Справа № 640/21525/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 січня 2020 року м. Київ № 640/21525/18

Окружний адміністративний суд м. Києва, у складі судді Вєкуа Н.Г, розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом Акціонерного Товариства "Банк Форвард" до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування постанови про накладення штрафу -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, ) з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (01011, м. Київ, вул. Московська, буд. 8, корпус 30, ), в якому просить скасувати постанову уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку - члена комісії Лібанова М.О. від 19.11.2018 № 611-ДП-Е «Про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів» на Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» за неподання до Комісії регулярної проміжної інформації за І квартал 2018 року, у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскаржуваною постановою від 19 листопада 2018 року за №611-ДП-Е на позивача накладено штраф за порушення абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання Комісії регулярної проміжної інформації за І квартал 2018 року. Проте, відповідач посилається на порушення строків, встановлених Положенням про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03 грудня 2013 року №2826, зареєстрованим Міністерством юстиції України 24 грудня 2013 року за №2180/24712 в редакції, що набула чинності 05 серпня 2018 року, тобто в редакції яка не була чинна станом на І квартал 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 грудня 2018 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог у відзиві на позовну заяву представник відповідача вказує, що станом на 16 жовтня 2018 року проміжна інформація за І квартал 2018 року позивача до Комісії не подана, отже позивачем порушено норми абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок», у зв`язку з чим прийнято оскаржувану постанову.

Позивачем надано відповідь на відзив, у якому останній вказує, на недотримання порядку, строків і форм розкриття, розміщення проміжної інформації на рівні прийняття актів законодавства, отже відсутні підстави для накладення на позивача штрафу.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку складено акт від 25 жовтня 2018 року №505-ДП-Е у зв`язку з встановленням порушення позивачем вимог абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання до Комісії регулярної проміжної інформації за 1 квартал 2018 року.

05 листопада 2018 року уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку прийнято постанову про розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів, якою розгляд справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні позивача призначено на 19 листопада 2018 року о 10 год 30 хв..

19 листопада 2018 року уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, який діє на підставі доручення голови Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 29 жовтня 2018 року №441-ДП-Е, за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні позивача прийнято розпорядження про усунення порушень законодавства про цінні папери №231-ДП-Е, яким зобов`язано позивача у термін до 07 грудня 2018 року усунути порушення.

Також, 19 листопада 2018 року уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, який діє на підставі доручення голови Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку від 29 жовтня 2018 року №441-ДП-Е, за результатом розгляду матеріалів справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні позивача прийнято постанову про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів №611-ДП-Е, якою за неподання до Комісії проміжної інформації застосовано санкцію у вигляді штрафу у розмірі 400 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6 800 грн.

Незгода позивача із прийнятим рішенням зумовила його звернення до Окружного адміністративного суду м. Києва із даним позовом, при вирішенні якого суд виходить із наступного.

Правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні визначає Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР (далі - Закон України від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР).

Згідно зі статтею 1 вказаного Закону державне регулювання ринку цінних паперів - це здійснення державою комплексу заходів з метою упорядкування контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та попередження зловживань та порушень у цій сфері.

Відповідно до статті 5 Закону України від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР,Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює державне регулювання ринку цінних паперів, комплексні заходи щодо упорядкування, контролю, нагляду за ринком цінних паперів та їх похідних та запобігання зловживанням, порушенням у цій сфері, а отже і органом, уповноваженим державою на здійснення відповідних функцій на ринку цінних паперів.

Відповідно до статті 6 Закону України №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку здійснює повноваження через центральний апарат і свої територіальні органи. Комісія може делегувати надані їй повноваження центральному апарату і територіальним органам шляхом прийняття відповідного рішення в установленому порядку.

Згідно приписів статті 12 Закону України від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка виявила факт вчинення юридичною особою правопорушення на ринку цінних паперів, складає акт, який разом з письмовими поясненнями керівника, іншої відповідальної посадової особи та пов`язаними з таким правопорушенням документами протягом п`яти робочих днів подає уповноваженій особі Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка має право застосовувати санкцію за правопорушення на ринку цінних паперів.

