Справа № 520/10286/19
Суддя: Панченко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

13 січня 2020 р. № 520/10286/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Панченко О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" (61002, м.Харків, вул.Сумська, буд.70, ) до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (61003, м.Харків, майдан Конституції, буд.7, ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд: визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №147/2184/0/250-19-П від 03.09.2019 року винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального Харківської міської ради; судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляк Катериною Олександрівною прийнято постанову №147/2184/0/250-19-П від 03.09.2019 про накладення штрафу за порушення у сфері містобудівної документації. Так, відповідно до вищевказаної постанови зазначено, що під час перевірки на об`єкті "Нежитлова будівля літ."О-2" по вул.Академіка Павлова, 165-Д у м.Харкові встановлено факт невиконання припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №657-Пр-У від 27.06.2018 року, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, чим порушено пп. "а" п.3 ч.3 ст. 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз.2 пп.3 п.11 та абз.4. п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ від 23.05.2011 року №553. У зв`язку з чим, Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого абз. 2 п. 1 ч. 6 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", та накладено штраф у сумі 30105,00 грн.

Зі спірною постановою про накладення штрафу позивач не погоджується, вважає її протиправною, незаконною, такою що порушує права та законні інтереси позивача, оскільки жодних перевірок за участі суб`єкта містобудування або його уповноваженого представника на вказаному об`єкті посадовими особами відповідача не здійснювалось та будь-яких звернень від Інспекції у зв`язку з проведенням перевірки на вказаному об`єкті в період з 08.08.2019 по 21.08.2019 на адресу ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" не надходило.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.10.2019 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Копія ухвали про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 04.11.2019, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Представник відповідача не погодився з позовом, надіслав на адресу суду відзив, в якому зазначив, що Приватне акціонерне товариство "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" не виконало припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №657-Пр-У від 27.06.2018 року, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, у зв`язку з чим підстави для визнання незаконною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №147/2184/0/250-19-П від 03.09.2019 відсутні.

У відповідь на відзив представник відповідача вказав, що доводи відповідача необґрунтовані та формальні, такі, що не стосуються підстав позову, оскільки, порушення процедури проведення перевірки є достатньою підставою для скасування результатів цією перевірки, зокрема, проведення перевірки без участі суб`єкта містобудування. Крім того, відповідачем в порушення чинного законодавства України не складено акт про відсутність суб`єкта містобудування під час виходу на перевірку.

У письмових запереченнях на відповідь на відзив Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради зазначила, що процедура збереження об`єктів самочинного будівництва у відповідності до Порядку збереження не завершена, об`єкт в експлуатацію не введено, державна реєстрація права власності на такий об`єкт не проведена, а відтак вимоги припису №657-Пр-У від 27.06.2018, який слугував підставою для прийняття спірної постанови до теперішнього часу не виконано.

Згідно ч.5 ст.262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

З`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 27.06.2018 р. Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради було видано припис №657-Пр-У, яким на позивача було покладено обов`язок з приводу усунення порушення ст.29 Закону України "Про планування і забудову території", п.1 ч.1 ст.34, ч.ч.1 і 2 ст.36 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз.2 п.5, п.13 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт (затверджено постановою КМУ від 13.04.2011р. №466; далі за текстом - Порядок №466) у вигляді самочинного будівництва нежитлової будівлі літ."О-2", яка має ознаки класу наслідків СС-1, на земельній ділянці з кадастровим номером - :09:001:0042 без набуття права на виконання будівельних робіт.

Вказаний припис №657-Пр-У від 27.06.2018 отримано уповноваженим представником позивача 27.06.2018. (а.с.60).

Строк виконання припису Інспекції від 27.06.2018р. №657-Пр-У визначено - 27.08.2018 року.

Наказами Інспекції №314 від 06.08.2019 призначено позапланова перевірка Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" з питання дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил на об`єкті нежитлова будівля літ. "О-2" по вул. Академіка Павлова, 165-Д у м. Харкові (кадастровий номер земельної ділянки :09:001:0042) виключно у частині виконання вимог припису №657-Пр-У від 27.06.2018 р.

06.08.2019 Інспекцією було оформлено направлення №669-н, згідно з яким проведення перевірки заплановано на період з 08.08.2019 по 21.08.2019р.

Про призначення перевірки заявник був повідомлений листом Інспекції від 08.08.2019 №189/0/250-19. (а.с.64).

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення вказаний лист було направлено на адресу ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" 12.08.2019 та отримано заявником 16.08.2019. (а.с.65).

За результатами проведеної перевірки відповідачем складено акт від 21.08.2019 №669-А, згідно якого відповідач дійшов висновку про порушення ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" п.п."а" п.3 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", абз.2 пп.3 п.11 та абз.4 п.14 Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою КМУ 23.05.2011 №553, а саме невиконання обов`язкового для виконання припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил №657-Пр-У від 27.06.2018 р., виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (а.с.68-73).

21.08.2019р. з посиланням на акт від 21.08.2019 №669-А працівником Інспекції складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, текст якого містить аналогічне судження суб`єкта владних повноважень в частині порушення позивачем п.п. "а" п.3 ч.3 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" у зв`язку з невиконанням припису Інспекції №657-Пр-У від 27.06.2018 р.

