Справа № 415/10300/19
Суддя: Калмикова Ю. О.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Лисичанськ

Лисичанський міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Калмикової Ю.О.,

за участю секретаря - Кравченко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Лисичанська адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови,

встановив:

Описова частина

Зміст позовних вимог

12.12.2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Лисичанського міського суду Луганської області з позовом до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилалася на те, що 27.11.2019 року за головуванням поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Луганській області рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни був розглянутий матеріал адміністративної справи, щодо звинувачення ОСОБА_1 в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та було винесено постанову серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року, копію якої він отримав 27.11.2019 року.

Як зазначено у спірній постанові позивач, керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO д.н. НОМЕР_1 , 27.11.2019 року о 20 годині 14 хвилин в м. Сєвєродонецьк, по пр. Гвардійському, 11, керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а. ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн.

Позивач заявляє, що не порушував ПДР в час та за обставинами, що були зазначені відповідачем в постанові.

Позивач зазначає, що спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення прийнята з грубим порушенням вимог закону, не відповідає обставинам справи та є такою, що підлягає скасуванню.

Позивач наголошує, що обставини, на які посилався інспектор в постанові, фактично були відсутні. Він посилається на ті обставини, що в м. Сєвєродонецьку, рухаючись по пр. Гвардійському, в районі будинку № 11, о 20 годині 27.11.2019 року рухався вулицею не порушуючи ПДР України, але був зупинений інспектором о 20 годині 14 хвилини у м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському в районі будинку № 11, який повідомив йому, що він, на його думку, керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. 19.1. а. ПДР України - порушення водіями ТЗ використання освітлюючи приладів в темну пору, в умовах недостатньої видимості, в тунелях та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП. Позивач заперечував, та повідомляв Відповідача, що не порушував ПДР України в час та місці зазначених ним і йому незрозуміла причина його зупинки, оскільки він рухався без порушень ПДР України, з увімкненим ближнім світлом фар. Також позивач звертав увагу відповідача на те, що на відео, яке було надано йому, як доказ правопорушення, видно лише вид авто з заду, а тому немає підстав вважати, що ближнє світло фар не було увімкнене. На прохання позивача надати можливість йому дати пояснення по справі відповідач грубо відповів, що нічого не треба пояснювати, бо він вже склав постанову і тим протиправно відмовив позивачу у можливості надати пояснення по справі. Фактично розгляду справи не було (не досліджувались докази, не допитувалися свідки, позивачу не роз`яснювали права, йому не дали можливість заявити клопотання, скористатися послугами адвоката, не надали можливості надати власні пояснення). Після чого, відповідач, незважаючи на фактичні обставини у справі, заперечення Позивача, а також відсутність наявних та допустимих доказів, притягнув його до адміністративної відповідальності і о 20 годині 21 хвилини склав відповідну постанову ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року.

Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів, чого Відповідачем зроблено не було.

Також слід звернути увагу на те, що відповідачем в постанові зазначено (п. 9 Постанови), що ним, відповідачем, ніякі докази крім відео з бодікамер № ВВ00026 та № ВВ00119, на яких видно лише вид ТЗ з заду, не додані. Тим самим, відповідач чітко зазначив, що будь-яких належних доказів здійснення правопорушення позивачем ПДД у нього не має.

Позивач зазначає, що вищезазначені дії відповідача прямо порушують діюче законодавство України.

Відповідно до висновків, викладених у рішенні Конституційного суду України від 26.05.2015 р. у справі №5-рп/2015 складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно з вказаним рішенням словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у ст. ст. 258, 276 КУпАП, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Положення ч. 1 ст. 276 КУпАП, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане у ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Фактично, розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливив виконання, вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування усіх обставин відповідної справи.

Разом з тим, відповідач виніс оскаржувану постанову, але будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були дослідженні докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи.

На підставі вищевикладеного, вважає, що відповідач грубо порушив вимоги ст.ст. 278, 279 КУпАП.

На підставі викладеного, просив суд визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Луганській області рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу закрити.