Санкції застосовуються Головою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, членом Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, уповноваженими Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку посадовими особами після розгляду документів, що підтверджують факт правопорушення.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформлюється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Порядок та строки розгляду Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку справ про порушення громадянами, посадовими особами та юридичними особами вимог законодавства на ринку цінних паперів визначається Правилами розгляду справ про порушення вимоги законодавства на ринку цінних паперів та застосування санкцій, затверджених рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 16 жовтня 2012 року №1470, зареєстровані в Міністерстві юстиції України 5 листопада 2012 року за №1855/22167 (далі - Правила №1470).

Відповідно до пункту 4 Розділу І Правил №1470 завданням провадження у справах про правопорушення є своєчасне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законодавством, забезпечення виконання винесеного рішення, а також виявлення причин та умов, що сприяють учиненню правопорушень, і запобігання правопорушенням.

Згідно пункту 2 Розділу 4 Правил №1470 уповноваженою особою про вчинення правопорушення складається акт про правопорушення на ринку цінних паперів.

Про дату, час та місце складання акту про правопорушення на ринку цінних паперів особа, щодо якої порушено справу про правопорушення, повідомляється не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати складання акту.

Акт про правопорушення на ринку цінних паперів складається та підписується не пізніше двадцяти робочих днів з дати винесення постанови про порушення справи про правопорушення на ринку цінних паперів.

Відповідно до пункту 4 Розділу 4 Правил №1470 уповноважена особа вирішує питання, передбачені у пункті 1 цього розділу, визначає дату розгляду справи про правопорушення та виносить постанову про це, яку надсилає юридичній особі, щодо якої порушено справу, не менше ніж за п`ять робочих днів до дати розгляду справи.

Одночасно пунктом 1 розділу 6 Правил №1470 визначено, що справа про правопорушення щодо юридичної особи розглядається у присутності керівника та/або представника юридичної особи, яка притягується до відповідальності.

Пунктами 1, 3 розділу 7 Правил №1470 визначено, що розглянувши справу про правопорушення, уповноважена особа приймає рішення у справі. Рішення уповноваженої особи у справі оформлюється у вигляді постанови.

У справі про правопорушення уповноважена особа приймає одне з таких рішень:

1) про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів;

2) про закриття справи.

Уповноважена особа Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку приймає рішення про застосування санкції протягом 30 робочих днів після отримання документів, що підтверджують факт правопорушення. Рішення про застосування санкції оформляється постановою, що надсилається юридичній особі, до якої застосовано санкцію.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 11 Закону України від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку застосовує до юридичних осіб фінансові санкції за: нерозміщення, розміщення не в повному обсязі інформації та/або розміщення недостовірної інформації у загальнодоступній інформаційній базі даних Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про ринок цінних паперів у розмірі до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. За ті самі дії, вчинені повторно протягом року - у розмірі від тисячі до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З системного аналізу викладеного вбачається, що при прийнятті постанови від 19 листопада 2018 року за №611-ДП-Е відповідач діяв відповідно до процедури та у межах повноважень, визначених Законом України від 30 жовтня 1996 року №448/96-ВР та Правилами №1470.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №2210- -VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), Публічне акціонерне товариство, щодо акцій якого здійснено публічну пропозицію та/або акції якого допущені до торгів на фондовій біржі, а також банк зобов`язані розкривати інформацію відповідно до вимог цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону № 3264-УІ від 21.04.2011) - регулярна інформація про емітента - річна та квартальна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону № 2210-VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), регулярна інформація про емітента - річна та проміжна звітна інформація про результати фінансово-господарської діяльності емітента, яка розкривається на фондовому ринку, в тому числі шляхом подання до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Тобто обов`язок, щодо розкриття регулярної проміжної інформації в Законі України «Про цінні папери та фондовий ринок» мав місце і на момент вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.5 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону № 3264-УІ від 21.04.2011) - звітним періодом для складання квартальної інформації про емітента є квартали поточного року.

