Справа № 160/10954/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/10954/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року (головуючий суддя Сидоренко Д.В.)

у справі № 215/5749/18

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради

про визнання бездіяльності протиправно, зобов`язання вчинити певні дії та притягнення до адміністративної відповідальності , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального населення виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривий Ріг ради, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, яка виявилася у не забезпеченні гарантій ст.ст.33, 34, 46, 48, 71 Конституції України;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів індивідуальним актом вжити заходи для забезпечення для позивача рівня життя не нижчого від прожиткового мінімуму та вільного волевиявлення, чим забезпечити його право голосу на виборах;

зобов`язати, окремим пунктом рішення, Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів індивідуальним актом зафіксувати фактичне місце мешкання позивача за адресою: АДРЕСА_1 , за якою позивач надає соціальні послуги інваліду згідно заяви від 18.04.2019 вх.536, чим гарантувати фундаментальне право позивача відповідно до ст.ст.3, 46, 48 Конституції України;

зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради протягом 15-ти днів надати документи згідно заяви від 18.04.2019 вх.536;

притягнути до адміністративної відповідальності Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради за не забезпечення гарантій ст.ст.3, 34, 46, 71 Конституції України, за протиправну бездіяльність згідно п.1 ч.1 ст.20, 249, ч.1 ст.286 КАС України, ст.60 Конституції України зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено згідно ст.249 КАС України.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.11.2019 відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради за не забезпечення гарантій ст.ст.3, 34, 46, 71 Конституції України, за протиправну бездіяльність згідно п.1 ч.1 ст.20, 249, ч.1 ст.286 КАС України, ст.60 Конституції України зазначивши закон чи інший нормативно-правовий акт вимоги яких порушено згідно ст.249 КАС України. Роз`яснено позивачу, що вирішення даного спору здійснюється місцевим загальним судом в порядку, передбаченому Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ухвалу суду мотивовано тим, що питання притягнення до адміністративної відповідальності має вирішуватись в порядку, визначеному КУпАП, тому не відноситься до компетенції Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Спір цій частині не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити окрему ухвалу згідно ст.249 КАС України. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження в адміністративній справі, суд першої інстанції вказав на те, що до повноважень суду адміністративної юрисдикції не входить розгляд справ про адміністративні правопорушення та притягнення осіб до адміністративної відповідальності.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що на справи про притягнення осіб до адміністративної відповідальності не поширюється юрисдикція адміністративних судів, про що прямо вказано у п.3 ч.2 ст.19 КАС України.

Разом з тим, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції, постановляючи оскаржувану ухвалу, не в повному обсязі визначив характер спору, встановив предмет та підстави заявлених позовних вимог та їх узгодженість з приписами ч.1 ст.286 КАС України, внаслідок чого дійшов помилкового, передчасного, висновку про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі у відповідній частині заявлених позовних вимог, а також вимог щодо притягнення до відповідальності позивача за протиправну бездіяльність згідно ст.249 КАС України.

Фактично предметом пред`явленого позову є визначена позивачем бездіяльність відповідача стосовно вимог, викладених позивачем у заяві від 18.04.2018 вх.№536. Позивач в адміністративному позові вказує, що відповідач не переслідував законну мету правового режиму розгляду заяв, відмовився використовувати свої владні виконавчі функції та не прийняв рішення, яке вказаним ним положенням права відповідає.

Відповідно до норми ст.249 КАС України, на яку посилається позивач в обґрунтування своїх вимог, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

За своєю правовою суттю вимога про застосування ст.249 КАС України, а саме: постановлення окремої ухвали, не є позовною вимогою в розумінні ст.ст.5, 160, КАС України, тому на ці вимоги не можуть бути розповсюджені положення п.1 ч.1 ст.170 КАС України.

Наведене вище в сукупності відповідно до п.1 ч.1 ст.320 КАС України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

З приводу вимоги позивача в апеляційній скарзі про постановлення апеляційним судом окремої ухвали згідно ст.249 КАС України, суд вважає, що ця вимога не підлягає задоволенню.

Фактично така вимога мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до ч.8 ст.249 КАС України суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.

Аналіз положень наведеної ст.249 КАС України дає підстави для висновку, що окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду.

За наслідками апеляційного розгляду цієї справи апеляційний суд не вбачає передбачених статтею 249 КАС України підстав для постановлення окремої ухвали.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 320, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2019 року у справі № 160/10954/19 скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до суду касаційної інстанції в порядку та строки, встановлені ст.ст.328,329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко