Справа № 243/13464/19
Суддя: Гончарова А. О.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/5/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Гончарової А.О.,

за участю секретаря судового засідання Олійник А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 13 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

20 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення від 07.11.2019 року серії ЕАК № 1718230, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. нібито за те, що він 07.11.2019 року о 13:42:49 год., керуючи автомобілем, рухався у крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи на розворот, чим порушив пп. 11.5 ПДР України порушення виїзду на крайню ліву смугу при наявності двох і більше смуг для руху в одному напрямку, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП. Позивач також зазначив, що у складеній відносно нього постанові не зазначено його місцезнаходження та ідентифікаційні дані, та обставини, викладені в постанові, не відповідають дійсності, оскільки на час зупинки відповідачем транспортного засобу ОСОБА_1 останній закінчив випередження транспортного засобу, який рухався по правій смузі, а також враховував дорожню обстановку, за якою на крайню праву смугу виїжджав транспортний засіб, що рухався позаду автомобіля позивача, а сам відповідач знаходився на крайній правій смузі зі своїм напарником, утворюючи перешкоду. Позивач зазначає, що відповідач його пояснення та наявні об?єктивні дані не врахував, не дослідив, не оцінив докази та не надав їх позивачу для ознайомлення, клопотання не вирішив, не забезпечив права ОСОБА_1 на захист та на користування послугами захисника, безпідставно дійшов висновку про відсутність у позивача наміру здійснити поворот ліворуч або розворот, а також щодо дорожньої обстановки, випередження та виїзду на крайню праву смугу іншого транспортного засобу, руху інших транспортних засобів в попутному напрямку, наявності перешкод тощо. Беззаперечні докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення відсутні.

В обґрунтування своїх доводів позивач посилається на Закон України «Про дорожній рух», наводить норми КУпАП, Постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005 року № 14, рішень Європейського суду з прав людини від 21.01.2011 року «Корнєв і Карпенко проти України», від 11.07.2013 року «Вєренцов проти України», № 926/08 від 20.09.2016 року «Карелін проти Росії», рішення Конституційного суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010, та просить суд скасувати винесену відповідачем постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1718230 від 07.11.2019 року і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду відзив на позовну заяву, де зазначив наступне. відповідач вважає твердження позивача хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом, оскільки згідно з постановою, винесеною інспектором роти № 1 БПП в м. Бориспіль УПП у Київській області ДПП лейтенантом поліції Бабичем І.Я., 07.11.2019 року о 13 год. 42 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ GL 450, н.з. НОМЕР_1 , на 77 км автодороги Київ-Харків у Баришівському району Київської області, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи розвернутись, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. Внаслідок цього ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності шляхом накладення на нього штрафу в розмірі 425 грн. В обґрунтування своєї позиції відповідач посилається на постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ», норми ст. 8, ч. 1 ст. 9 КУпАП, ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» та п. п. 1.1, 1.2, 1.9, 11.5 ПДР України. Також відповідач не погоджується з доводами позивача про те, що оскаржувана постанова не містить ідентифікаційних даних та місцезнаходження відповідача, оскільки дана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП та містить всі необхідні реквізити. Відповідач звертає увагу, що на відео з нагрудної камери інспектора зафіксований сам факт правопорушення, а саме рух в крайній лівій смузі при вільній правій, порядок розгляду оскаржуваної постанови. Позивача було ознайомлено з правами особи, що притягається до адміністративної відповідальності, наміру скористатись якими ОСОБА_1 не виявив бажання. Позивач не заявляв жодних клопотань з приводу того, що хоче скористатись юридичною допомогою, та це також підтверджується відеозаписом з нагрудної камери інспектора. Як зазначає відповідач, санкція статті 122 КУпАП, відповідно до якої позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в сумі при оскарженні дій та рішень суб?єкта владних повноважень. Також відповідач зазначає, що законом не визнана обов?язкова участь адвоката у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а позивач не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв?язку, як і не обґрунтував, що вчиняв дії, спрямовані саме на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу. Посилаючись на ч. 1 ст. 78 КАС України, відповідач зауважив, що ОСОБА_1 не заперечував, що дійсно рухався в крайній лівій смузі при вільній правій та натомість, намагається ввести суд в оману, повідомляючи про те, що нібито здійснював випередження, оскільки з відеозапису з нагрудної камери інспектора вбачається, що позивач рухався в крайній лівій смузі, при цьому права була не зайнята і ніхто не заважав позивачу перестроїтись в крайню праву смугу. З огляду на вищенаведене відповідач просив відмовити ОСОБА_1 в задоволені позовних вимог в повному обсязі.