Доводи особи, яка подала позов

Позовна заява мотивована тим, що позивач ОСОБА_1 вважає постанову серії ЕАК № 1799930 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 27.11.2019 року протиправною, у зв`язку з чим просить його скасувати.

Відзив на позовну заяву не надійшов. Відповідачем був наданий відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 27.11.2019.

Надходження позовної заяви та інших заяв до суду

16.12.2019 року ухвалою суду про відкриття провадження у справі № 415/10300/19 було відкрито провадження у цій адміністративній справі.

23.12.2019 року відповідачем було надано письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності та долучено відеоматеріал правопорушення ОСОБА_1 від 27.11.2019.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмове клопотання, в якому просив справу розглянути за його відсутності.

Дослідивши докази по справі, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та зміст спірних правових відносин.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Згідно з постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи транспортним засобом MITSUBISHI PAJERO д.н. НОМЕР_1 , 27.11.2019 року о 20 годині 14 хвилин, в м. Сєвєродонецьку по пр. Гвардійському, 11, керував ТЗ без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив п. п. 19.1.а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 статті 122 КУпАП.

Спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року протиправною, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Відповідно до пункту третього частини першої цієї норми, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Позивач не погоджуючись з обставинами, викладеними в постанові серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року, посилаючись на не порушення ним правил дорожнього руху та відсутність складу адміністративного правопорушення, скористався своїм правом і звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Мотивувальна частина

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем на доказ правомірності свого рішення, а саме: прийняття оскаржуваної постанови серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року був наданий суду відеозапис на DVD-R диску з нагрудної камери інспектора УПП від 27.11.2019, на який є посилання у п. 9 Постанови серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року.

З постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача вбачається, що до неї надано відео з нагрудної камери №ВВ-00026 та відео №ВВ-00119.

Судом встановлено, що на підтвердження факту порушення позивачем п.п. 19.1 а. ПДР України, відповідачем надані відеозаписи №вв0026 та №вв0119, тоді як в оскарженій постанові про адміністративне правопорушення зазначено відео з нагрудної камери №вв00026 та №вв00119.

Отже, суд, не приймає до уваги переглянуті відеозаписи №вв0026 та №вв0119, адже відповідач не посилався на нього в постанові, що оскаржується, з огляду на наступне.

Відповідно до абз. 4 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідачем суду не наведено будь-яких причин, з яких він не дотримався наведених положень КУпАП щодо фіксування і дослідження доказів у справі про адміністративне правопорушення.

З наведеного суд доходить висновку, що відсутні докази того, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача відповідач приймав оскаржуване рішення з дослідженням доказів, а не на підставі тільки візуального спостереження за дотриманням позивачем ПДР.

Аналогічні висновки стосовно правових наслідків відсутності у постанові про накладення адміністративного стягнення посилання на пристрій, на який зроблений відеозапис, як на суттєве порушення при накладенні адміністративного стягнення викладені у постанові ВС від 30 травня 2018 р. в адміністративному провадженні №К/9901/29775/18 (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/74407705).

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні матеріалів справи, суд вбачає, що відповідачем не було надано суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху, а саме: вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

За таких обставин суд приходить до висновку, що постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року складена з порушенням норм статті 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано доказів того, що прийняте ним рішення є правомірним, оскільки на думку суду, відповідач прийняв рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за відсутності належних доказів, з порушенням вимог Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим суд вважає позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень 00 копійок та закриття адміністративної справи, такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 2, 72-90, 99, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про скасування постанови, задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАК № 1799930 від 27.11.2019 року поліцейського 1 батальйону 3 роти УПП в Луганській області рядового поліції Дерюгіної Валерії Вікторівни про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладене стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425,00 грн., а справу закрити.

Рішення може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду через Лисичанський міський суд шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: поліцейський 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції Дерюгіна Валерія Вікторівна, місце роботи за адресою: буд. 8, вул. Штейгерська (Радянська), м. Лисичанськ, луганська область.

Повний текст судового рішення складено 10.01.2020.

Суддя Ю.О. Калмикова