Справа № 580/3443/19
Суддя: С.М. Гарань
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2020 року справа № 580/3443/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Гараня С.М. розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі-позивач) з адміністративними та позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23, далі-відповідач), в якому просила:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області протиправними та зобов`язати зарахувати до страхового стажу періоди роботи в Донецькій фірмі побутових послуг з 22.10.1981 по 31.12.1984 та період роботи в Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993.

В обґрунтування позовних вимог, викладених у позовній заяві, зазначено, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком, однак відповідачем до страхового стажу позивача не зараховано періоди її роботи в Донецькій фірмі побутових послуг "Молодість" з 22.10.1981 по 31.12.1984 та період роботи в Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993, в зв`язку з чим позивач звернулась до Пенсійного фонду. Однак орган Пенсійного фонду відмовив позивачу у зарахуванні страхового стажу у зв`язку із відсутністю дати наказу про звільнення та наявністю виправлень у записах про звільнення в трудовій книжці. Позивач вказує на неможливість підтвердження іншими доказами факту її роботи в Донецькій фірмі побутових послуг "Молодість" за спірний період з огляду на окупацію м. Донецьк та непідконтрольність його Україні. Крім того, зазначила, що сумісним Радянсько-Китайським підприємством «Білий голуб» до архівної установи на зберігання документи з особового складу не передавались, можливість підтвердити у визначений законом спосіб факт роботи позивача на підприємстві за вказаний період у позивача відсутня. Також позивач вказує, що вказаний запис в трудовій книжці не містить виправлень з огляду на що позовні вимоги вважає обгрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами письмового провадження.

02.12.2019 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнаються та зазначено про доцільність відмови в їх задоволенні. В обгрунтування заперечень проти задоволення позовних вимог представником відповідача зазначено, що у відповідності до Порядку №637 основним документом на підтвердження страхового стажу слугує трудова книжка а також інші документи, видані за місцем роботи та архівними установами, у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Представник відповідача зазначив що запис про звільнення позивача з Донецької фірми побутових послуг "Молодість" в трудовій книжці не містить дати наказу про звільнення. Крім того, наявні виправлення в трудовій книжці у записі про звільнення позивача з сумісного Радянсько-Китайського підприємства «Білий голуб» а уточнюючих документів позивачем не надано. З урахуванням зазначеного, представник відповідача зазначив про необгрунтованість позовних вимог та просив відмовити у їх задоволенні.

Відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу у порядку письмового провадження. Враховуючи тимчасову непрацездатність головуючого судді Гараня С.М. у період з 02.12.2019 по 30.12.2019, щорічну відпустку 02.01.2020 та відрядження 03.01.2020 розгляд справи здійснюється у перший робочий день 08.01.2020.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення учасників справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Черкаській області як одержувач пенсії за віком.

24.05.2019р. позивач звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи в Донецькій фірмі побутових послуг "Молодість" з 22.10.1981 по 31.12.1984 та періоду роботи в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993.

У відповідності до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.06.2019 №240/Г-10 позивачу не зараховано до страхового стажу, вказані періоди.

Зокрема зазначено, що запис про звільнення позивача з Донецької фірми побутових послуг "Молодість" в трудовій книжці не містить дати наказу про звільнення та наявні виправлення в трудовій книжці у записі про звільнення позивача з сумісного Радянсько-Китайського підприємства «Білий голуб».

Вважаючи дії щодо не зарахування спірних періодів до страхового стажу протиправними, позивач звернулась з даним позовом до суду, за захистом порушених прав та інтересів зі сторони суб`єкта владних повноважень.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок №637) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд зазначає наступне.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом при аналізі трудової книжки позивача вбачається, що ОСОБА_1 22.10.1981р., у відповідності до наказу №1799к від 21.10.1981 прийнята жіночим перукарем в в Донецькій фірмі побутових послуг "Молодість".

Відповідно до запису (п.н.9) трудової книжки, позивача 01.01.1985 звільнено за ст. 38 КЗОТ УССР на підставі наказу №526к84г.

