Справа № 240/11125/19
Суддя: Лавренчук Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2020-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 січня 2020 року м. Житомир справа № 240/11125/19

категорія 112040200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лавренчук О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новоград-Волинського міського центру зайнятості з позовом у якому просив визнати Наказ №НТ 190827 від 27.08.2019, виданий Новоград-Волинським міським центром зайнятості про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу безробітного протиправним та зобов`язати Новоград-Волинський центр зайнятості надати ОСОБА_1 статус безробітного, як особі яка на даний час немає роботи та доходів на своє утримання.

В обґрунтування позову вказує, що на виконання Закону України «Про зайнятість населення» зареєструвався в Новоград-Волинському центрі зайнятості так як з попереднього місця роботи був звільнений на підставі ч.3 ст. 38 КЗпП України, що стверджується записом в моїй трудовій книжці. Центром зайнятості мені було видане направлення на роботу, але на тому місці мені було відмовлено у прийнятті на роботу. Таким чином починаючи з лютого місяця 2019 р. не має роботи і відповідно не маю заробітку та доходів. Вказує, що звернувся з заявою про встановлення мені статусу безробітного, однак отримав відмову у визначенні такого статусу, а тому вважає, що відповідач позбавив його права користуватись правами та обов`язками безробітного, як це передбачено ст. 44 закону України «Про зайнятість населення». До того ж в самому наказі про відмову в задоволенні заяви відповідач не зазначив з яких підстав була обумовлена така відмова. Відповідно до ст.. 45 Закону України передбачені випадки за яких особа не може вважатись безробітною. Але не під один з перерахованих в цій нормі випадків я не підпадаю. Вважає що наказ центру зайнятості є не законним і протиправним, а тому підлягає визнанню як такий, що порушує його права.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 25.10.2019 позовну заяву залишено без руху.

На виконання вимог ухвали суду, 07.11.2019 до суду надійшла заява позивача з додатками.

Ухвалою суду від 08.11.2019 клопотання ОСОБА_1 задоволено. Звільнено ОСОБА_1 від сплати судового збору у розмірі 768,40 гривень за подання до Житомирського окружного адміністративного суду позовної заяви до Новоград-Волинського міського центру зайнятості про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою від 08.11.2019 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

Відділом документального забезпечення суду 25.11.2019 зареєстровано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог та вказує, що: відповідно до Постанови КМУ від 19.09.2018р. №792 « Про затвердження Порядку реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу» : п. 20 особа, яка шукає роботу і подала заяву про надання статусу безробітного, зобов`язана подати кар`єрному раднику не пізніше сьомого календарного дня з дня отримання направлення на працевлаштування письмову відповідь роботодавця або відмову у працевлаштуванні. Новоград-Волинським міським центром зайнятості було видано корінець направлення на працевлаштування 20.08.2019 на робоче місце (вакансію) слюсар аварійно-відбудовних робіт. ОСОБА_1 особисто повернув вказане направлення 27.08.2019, (доказом цього є відповідь роботодавця комунального підприємства Новоград- Волинської міської ради «ВУВКГ», засвідчується штампом і підписом), що суперечить Постанові №792 п. 20. термін повернення корінця направлення на працевлаштування сплинув 26.08.2019, до того ж це не був святковий чи вихідний день ( інших належних доказів щодо пропуску терміну ОСОБА_1 надано не було). До того ж в самому корінці направленні на працевлаштування в п 4 попереджено позивача, коли повертається направлення на працевлаштування. Вказує, що згідно п. 23 підставами для відмови у наданні статусу безробітного є: п.п 5 невідвідування роботодавця та неподання в установлений строк без поважних причин особою письмової відповіді роботодавця про результати співбесіди відповідно до виданого центром зайнятості направлення на працевлаштування.

До суду 27.11.2019 надійшла заява позивача про долучення до матеріалів справи дублікату заяви про надання статусу безробітного. та додаток 1 до персональної картки № НОМЕР_1 щодо ОСОБА_1 ..

Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні), з особливостями, визначеними статтями 257-263 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з таких підстав.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Згідно записів у трудовій книжці серії НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 , останній запис датовано 22.02.2019: звільнений з роботи за власним бажанням у зв`язку з невиконанням норм законодавства про працю (ч. 3 ст. 38 КЗпП України).

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міського центру зайнятості із заявою від 19.08.2019 про надання статусу безробітного (а.с. 42).