Відповідно до ч.5 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону №2210-VIII від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), звітним періодом для складання проміжної інформації про емітента є квартал. Проміжна інформація про емітента складається станом на кінець останнього дня квартала.

Отже, поняття квартальної інформації та поняття проміжної інформації є фактично тотожними.

Відповідно до ч. 6 ст. 40 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» (в редакції Закону № 2210-УШ від 16.11.2017, що діяла на момент вчинення правопорушення), строки, порядок і форми розкриття регулярної /формації про емітента (річної та проміжної) і відомостей, що містяться у такій інформації встановлюються Національною комісії з цінних паперів та фондового ринку, яка вживає заходів щодо розкриття зазначеної інформації.

Положенням про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Комісії від 03.12.2013 № 2826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 за №2180/24712 (в редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) встановлено, що регулярна квартальна інформація складається за підсумками кожного кварталу та відповідно до вимог цього Положення. Регулярна квартальна інформація згідно з цим Положенням розкривається у термін не пізніше 30 числа місяця, наступного за звітним кварталом.

Рішенням №243 від 19.04.2018 р. були внесені зміни до Положення про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженого рішенням Комісії від 03.12.2013 № 2826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24.12.2013 за №2180/24712. Відповідно до яких - проміжна (попередня назва - регулярна квартальна) інформація згідно з цим Положенням розкривається у термін не пізніше ЗО числа місяця, наступного за звітним кварталом. Таким чином, строки розкриття проміжної (попередня назва - регулярна квартальна) за 1 квартал 2018 року не змінились.

З огляду на вищезазначене, позивач повинен був подати до Комісії інформацію до 30.04.2018 року. Проте, станом на 19.11.2018 року АТ «БАНК ФОРВАРД» не усунуло правопорушення.

Крім того, на підтвердження факту обізнаності позивача про строки надання інформації, відповідач долучив до матеріалів справи копію скриншоту із сайту відповідача.

Відповідно до вказаного документу 16.04.2018 року на офіційному сайті Комісії було розміщено інформацію стосовно порядку та обсягів розкриття емітентами цінних паперів проміжної інформації за І квартал 2018 року, а саме було зазначено, що термін розкриття інформації за І квартал 2018 року - до 30.04.2018 року.

Також доводи відповідача підтверджуються і копією сторінки електронної пошти Комісії, відповідно до якої 23.04.2018 року позивача було повідомлено про внесені зміни в законодавство, а саме, щодо порядку та обсягів розкриття емітентами цінних паперів проміжної інформації за 1 квартал 2018 року та про термін розкриття інформації за І квартал 2018 року - до 30.04.2018 року.

В зв`язку із наведеним, суд не приймає до уваги доводи позивача стосовно того, що про вказану інформацію позивач повинен був бути повідомлений тільки винесеним відповідно до процедури нормативно-правовим актом.

Щодо рішенням Конституційного суду України №1- рп/99 у справі №1-7/99 від 09.02.1999 року, на яке посилається позивач, встановлено, що Положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, тобто стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Позивач є юридичною особою, тому не підпадає під регулювання вказаної статті, в зв`язку із цим вказані доводи суд не приймає до уваги.

Оскільки факт порушення позивачем абзацу 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» в частині неподання Комісії регулярної проміжної інформації за І квартал 2018 року підтверджено матеріалами справи, судом не встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення законодавства на ринку цінних паперів, що дозволяє суду дійти висновку, що відповідач при прийнятті постанови від 19 листопада 2018 року за №611-ДП-Е діяв в межах наданих повноважень, в порядок та спосіб, визначені діючим законодавством України.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, позивачем не доведено наявність правових підстав для визнання протиправною та скасування постанови від 19 листопада 2018 року за №611-ДП-Е, в той час, як відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування виконано, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для їх розподілу, у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 139, 143, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову Акціонерного товариства «Банк Форвард» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, буд. 105, ) відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення встановленого ст. 295 КАС України строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.Г. Вєкуа