Вищезазначений акт від 21.08.2019 р. №669-А та протокол від 21.08.2019 направлені Інспекцією на адресу ПрАТ "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" 23.08.2019 р.

Доказів одержання заявником цих документів матеріали справи не містять.

В подальшому начальником Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Гоцуляк Катериною Олександрівною прийнято постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №147/2184/0/250-19-П від 03.09.2019 р. та накладено штраф у сумі 30105,00 грн.

Не погодившись з цим рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд зазначає наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зміст та обсяг повноважень органів архітектурно-будівельного контролю на перевірку дотримання особами вимог закону у сфері будівельної справи, а також порядок реалізації таких повноважень унормовані приписами Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Так, за визначенням ч.1 ст.41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Наведене визначення за критерієм - предмет правового регулювання має пріоритет у застосування порівняно із визначенням державного нагляду (контролю), наведеного у ч.1 ст.1 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

При цьому, у силу ч.4 ст.2 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" заходи контролю здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Водночас із цим, ч.5 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", передбачено, що зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог ст.1, ст.3, ч.ч. 1, 4, 6-8, абз.2 ч.10, ч.ч. 13 і 14 ст.4, ч.ч.1-4 ст.5, ч.3 ст.6, ч.ч.1-4, 6 ст.7, ст.ст.9, 10, 19, 20, 21, ч.3 ст.22 цього Закону.

Обов`язковість проведення планового чи позапланового заходу нагляду (контролю) у присутності керівника суб`єкта господарювання (або особи, уповноваженої керівником) передбачена ч.11 ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності".

Відтак, зі змісту ст.4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" не витікає існування у заявника суб`єктивного права (або матеріального інтересу) на обов`язкову участь у заході нагляду (контролю) у сфері будівельної справи.

Однак, відносини з приводу проведення органами архітектурно-будівельного контролю перевірок додатково деталізовані нормами Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю Загальна частина (затверджений постановою КМУ від 23.05.2011р. №553; далі за текстом Порядок №553), згідно з п.9 якого державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у присутності суб`єктів містобудування або їх представників, які будують або збудували об`єкт будівництва.

Таким чином, присутність представників суб`єктів містобудування під час проведення перевірки обумовлені дією спеціальної норми права - п.9 Порядку №553.

Аналогічні приписи відтворено і у тексті п.13 Порядку №553, де указано, що суб`єкт містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, має право, зокрема, бути присутнім під час здійснення державного архітектурно-будівельного контролю.

За приписами п.12 Порядку №553 у разі відмови суб`єкта містобудування, щодо якого здійснюється державний архітектурно-будівельний контроль, у допуску посадових осіб органу державного архітектурно-будівельного контролю до проведення перевірки, відмови суб`єкта містобудування в наданні документів, необхідних для здійснення заходів державного архітектурно-будівельного контролю, відсутності суб`єкта містобудування, якому у визначений цим Порядком строк було надіслано повідомлення про проведення перевірки, або його уповноваженої особи (за довіреністю) на об`єкті під час перевірки складається відповідний акт.

Судом встановлено, що у спірних правовідносинах будь-яких актів у порядку п.12 Порядку №553 Інспекцією не складалось.

Таким чином, перевірка була проведена без участі суб`єкта містобудування, до відмова якого у розумні строки адміністративним органом не було доведено факту призначення заходу державного нагляду (контролю).

Об`єктивних даних про вчинення заявником перешкод у проведенні перевірки матеріали справи не містять.

Розв`язуючи спір по суті, суд бере до уваги, що відповідно до п.17 Порядку накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності (затверджений постановою КМУ від 06.04.1995р. №244; далі за текстом - Порядок №244) справа може розглядатися за участю суб`єкта містобудування, який притягається до відповідальності, або його уповноваженого представника, експертів, інших осіб. Відомості про час і місце розгляду справи повідомляються суб`єкту містобудування, який притягається до відповідальності, та іншим особам, які беруть участь у розгляді справи, не пізніше як за три доби до дня розгляду справи. Неприбуття суб`єкта містобудування у визначений час і місце не перешкоджає розгляду справи.

За відсутності застереження про протилежне, суд вважає необхідним застосувати у даному конкретному випадку загальне правило правової визначеності, котре є невід`ємним елементом запровадженого ст.8 Конституції України верховенства права та поглинає фактор обізнаності особи з майбутньою подією реалізації адміністративним органом владної управлінської функції з накладення санкції.

Сам лише факт направлення адміністративним органом документів на адресу приватної особи не може бути ототожнений з фактом обізнаності цієї особи з майбутнім розглядом питання про накладення санкцій безвідносно до обставин фізичного одержання особою документів та обставин правової поведінки цієї особи.

Відтак, суд вважає, що згадане у тексті п.17 Порядку №244 дієслово "повідомляються" слід тлумачити як подію вручення особи кореспонденції або відмови особи від одержання кореспонденції.

