на цю партію.

Як вбачається із змісту SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року,оплата товару здійснюється протягом 30 днів після поставки товарів (а.с.17).

До матеріалів справи Позивач додав платіжне доручення в іноземній валюті від 27 червня 2019 року № 38 на суму 8 362,56 USD (дол. США) (а.с.109), платіжне доручення від 13 серпня 2019 року № 46 на суму 99 938,52USD (дол. США) (а.с.110) та довідку Відділення «Київське № 51» Акціонерного товариства «Альфа-Банк» від 16 серпня 2019 року № 74566 (а.с.111), які підтверджуються повну оплату вартості поставленого товару після випуску товарів у вільний обіг 13 травня 2019 року за ВМД UA125110/2019/408744.

При цьому суд вертає увагу, що згідно з усталеною судовою практикою у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Умови термінів оплати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплату товару не повинні братися митним органом до уваги під час контролю за митною вартістю, а тому суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Крім того, суд зазначає, що платіжне доручення є доказом щодо виконання (неналежного виконання) Покупцем умов Контракту, а не доказом розбіжностей у документах чи неповноти документів, доданих до вантажної митної декларації. Аналогічна позиція викладена в ухвалі Вищого адміністративного суду України від 30 січня 2014 року у праві № 826/13142/13-а.

Таким чином, суд дійшов висновку, вимоги Відповідача, зазначені в оскаржуваному рішенні щодо неподання Позивачем банківських платіжних документів, що стосуються оцінюваного товару до митного оформлення, є неправомірними.

Суд не бере до уваги доводи Відповідача про те, що оплата Позивачем вже мала відбутися на момент подачі митної декларації, оскільки термін такої оплати свідчив про виконання (неналежне виконання) умов Контракту, а не про неможливість перевірити митним органом розрахунків, зазначених у митній декларації.

Як вбачається із змісту прайс-листа виробника товару від 09.01.2019 (а.с.23), він містить такі ж відомості, що й відомості, зазначені в Інвойсі SAAE4118037-7 від 26 березня 2019 року (а.с.17). З аналізу вказаних документів суд робить висновок, що твердження Відповідача, зазначене у оскаржуваному рішенні, щодо невідповідності прайс-листа виробника товару загальноприйнятому виду прайс-листа (знеособлений, без конкретних умов поставки, тощо) є неправомірним, оскільки порушує основні засади свободи підприємницької діяльності, зазначені у Цивільному кодексу України та Господарському кодексі України.

Таким чином, суд дійшов висновку , що надані Позивачем до Відповідача документи на підтвердження вартості товару дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу, що свідчить про порушення митним органом передбаченого статтею 57 МК України порядку визначення митної вартості товару.

Відповідач не довів наявності обставин, які виключають використання першого методу, та не встановив обставин, які унеможливлюють визначення митної вартості товару за ціною договору, а також неможливість послідовного застосування наступних методів визначення митної вартості.

За вказаного правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався Позивач як на підставу своїх вимог, а Відповідач - заперечуючи проти них, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, надавши оцінку всім аргументам позивача та відповідача та доказам, що це підтверджують, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як підтверджується матеріалами справи, Позивач сплатив судовий збір у сумі 3354,83 грн., що підтверджується платіжним доручення № 369 від 13 червня 2019 року (а.с.3).

Крім того, Позивач користувався послугами адвоката Семенова О.М., що підтверджується Договором про надання правової допомоги від 03 червня 2019 року (а.с.65); актом прийому надання послуг до цивільно-правового договору про надання правової допомоги № б/н від 03 червня 2019 року (а.с.66).

Послуги адвоката у сумі 5 000,00 грн. були оплачені Позивачем, що підтверджується платіжним дорученням від 13 червня 2019 року № 368 (а.с.67), випискою по особових рахунках від 13 червня 2019 року, сформованою АТ «Альфа-Банк» 18 червня 2019 року (а.с.68-69).

У зв`язку з цим із Відповідача на користь Позивача слід стягнути судовий збір у сумі 3354,83 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000, 00 грн. за рахунок його бюджетних асигнувань.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд.15, ) до Київської митниці ДФС (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) про визнання протиправним та скасування рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 13.05.2019 №UA125110/2019/110045/2.

Стягнути з Київської митниці ДФС (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спанрайз» (03191, м. Київ, вул. Луценка Дмитра, буд.15, ) судовий збір у сумі 3354 (три тисячі триста п`ятдесят чотири) грн. 83 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5 000 (п`ять тисяч) грн.. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці ДФС (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення виготовлено 09.01.2020

Суддя Панченко Н.Д.