Відповідачем надано до суду належним чином завірену копію додатку №1 до Персональної картки № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , відповідно до якої: дата відвідування 20.08.2019 11:00, видано направлення на посаду слюсар АВР в КП "Новоград-Волинський ВУВКГ" (а.с. 36).

В матеріалах адміністративної справи міститься копія направлення на працевлаштування №0012001 від 20.08.2019.

Судом досліджено долучену до матеріалів справи копію документу та встановлено наступне: направлення на працевлаштування на вільне місце роботи в Комунальному підприємстві Новоград-Волинської міської ради "ВУВКГ" ОСОБА_1 на робоче місце (вакансію) слюсар аварійно-відбудовних робіт. Відповідь про прийняте рішення (заповнюється роботодавцем та повертається центру зайнятості). У направленні міститься відмітка уповноваженої особи роботодавця "відсутні вільні вакансії" та проставлено дату "27.08.2019р." (а.с. 11)

Відповідачем визнається, що направлення на працевлаштування повернуте ОСОБА_1 до Новоград-Волинського міського центру зайнятості 27 серпня 2019 року.

Згідно Витягу з наказів про прийняття рішення по особі ОСОБА_1 , Наказом від 27.08.2019 №НТ190827 відмовлено у наданні статусу безробітного з 26.08.2019 (а.с. 10).

Вважаючи таку відмову необґрунтованою та протиправною, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з позовом до суду.

Правовідносини з питань процедури реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, регулюються, зокрема Законом України «Про зайнятість населення» та Порядком реєстрації, перереєстрації безробітних та ведення обліку осіб, які шукають роботу, затвердженого постановою КМУ від 19.09.2018 року №792 (далі - Порядок № 792).

За визначенням, наданим у пункті другому частини першої статті першої Закону України «Про зайнятість населення» безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи.

Згідно частини першої статті 4 наведеного Закону до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою.

Відповідно до приписів статті 43 Закону України «Про зайнятість населення» статусу безробітного може набути:

1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи;

2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" та Законом України "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю";

3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників.

Статус безробітного надається зазначеним у частині першій цієї статті особам за їх особистою заявою у разі відсутності підходящої роботи з першого дня реєстрації у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, незалежно від зареєстрованого місця проживання чи місця перебування.

Порядок реєстрації, перереєстрації та ведення обліку громадян, які шукають роботу, і безробітних у територіальних органах центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, визначається Кабінетом Міністрів України.

У відповідності до пункту 14 Порядку № 792 статус безробітного надається особам, які зазначені у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення".

За приписами пунктів 21-23 Порядку № 792 для прийняття рішення про надання статусу безробітного кар`єрний радник вносить відомості з документів, зазначених у пунктах 17-19 цього Порядку, до Єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості та аналізує персональну картку особи, яка шукає роботу.

Рішення про надання статусу безробітного чи відмову у наданні такого статусу приймається центром зайнятості не пізніше сьомого календарного дня з дня подання особою, яка шукає роботу, заяви про надання статусу безробітного.

З рішенням про надання (відмову в наданні) статусу безробітного, визначення розміру і строку виплати матеріального забезпечення на випадок безробіття, відкладення, скорочення тривалості та припинення виплати такого забезпечення особа ознайомлюється під час відвідування кар`єрного радника, про що ставить підпис у відповідному додатку до персональної картки.

Підставами для відмови у наданні статусу безробітного є:

1) відсутність на дату прийняття рішення про надання статусу безробітного документів, зазначених у пунктах 17 і 18 цього Порядку;

2) встановлення факту зайнятості особи, у тому числі отримання повідомлення від роботодавця про працевлаштування особи;

3) подання заяви про надання статусу безробітного особою, яка не зазначена у частині першій статті 43 Закону України "Про зайнятість населення";

4) письмова відмова особи від пропозиції підходящої роботи;

5) невідвідування роботодавця та неподання в установлений строк без поважних причин особою письмової відповіді роботодавця про результати співбесіди відповідно до виданого центром зайнятості направлення на працевлаштування;

6) неповернення особою коштів, отриманих за період попередньої реєстрації, що припинена на підставі абзаців вісімнадцятого - двадцятого підпункту 1 пункту 30 цього Порядку.