З приводу посилання представника відповідача щодо неможливості зарахування періоду роботи позивача з 22.10.1981 по 31.12.1984 до дійсного стажу з огляду на відсутність відомостей щодо дати наказу про звільнення у трудовій книжці позивача, суд зазначає наступне.

Пунктом 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, на підтвердження роботи у вказаний період період, позивачем надано до суду копію почесної грамоти якою нагороджено жіночого перукаря фірми побутових послуг "Молодість" - ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається судом з аналізу трудової книжки, запис про звільнення №9 містить відомості щодо посади особи якою внесено відповідний запис, її підпис, печатку підприємства, а також дату звільнення позивача.

З урахуванням зазначеного, суд доходить висновку про достатність доказів наданих позивачем для підтвердження факту її роботи в Донецькій фірмі побутових послуг "Молодість" у період з 22.10.1981 по 31.12.1984.

Крім того, згідно з частиною 3 статті 44 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003р. №1058-ІV, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, посадові особи органів Пенсійного фонду України, для перевірки достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, уповноважені вимагати відповідні документи від підприємств та організацій на підтвердження вказаних ними відомостей про осіб.

Разом з тим, відповідачем не подано належних та допустимих доказів, які б спростували факт роботи позивача за спірний період на вказаному підприємстві.

При цьому, суд вважає за доцільне наголосити, що Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Щодо позовної вимоги про зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993, суд зазначає наступне.

Відповідно до запису (п.н.14) трудової книжки, позивача 01.07.1991 прийнято на роботу перукарем-модельєром жіночого залу в сумісному Радянсько-Китайське підприємство «Білий голуб» відповідно до наказу №2 від 01.07.1991р.

Згідно запису (п.н.15) трудової книжки, позивача 01.11.1993 звільнено з вказаного підприємства за ст. 36 КЗОТ України на підставі наказу №59-К від 29.10.1993р.

Зазначені записи про прийняття та звільнення позивача з роботи є послідовними, а також скріплені печаткою та підписом замісником генерального директора підприємства, а тому не викликають сумніву у їх достовірності.

При цьому, суд зазначає, що з огляду вищевказаного запису (п.н.15) судом не вбачається виправлень внесених до запису про звільнення, та вказує що відомості, які внесені до запису про звільнення в трудовій книжці позивача містять необхідні відповідають приписам Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників затвердженою Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58.

З урахуванням зазначеного, беручи до уваги підтвердженість фактів роботи позивача у Донецькій фірмі побутових послуг з 22.10.1981 по 31.12.1984 та період роботи в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993 а також беручи до уваги відсутність об`єктивної можливості позивачем подати уточнюючі документи, з огляду на їх відсутність, суд доходить висновку про обгрунтованість позовних вимог та доцільність визнання протиправними дій відповідача щодо незарахування позивачу до стажу роботи вказаних періодів.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням вищевказаного, суд доходить висновку про те що відповідач, відмовляючи у зарахуванні позивачу до стажу періодів її роботи у Донецькій фірмі побутових послуг з 22.10.1981 по 31.12.1984 та в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993, недоведено правомірність власних дій з огляду на що позовні вимоги суд вважає обгрунтованими та такими, що належить задовольнити повністю.

Згідно частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позов належить задовольнити повністю, а позивачем понесено судові витрати із сплати судового збору у сумі 768,40 грн, що підтверджується оригіналом квитанції від 04.11.2019р. № 5055588 наявної у матеріалах справи, суд дійшов висновку про стягнення понесених позивачем судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 241-246, 255, 263, 295, КАС України суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу періоду роботи у Донецькій фірмі побутових послуг з 22.10.1981 по 31.12.1984 та в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, ) зарахувати до стажу роботи ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) періоди роботи у Донецькій фірмі побутових послуг з 22.10.1981 по 31.12.1984 та в сумісному Радянсько-Китайському підприємстві «Білий голуб» з 01.07.1991 по 01.11.1993.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головне управління Пенсійного фонду України у Черкаській області (18000, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, 18002, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України через суд першої інстанції до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.М. Гарань