Справа № 621/3488/19
Суддя: Бородавка К. П.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №621/3488/19
РІШЕННЯ

Іменем України

08 січня 2020 року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області у складі головуючого судді Бородавки К.П., за участю секретаря судового засідання Єрмоленко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Зміїв за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лень Михайла Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з вказаним позовом, в якому, з урахуванням заяви від 09.12.2019 (а.с.14-16) просить: - визнати протиправною та скасувати Постанову серії ЕАК № 1503175 від 09.09.2019, винесену Інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції Лень Михайлом Володимировичем (далі - відповідач, інспектор поліції, суб`єкт владних повноважень) відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; -закрити провадження у адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначено, що накладаючи стягнення відповідач вважав, що позивач, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21081 номерний знак НОМЕР_1 на вул. Полтавський шлях, 38 в м. Харкові, здійснив виїзд на зустрічну трамвайну колію, чим порушив п. 11.9 ПДР України, проте спірна постанова складена відповідачем без достатніх на те правових підстав, а тому є незаконною та необґрунтованою, в постанові відсутні будь-які дані про відеофіксацію правопорушення, а також інші фактичні докази, які б підтверджували вчинення позивачем зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення. Незгода позивача із таким адміністративним правопорушенням відповідачем була проігнорована, протокол в порушення ч.5 ст.258 КУпАП не складений, права здійснити розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення нібито позивачем, адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, відповідач не мав. Також, внаслідок порушення інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, ним було порушені й інші права позивача, зокрема право на користування юридичною допомогою адвоката, право давати пояснення та інше. Позивач неодноразово звертав увагу інспектора поліції на порушення останнім його прав, однак жодних дій, що усунення порушень прав позивача, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності інспектором поліції вжито не було.

В судовізасідання 23.12.2019 та 08.01.2020 позивач та його представник не з`явились, представником позивача подана заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі позивача, позовні вимоги задовольнити.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, правом участі в судових засіданнях 23.12.2019 та 08.01.2020 не скористався, відзив на позов не надав, про поважність причин неявки не повідомив.

Оскільки всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, судовий розгляд справи відповідно до ч.9 ст.205 КАС України здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового засідання технічними засобами згідно з ч.4 ст.229 КАС України не здійснюється.

Вивчивши доводи позову, дослідивши наявні у справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд зазначає таке.

09.09.2019 відповідачем відносно позивача винесена оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.6).

Відповідно до вказаної постанови позивач 09.09.2019 о 13:59 керував транспортним засобом ВАЗ 21081, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Полтавський шлях, 38 в м. Харкові та здійснив виїзд на зустрічну трамвайну колію, чим порушив п. 11.9 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. До позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Пункт 9 вказаної постанов - «До постанови додається…» будь-яких відомостей не містить; - «Підпис особи, притягнутої до адміністративної відповідальності , запис про відмову від підпису або отримання копії постанови:»- відпису позивача не містить (а.с.6).

Розв`язуючи спір, суд виходить з таких норм права.

Порушення правил розташування транспортних засобів на проїзній частині є адміністративним правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, в тому числі правила розташування транспортних засобів на проїзній частині, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10.10.2001 №1306 (далі - ПДР).

За приписами п.11.9 ПДП розділу 11 «Розташування транспортних засобів на дорозі» забороняється виїжджати на трамвайну колію зустрічного напрямку, відокремлені від проїзної частини трамвайні колії та розділювальну смугу.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ст.222 КУпАП органам Національної поліції підвідомчий розгляд справ про адміністративні порушення за ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За висновком Конституційного Суду України, наведеним в рішенні № 5-рп/2015 від 26.05.2015 у справі №1-11/2015, положення ч.1 ст.276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Одночасно у вказаному рішенні Конституційний Суд України наголошує на існуванні скороченого провадження у справах про адміністративні правопорушення (за окремими адміністративними правопорушеннями, чітко визначеними КУпАП), відповідно до якого фіксація адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника здійснюється безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

За приписами ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Приписами ч.5 ст.258 КУпАП передбачено, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

Враховуючи наведені висновки Конституційного Суду України та норми КУпАП, суд доходить висновку, що відповідач має право застосовувати скорочене провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, тобто в тому числі за ч.2 ст.122 КУпАП та в разі оспорювання особою допущення порушення, на місці зупинки транспортного засобу.

Разом з тим, доводи позивача щодо незаконності та необґрунтованості оскаржуваної постанови є слушними та заслуговують на увагу з огляду на таке.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Приписами ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд враховує також положення Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395.

Так, п.9 розділу ІІІ згаданої Інструкції встановлений порядок розгляду інспектором адміністративної справи (у тому числі і на місці виявлення правопорушення), за яким розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За п.5 розділу ІV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Одночасно в п.24 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. В ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказати мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Приписами ст.283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, повинна містити відомості, зокрема, про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);

технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З наведеними приписами узгоджується форма Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка є Додатком 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів

про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV, Додаток 5 в редакції Наказу Міністерства внутрішніх справ №318 від 13.04.2018).

На підставі викладених норма законодавства суд доходить висновку, що відповідач, застосовуючи скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, повинен був винести постанову за наслідками розгляду справи за формою, що відповідає Додатку 5 до Інструкції, з дотриманням вимог та гарантій, які закріплені КУпАП, в тому числі, зібрати належні докази вчинення адміністративного правопорушення.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що вона не відповідає формі Постанови, наведеної в Додатку 5 до Інструкції, адже відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), а також відомостей про роз`яснення позивачу прав за ст.268 КУпАП та строк оскарження за ст.289 КУпАП не містить.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доказування правомірності складання оскаржуваної постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях позивача складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Враховуючи викладене, суд констатує, що

- оскаржувана постанова в порушення приписів ст.283 КУпАП та Інструкції не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис викладеного порушення, відомостей про роз`яснення позивачу під час вирішення питання про притягнення його до адміністративної відповідальності, його прав та обов`язків; відомостей про надання позивачем пояснень/заперечень чи відмови від їх надання;

- відповідачем - суб`єктом владних повноважень не надано до суду жодного доказу на спростування доводів позивача про відсутність доказів, що підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП та п.11.9 ПДР;

- доводи позивача, наведені в позовній заяві, не спростовані відповідачем будь-якими доказами відповідно до ст.251 КУпАП.

Між тим, суд вжив заходів для повного і всебічного розгляду даної справи, повідомив відповідача - інспектора УПП, яким прийнята оскаржувана постанова, і роз`яснив право на подання відзиву на позов, чим відповідач не скористався.

За таких обставин відповідачем у встановленому порядку не доведена правомірність та обґрунтованість оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування та закриття справи про адміністративне правопорушення на підставі п.3 ч.3 ст.286 КАС України.

Керуючись ст.ст.2, 77, 238, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Лень Михайла Володимировича (місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, 315а) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серія ЕАК №1503175від 09.09.2019, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Відповідно до ч.4 ст.286 КАС України апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення в порядку, визначеному пп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя К.П. Бородавка