Як вже встановлено судом, приймаючи рішення про відмову в наданні позивачу статусу безробітної, центр зайнятості посилався на положення п.п.5 п.23 Порядку №792, а саме - неподання в установлений строк без поважних причин особою письмової відповіді роботодавця про результати співбесіди відповідно до виданого центром зайнятості направлення на працевлаштування.

Під час судового розгляду адміністративної справи встановлено, що направлення на працевлаштування вручено ОСОБА_1 20 серпня 2019 року. Враховуючи приписи п. 20 Порядку №792 (особа, яка шукає роботу і подала заяву про надання статусу безробітного, зобов`язана подати кар`єрному раднику не пізніше сьомого календарного дня з дня отримання направлення на працевлаштування письмову відповідь роботодавця про працевлаштування або відмову у працевлаштуванні), останнім днем подачі кар`єрному раднику письмової відповіді роботодавця є 26 серпня 2019 року.

Відповідно до відмітки про відсутність вільних вакансій, її зроблено 27.08.2019, а направлення повернено до Новоград-Волинського міського центру зайнятості 27 серпня 2019 року.

Відповідач у відзиві вказує, що ОСОБА_1 особисто повернув вказане направлення 27.08.2019, що суперечить п. 20 Постанови КМУ від 19.09.2018р. №792, оскільки термін повернення корінця направлення на працевлаштування сплинув 26.08.2019, до того ж це не був святковий чи вихідний день ( інших належних доказів щодо пропуску терміну ОСОБА_1 надано не було).

Суд вважає помилковим таке твердження відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 73 Кодексу законів про працю України, встановлено такі святкові дні: 1 січня - Новий рік; 7 січня і 25 грудня - Різдво Христове; 8 березня - Міжнародний жіночий день; 1 травня - День праці; 9 травня - День перемоги над нацизмом у Другій світовій війні (День перемоги); 28 червня - День Конституції України; 24 серпня - День незалежності України; 14 жовтня - День захисника України. У дні, зазначені у частинах першій і другій цієї статті, допускаються роботи, припинення яких неможливе через виробничо-технічні умови (безперервно діючі підприємства, установи, організації), роботи, викликані необхідністю обслуговування населення.

Відповідно до приписів ст. 67 КЗпП України, у випадку, коли святковий або неробочий день (стаття 73) збігається з вихідним днем, вихідний день переноситься на наступний після святкового або неробочого.

Отже, 24 серпня є вихідним днем, однак у 2019 році 24 серпня збіглось з вихідним днем - субота, а тому вихідний день було перенесено на наступний після святкового дня - на понеділок - 26 серпня 2019 року. Отже, 26 серпня 2019 року був вихідним днем, а першим робочим днем після 23.08.2019 є 27 серпня 2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивачем не порушено визначені п. 20 Постанови КМУ від 19.09.2018р. №792 терміни для подання кар`єрному раднику письмової відповіді роботодавця про відмову у працевлаштуванні ОСОБА_1 .

Інших підстав для відмови у наданні позивачу статусу безробітного відповідачем не вказано.

Враховуючи викладене, суд відмічає, що Наказ №НТ 190827 від 27.08.2019, виданий Новоград-Волинським міським центром зайнятості про відмову у наданні ОСОБА_1 статусу безробітного є протиправним, а тому підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги в частині, де позивач просить зобов`язати Новоград-Волинський центр зайнятості надати ОСОБА_1 статус безробітного, як особі яка на даний час немає роботи та доходів на своє утримання, суд зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Суд вказує, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Отже, під дискреційним повноваженням слід розуміти таке повноваження, яке надає певний ступінь свободи адміністративному органу при прийнятті рішення, тобто, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибрати один з кількох варіантів рішення.

В даному випадку питання щодо надання статусу безробітного віднесено до компетенції відповідача - Новоград-Волинського міський центру зайнятості та приймається ним на основі адміністративного розсуду. У зв`язку з чим, суд зобов`язує Новоград-Волинський міський центр зайнятості повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання статусу безробітного від 19.08.2019 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Керуючись статтями 9, 72-77, 90, 242-246, 255, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Новоград-Волинського міського центру зайнятості (вул. Замкова, 7,Новоград-Волинський,Житомирська область,11701, ), оформлене наказом №НТ190827, в частині відмови у наданні статусу безробітного ОСОБА_1 .

Зобов`язати Новоград-Волинський міський центр зайнятості (вул. Замкова, 7, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11701, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про надання статусу безробітного від 19 серпня 2019 року, та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Лавренчук