Справа № 1.380.2019.007097
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2020-01-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.007097
У Х В А Л А

з питань вжиття заходів забезпечення позову

04 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Кузана Р.І. розглянувши в порядку письмового провадження в м.Львові заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними і скасування наказів, скасування державної реєстрації земельних ділянок, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7415/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_2 .

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7373/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_3 .

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7398/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_4 .

- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельних ділянок з кадастровим номером :04:000:1109 та кадастровим номером :04:000:1099.

02.01.2020 представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову від 02.01.2020, в якій просить заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області, до набрання законної сили судовим рішенням у справі №1.380.2019.007097, приймати (видавати) накази «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність», виготовлених згідно:

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7415/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_2 (земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:000:1109);

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7373/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_3 (земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:000:1099);

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7398/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_4 .

Необхідність вжиття заходів забезпечення позову у такий спосіб представник позивача обґрунтовує тим, що подальша можливість оформити за собою право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на земельні ділянки на підставі проектів землеустрою про відведення земельних ділянок, виготовлених згідно з наказами ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 №13-7415/16-19-СГ, від 30.10.2019 №13-7373/16-19-СГ та від 30.10.2019 №13-7398/16-19-СГ, призведе до унеможливлення ефективного способу захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача. Представник позивача зазначає, що земельні ділянки третіх осіб фактично накладаються на земельну ділянку, на яку позивачу надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Львівській області від 14.05.2019 №13-3072/16-19-СГ та по якій виготовлено проект землеустрою і отримано позитивний висновок експертизи.

З огляду на вказане представник позивача вважає, що надання дозволів іншим особам на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення в межах земельної ділянки, по якій позивачем розробляється проект землеустрою, створює загрозу, що до моменту вирішення даного спору такі особи затвердять проекти та отримають земельні ділянки у приватну власність. Відтак, ефективний захист порушених прав позивача у цій справі буде неможливим.

Відповідно до положень ч.1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

При вирішені заяви про забезпечення позову, суд керувався таким.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Згідно з ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Статтею 151 КАС України вказано, що позов може бути забезпечено шляхом:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Предметом розгляду даної справи є законність прийняття ГУ Держгеокадастру у Львівській області наказів від 30.10.2019 №13-7415/16-19-СГ, №13-7373/16-19-СГ, №13-7398/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно з ч. 9 ст.118 Земельного кодексу України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Відповідно до п. 81-2 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності та права постійного користування на земельну ділянку, права на яку набуваються шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у постійне користування із земель державної або комунальної власності, подається рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у власність чи надання у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у власність чи надання у постійне користування.

Представник позивача у цій справі просить забезпечити позов шляхом заборонити відповідачу вчиняти певні дії, а саме заборони ГУ Держгеокадастру у Львівській області, приймати (видавати) накази про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність, розроблених на підставі відповідних наказів, виданих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

При цьому зазначає, що земельні ділянки, на які ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 оскаржуваними наказами видано дозволи на розроблення проектів землеустрою, накладаються на земельну ділянку, відносно якої ГУ Держгеокадастром у Львівській області видано наказ на ім`я позивача №13-3072/16-19-СГ від 14.05.2019 про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

На підтвердження вказаної обставини долучено копії графічних матеріалів стосовно земельних ділянок, на підставі яких трьом особам, а саме ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надано дозволи на розроблення проектів землеустрою.

Судом досліджено вказані графічні матеріали та встановлено, що три земельні ділянки, на які видано дозволи на розроблення проектів землеустрою, дійсно накладаються на земельну ділянку, щодо якої ОСОБА_1 вчиняються дії по оформленню права власності. Відповідно до даних Публічної Кадастрової карти України на земельній ділянці, на яку претендує позивач, вже здійснено накладання трьох земельних ділянок.

Як на підставу вжиття судом заходів забезпечення позову представник позивача вказує на те, що зацікавлені особи можуть подати відповідні клопотання до ГУ Держгеокадастру у Львівській області з проханням про затвердження проектів землеустрою та передачу таких земельних ділянок у приватну власність.

Таким чином, реалізація прав по оформленню земельних ділянок у приватну власність особами, яким видано дозволи на розроблення проектів землеустрою після того, як такий дозвіл отримано позивачем, зумовить для позивача додаткові витрати, пов`язані із необхідністю звернення з позовами щодо оскарження цих прав.

З огляду на наведене, розроблення зазначеними особами проектів землеустрою та подальше оформлення прав на відведені земельні ділянки, які накладаються на земельну ділянку, яку позивач має намір отримати у власність, може заподіяти шкоду правам, свободам та інтересам ОСОБА_1 , за захистом яких він звернувся до суду, а для відновлення таких йому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд зазначає, що забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб відповідає предмету позову. Невжиття судом таких заходів може призвести до виникнення в майбутньому нових спорів та судових справ. Водночас вжиття таких заходів забезпечення позову не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямовані лише на збереження існуючого становища до винесення остаточного рішення у справі.

Будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є надання тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується за наявності об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

В даному випадку, збереження існуючого стану на час розгляду справи, на переконання суду, не призведе до заподіяння сторонам чи третім особам більшої шкоди, ніж якщо таких заходів забезпечення позову не буде вжито. Реєстрація третіми особами права власності на спірні земельні ділянки під час розгляду цієї справи може призвести до додаткових звернень позивача до суду, у разі вирішення спору на його користь. Тобто, в такому випадку вирішення судом цього спору буде недостатньо ефективним для позивача. Водночас, одним з основних завдань адміністративного судочинства, які закріплені в ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є вирішення спору у публічно-правових відносинах з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд враховує, що відповідно до ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Салах Шейх проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настане подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008), Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням наведених обставин суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню повністю у запропонований представником позивача спосіб.

Відповідно до ч.1 ст.156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 150, 154, 243, 248 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Дублянської міської ради Жовківського району Львівської області, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання протиправними і скасування наказів, скасування державної реєстрації земельних ділянок - задовольнити повністю.

Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 1.380.2019.007097, приймати (видавати) накази «Про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та надання їх у власність», виготовлених згідно:

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7415/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_2 (земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:000:1109);

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7373/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_3 (земельній ділянці присвоєно кадастровий номер :04:000:1099);

- наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 30.10.2019 року № 13-7398/16-19-СГ «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою» громадянину ОСОБА_4 .

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Р.І. Кузан