Представник третьої особи, Департаменту патрульної поліції, в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду повідомлявся належним чином.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 07.11.2019 року серії ЕАК № 1718230 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. Зокрема, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 07.11.2019 року о 13:42 год., керуючи транспортним засобом MERSEDES-BENZ GL 450, н.з. НОМЕР_1 , на 77 км автодороги Київ-Харків у Баришівському району Київської області, рухався в крайній лівій смузі при вільній правій, не маючи наміру повернути ліворуч чи розвернутись, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, за що частиною другою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність. (а. с. 5)

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, які стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п. 11.5 п. 11 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Статтею 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, також повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд не приймає до уваги твердження позивача щодо того, що оскаржувана постанова не містить його ідентифікаційних даних та його місцезнаходження, оскільки з даної постанови вбачається, що відповідач належним чином встановив особу ОСОБА_1 , а зазначив місце зупинки транспортного засобу, причину зупинки та всі необхідні та передбачені законом відомості.

Також судом було досліджено наданий відповідачем на носії інформації (DVD диск) серії 7098 518-R E D 18310 відеозапис з нагрудної камери інспектора, який здійснювався на камеру аі 00076, з якого вбачається, що позивачу ОСОБА_1 під час зупинки транспортного засобу інспектором патрульної поліції були належним чином роз?яснені його права та обов?язки, однак, ОСОБА_1 жодних клопотань, з яких могло вбачатися його бажання скористатися правовою допомогою, не заявляв, що спростовує всі доводи позивача щодо того, що відповідач не забезпечив його права на захист та на користування послугами захисника.

Однак, дослідивши належним чином наданий відповідачем відеозапис з нагрудної камери інспектора патрульної поліції, судом встановлено наступне.

На перших секундах відеозапису видно, що транспортний засіб MERSEDES-BENZ GL 450, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням позивача ОСОБА_1 дійсно рухається по лівій смузі руху паралельно вантажній фурі, яка знаходиться на правій смузі руху, та здійснивши випередження даної фури, за вказівкою інспектора патрульної поліції починає перестроюватися та зупиняється.

Тобто, в даному випадку наданий відповідачем відеозапис підтверджує надані позивачем пояснення щодо того, що він дійсно рухався по лівій смузі руху задля того, щоб здійснити випередження транспортного засобу, який рухався по правій смузі руху, а саме вантажної фури, а отже, права смуга руху була зайнята, що відповідно до пп. 11.5 п. 11 ПДР України дозволяло ОСОБА_1 перестроїтись на ліву смугу руху для тимчасового руху.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не надав суду належних доказів, які достовірно підтверджують обставини порушення ОСОБА_1 07.11.2019 року Правил дорожнього руху України.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту вчинення самого правопорушення. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , у зв`язку з чим постанова серії ЕАК № 1718230 від 07.11.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, про притягнення його до адміністративної відповідальності і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 425,00 грн. підлягає скасуванню.

У зв`язку з наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Щодо заявлених позивачем вимог про стягнення з відповідача судових витрат, на підставі ст. 139 КАС України у зв`язку із задоволенням адміністративного позову та скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, а також враховуючи Постанову Пленуму Вищого адміністративного суду України від 23 січня 2015 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами положень Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» щодо відсутності підстав для сплати судового збору у справах зазначеної категорії, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відносяться на рахунок держави і стягненню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 7, 245, 247, 251, 280, 283, 286 КУпАП, ст. ст. 9, 72-77, 94, 139, 205, 241-246, 250, 251, 293, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Бабича Івана Ярославовича, за участю третьої особи Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 07.11.2019 року серії ЕАК № 1718230 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції до апеляційного адміністративного суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться місцевий загальний суд як адміністративний суд.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду А.О. Гончарова