Тому суд вважає, що відповідач не надав до суду належних та достовірних доказів доведення до відома позивача відомостей про час і місце розгляду питання про накладення штрафу, адже відповідні документи засвідчують лише обставини направлення кореспонденції на адресу позивача, але не доводять обставин одержання позивачем цієї кореспонденції.

Критерії законності рішення (діяння, тобто волевиявлення як такого) владного суб`єкта викладені законодавцем у приписах ч.2 ст.2 КАС України і обов`язок доведення факту дотримання цих критеріїв покладений на владного суб`єкта ч.2 ст.77 КАС України.

Проаналізувавши матеріали адміністративної справи, судом встановлено, що позивач жодним чином не був повідомлений про проведення перевірки, оскільки, доказів отримання позивачем повідомлення про проведення планової перевірки та направлення для проведення планової (позапланової) перевірки, продовження перевірки, відповідач до суду не надав, на наявній в матеріалах адміністративної справи копії повідомлення Держархбудінспекції б/н "Про проведення планової перевірки" підпис уповноваженої особи позивача, який свідчив би про ознайомлення останнього з даним документом перед початком проведення перевірки, відсутній.

При цьому, обставини незабезпечення участі представників ПрАТ у перевірці та у вирішенні питання про накладення штрафу призвели до недотримання базових процедурних гарантій, таких як участь у заході, можливість надання пояснень та документів, внаслідок чого процес реалізації міри юридичної відповідальності сприймається як несправедливий.

Таким чином, враховуючи недотримання відповідачем процедури проведення перевірки, відсутності доказів видання Інспекцією наказу з приводу продовження строку перевірки та відсутності відомостей про повідомлення позивача про продовження строку перевірки, наявність у відповідача обов`язку повідомлення суб`єкта господарювання про проведення перевірки шляхом ознайомлення з повідомленням та направленням на проведення перевірки, відомостями про дату її початку та місце проведення у будь-який встановлений законом спосіб до її початку, вжиття всіх передбачених заходів для забезпечення присутності керівника суб`єкта господарювання або уповноваженої особи позивача при проведенні перевірки, суд приходить до висновку про наявність порушення з боку контролюючого органу щодо неналежного інформування позивача про початок перевірки та про проведення перевірки, а відповідно, не дотримання умов порядку здійснення державного нагляду.

Доводи позивача про застосування штрафу поза межами строку згідно з ст.250 Господарського кодексу України суд не приймає до уваги, оскільки, спірні правовідносини склались у галузі будівельної справи, де пріоритетними є норми Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

Так, за визначенням ч.1 ст.1 цього закону правопорушеннями у сфері містобудівної діяльності є протиправні діяння (дії чи бездіяльність) суб`єктів містобудування - юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених законодавством, будівельними нормами, державними стандартами і правилами.

Згідно з ч.2 ст.1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" вчинення суб`єктами містобудування правопорушень у сфері містобудівної діяльності тягне за собою відповідальність, передбачену цим та іншими законами України.

У силу ч.11 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" штраф може бути накладено на суб`єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Оскільки у даному конкретному випадку оскаржений штраф підпадає під дію ч.1 ст.1 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", а не ст.ст.238, 241 Господарського кодексу України, то відсутні підстави для поширення на спірні правовідносини правил ст.250 Господарського кодексу України.

Додатково суд зауважує, що відповідно до ч.1 ст.250 Господарського кодексу України адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом.

Таким чином, положення наведеної норми закону містять чітко сформульоване виключення зі загального правила застосування адміністративно-господарських санкцій у період шести місяців від події виявлення або у періоду року з події вчинення.

Дане виключення полягає в існуванні інших строків у випадках передбачених законом.

Такий випадок відносно спірних правовідносин передбачений ч.11 ст.2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності", у силу якої присікальним строком накладення штрафу є період у три роки від події вчинення правопорушення у сфері містобудування.

Такий самий правовий висновок з приводу строку застосування штрафу у сфері будівельної справи містить у постановах Верховного Суду від 19.06.2018р. по справі №808/5834/14 (провадження №К/9901/3499/18), від 22.01.2019р. по справі №810/5497/15 (адміністративне провадження №К/9901/7507/18) від 17.10.2018р. по справі №522/22055/17 (адміністративне провадження №К/9901/52257/18).

Доводи позивача, зазначені у позовній заяві та відповіді на відзив, щодо виконання вимог раніше виданого припису Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради №657-Пр-У від 27.06.2018 р. також не приймаються судом до уваги, оскільки, позивачем до матеріалів справи жодних доказів на підтвердження вказаних обставин до суду не подано.

Стаття 19 Конституції України встановлює, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого вирішує справи відповідно до Конституції України та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші нормативно-правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши усі подані документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про те, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності №147/2184/0/250-19-П від 03.09.2019 року винесену Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального Харківської міської ради.

Стягнути на користь Приватного акціонерного товариства "КОНЦЕРН АВЕК ТА КО" (вул. Сумська, буд. 70, м. Харків, 61002, код 22649344) за рахунок бюджетних асигнувань Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради (майдан Конституції, буд. 7, м. Харків, 61003, код 04059243) суму сплаченого судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Панченко