Справа № 346/3628/19
Суддя: Веселов В. М.
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/3628/19
Провадження № 2-а/346/13/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

у складі: головуючого - судді Веселова В.М.

секретаря - Максим`юк М.А.

позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коломиї справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сектору реагування патрульної поліції №2 Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області капрала поліції Баб' юк П.М. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач посилається на те, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності постановою по справі про адміністративне правопорушення серії ДП 018 № 330175 від 26 липня 2019 року поліцейського СРПП №2 Коломийського ВП ГУНП капрала поліції Баб`юка П.М. за ч.1 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. В даній постанові зазначено, що він вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУПаП за наступних обставин: 26 липня 2019 року о 14 год. 15 хв. в смт. Отинія водій автобуса ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автобусом А0921 «Богдан», н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на відстані менше ніж 10 метрів до пішохідного переходу. Вважає, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню з наступних підстав. Так, 26 липня 2019 року о 14 год.13 хв. він керуючи автобусом А0921 «Богдан», н.з. НОМЕР_1 , виконуючи рейс Івано-Франківськ-Коломия, рухаючись у напрямку міста Коломиї, для висадки пасажирів зупинився на зупинці в селищі Отинія. В цей час до нього під`їхала поліцейська машина з двома працівниками поліції та відрекомендувавшись звинуватили його в тому, що він зупинився на відстані менше ніж за 10 метрів до пішохідного переходу. Капрал поліції Баб`юк П.М. наказав йому надати документи водія та документи на автобус та склав оскаржувану постанову. Вказує, що він зупинив автобус в селищі Отинія біля знаку «Пункт зупинки автобуса» передбаченого п.5.41.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінетів міністрів України №1306 від 10.10.2001 р. із змінами та доповненнями, що підтверджується фотоматеріалами, доданими до позову. Згідно Правил цей знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. Згідно п.15.1.Правил-зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватись у спеціально відведених місцях чи узбіччі. Зауважує, що в смт. Отинія, а також і в інших селах Коломийського району знак «Пункт зупинки автобуса» прикріплений разом із знаком «Пішохідний перехід». Якщо б він зупинився в іншому місці то порушив би правила зупинки автобуса. Вважає дану постанову незаконною і просить суд її скасувати.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просить визнати дії поліцейського СРПП №2 Коломийського ВП ГУНП капрала поліції Баб`юка П.М. щодо складання постанови серії ДПО18 №330175 від 26 липня 2019 р. про адміністративне правопорушення про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень за порушення ст. 122 ч.1 КУпАП незаконними та просить визнати постанову серії ДПО18 №330175 від 26 липня 2019 р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху протиправною та скасувати її, а провадження по справі закрити, справу просить слухати у його відсутність.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився,був належним чином повідомлений про день,час та місце слухання справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення,яке повернулось до суду, однак подав до суду відзив,в якому позовні вимоги заперечив, вказав,що діяв у відповідності до діючого законодавства, просить у позовних вимогах відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, розглянувши відзив відповідача, приходить до наступних висновків.

Як вбачається з оскаржуваної постанови від 26 липня 2019 р., позивач 26.07.2019 року об 14 год. 15 хв. в смт. Отинія керуючи транспортним засобом- автобусом А0921 «Богдан», н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на відстані менше ніж 10 метрів до пішохідного переходу, в зв`язку з чим позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень.

Позивач в своїй позовній заяві вказав, що Правила дорожнього руху не порушував, мотивуючи тим, що він дійсно 26 липня 2019 року о 14 год. 15 хв. керуючи автобусом А0921 «Богдан», н.з. НОМЕР_1 , зупинився для висадки пасажирів на зупинці в селищі Отинія біля знаку «Пункт зупинки автобуса» передбаченого п.5.41.1. Правил дорожнього руху, в цей час до нього під`їхали працівники поліції та здійснивши перевірку документів незаконно склали відносно нього постанову про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, потерпілих свідків, речовими доказами, показаннями технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В матеріалах справи відсутні пояснення свідків, які б могли довести чи спростувати наведені факти в постанові про адміністративне правопорушення,а також будь-які докази, які б доводили вину позивача в скоєному правопорушенні.

При складанні вказаної вище постанови інспектор жодних свідків, або інших доказів вини позивача не вказав, хоча згідно ст.251 КУпАП пояснення потерпілих, свідків, фото- та відео-зйомка, відеозапис є доказами у справі, відсутність у адміністративні справі не тільки пояснень, а й даних потерпілих, свідків призводить до відсутності у справі доказів, які б підтверджували вину позивача.

У відповідності до правової позиції КАС Верховного Суду в постанові від 26.04.2018 року у справі №338/1/17, яка є обов`язковою для першої інстанції, зазначено,що ВС визнав вірними висновки суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

ВС вказав, що у даному випадку для підтвердження порушення позивачем відповідного пункту Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до статті 251 КУпАП, мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо.

Посилання суду апеляційної інстанції на оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності як на беззаперечний доказ вчинення ним правопорушення ВС визнав помилковим, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. А постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім цього, суд зауважує,що знак для зупинки автобуса стоїть поруч з намальованим пішоходним переходом.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що інспектором патрульної поліції при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності було порушено норми процесуального права, а тому оскаржувана постанова щодо позивача підлягає скасування, а провадження у справі - закриттю.

Суд звертає увагу на те, що способи судового захисту порушених прав, свобод або законних інтересів осіб у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст.286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Вказаний перелік судових рішень, які може приймати суд першої інстанції у цій категорії справ, є вичерпний.

П.29 Рішення Європейського суду з прав людини від 09 грудня 1994 року Справа "Руїз Торіха проти Іспанії" (серія А, №303А) Суд повторює, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Також згідно з п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин в частині позовних вимог щодо визнання неправомірності дій відповідача слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. ст.ст.9,11,18-20,77,227,228,229 ч.4,246,250,353 ч.5 Кодексу адміністративного судочинства України, правової позиції КАС Верховного Суду в постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 ст.ст.7,100,122,251,258,268,280,285 Кодексу про адміністративні правопорушення України,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Визнати незаконною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ДПО18 №330175 від 26 липня 2019 року поліцейського СРПП №2 Коломийського ВП ГУНП капрала поліції Баб`юка П.М. за ч.1 ст.122 КУпАП, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення вступає в законну силу після закінчення термінів на апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 14 січня 2020 року.

Суддя Веселов В. М.