Справа № 522/16367/19
Суддя: Науменко А. В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/522/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючої судді Науменко А.В.,

за участю секретаря - Полегенького В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 25.09.2019 року звернулась до Приморського районного суду м. Одеси із позовною заявою до Управління Державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради в якій просить скасувати постанови №380/19 та №381/19 заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. від 08.05.19 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 травня 2019 р. ОСОБА_1 отримала поштою Постанову №379/19 заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі «ДАБК») від 08.05.19 р., якою її було притягнуто до адміністративної відповідальності за неповідомлення ДАБК про початок робіт з реконструкції квартири заявниці у вигляді добудови приміщення площею 40 м2 над її квартирою, на горищі.

Вказує, що їй було відомо, що в її випадку (клас наслідків об`єкта - CCI) дозвіл на виконання робіт законодавством не передбачений, а виходячи з п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою KM України від 07.06.17 р. №406, не вважала, що зобов`язана повідомляти про початок робіт.

Зазначила, що не заперечувала проти постанови №379/19, та зібравши необхідну суму, 27.05.19 р., сплатила стягнутий з неї штраф, про що одразу телефоном повідомила інспектора ДАБК Лисого С.О.

У середині серпня 2019 року ОСОБА_1 виявила, що її банківські рахунки в AT «Перший український міжнародний банк», ПАТ «Альфа-Банк», ПАТ КБ «Приватбанк» та навіть пенсійний рахунок в ПАТ «Державний ощадний банк України» заарештовані.

Звернувшись до юридичної служби Ощадбанку, ОСОБА_1. дізналася, що арешт на її рахунки накладено постановою (додатки 3, 4) державного виконавця Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області від 14.08.19 р. у виконавчому провадженні №59813454 з примусового виконання постанови №379/19 заступника начальника ДАБК від 08.05.19 р. - тої самої, по якій вона ще у травні добровільно уже сплатила штраф.

21.08.19 р. представником ОСОБА_1 було подано заяву до Першого Приморського відділу Державної виконавчої служби ГТУЮ в Одеській області про закриття виконавчого провадження, але у встановлений законом строк виконавче провадження не було закрите, тож представник побував на прийомі у державного виконавця, за результатом якого 23.09.19 р. з`ясувалося, що арешт з рахунків не знято, бо на виконанні разом з постановою №379/19 заступника начальника ДАБК від 08.05.19 р. перебувають ще дві його постанови №№ 380/19 та 381/19 від 08.05.19 р., про існування - яких ОСОБА_1 нічого не було відомо.

Постановою № 380/19 ОСОБА_1 оштрафовано на 17000,00 гривень за незабезпечення авторського нагляду при виконанні робіт, а постановою № 381/19 - за незабезпечення технічного нагляду при виконанні цих самих робіт на таку ж саму суму.

Обидві оскаржувані постанови вважає незаконними, винесеними, штучно, з метою тиску та просить їх скасувати.

Ухвалою суду від 15.10.2019 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

До суду 09.12.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, яким просив залишити позов без задоволення. В обґрунтування відзиву зазначено, що посадовою особою Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради (далі - Управління) на підставі наказу № 01-13/1ДАБК від 02.01.2019 року, виявлення факту самочинного будівництва (службова записка № 01-18/246-и/в від 23.04.2019 року) та направлення для проведення позапланового заходу № 000803 від 23.04.2019 року здійснено виїзд з метою проведення позапланової перевірки за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач вказує, що на момент виїзду на місце зафіксовано, що ОСОБА_1 виконує будівельні роботи з реконструкції вищевказаної квартири шляхом надбудови другого поверху із піноблоків над приміщеннями квартири № З , 4, 5, 6, 7, 8 (відповідно до технічного паспорту), чим збільшено загальну площу квартири орієнтовно на 45 кв.м. Проектну та дозвільну документацію на проведення будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_1 не пред`явила. Такими чином ОСОБА_1 самочинно виконує будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом надбудови другого поверху за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушила ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за № 466 від 13 квітня 2011 року. Відповідно до п. 3.15 ДБН В.1.2-14-2009 «Загальні принципи Відповідно до ч.І ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 8.3 ДБН А.3.1- 5-2016 «Організація будівельного виробництва» під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський нагляд.

Вказує, що на момент перевірки встановлено, що виконавча документація на об`єкті будівництва відсутня та за весь період проведення позапланової перевірки не пред`явлена, чим порушено ч. 1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку № 903 від 11.07.2007 року. Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» під час будівництва об`єкта архітектури здійснюється авторський та технічний нагляд.

Зазначає, що таким чином замовником будівництва ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного нагляду за будівництвом за вищевказаною адресою, чим порушено абз. 2 ч. 1 ст. 11 Закону України «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку № 903 від 11.07.2007 року.

До суду 19.12.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача, за текстом якої позивач зазначив, що виконані позивачкою роботи, згідно з п.1 Переліку будівельних робіт, які не потребують документів, що дають право на їх виконання, та після закінчення яких об`єкт не підлягає прийняттю в експлуатацію, затвердженого постановою КМ України від 07.06.17 р. №406 не потребували дозволу чи будь-яких документів на право їх виконання, а втручання відповідача є надмірним, не відповідає завданням, покладеним на нього.

Також вказує, що стосовно процедури багаторазового накладання адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , без повідомлення про виявлене порушення, без надання вимоги його усунення, з позбавленням позивачки можливості оскаржити вчинені дії, відповідачам у відзиві нічого не зазначено.

У судовому засіданні позивач та представник позивача - Чорний Г.Г. були присутні, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити у повному обсязі. Представник позивача обставини, якими обґрунтовані адміністративний позов та відповідь на відзив, підтримав.

Представник відповідача - Хлистун Р.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення адміністративного позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Зазначив, що позивач відмовився отримати Акт, припис та протоколи і тому ці документи були направлені їй поштою.

Вислухавши пояснення представників позивача і представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Із матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Лисим С.О. було складено акт, за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, відповідно до якого за результатами перевірки встановлено, що ОСОБА_1 самочинно виконує будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом надбудови другого поверху за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт, чим порушила ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ за №466 від 13 квітня 2011 року. Замовником будівництва ОСОБА_1 не забезпечено здійснення авторського нагляду за будівництвом за вищезазначеною адресою, чим порушено ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку №903 від 11.07.2007 року. Замовником будівництва ОСОБА_1 не забезпечено здійснення технічного нагляду за будівництвом за вищезазначеною адресою, чим порушено абз. 2 ч. 1 ст. 11 ЗУ «Про архітектурну діяльність» та п. 2 Порядку №903 від 11.07.2007 року. За результатом виявлених у Акті порушень було складено 24.04.2019 року три протоколи про адміністративне правопорушення, в результаті розгляду яких складено три постанови про адміністративне правопорушення №379/19, №380/19 та №381/19 від 08.05.2019 року.

У вказаному акті та протоколах від 24.04.2019 року зазначено, що його складено у присутності Лисого С.О. , а також зазначено про відмову замовника будівництва ОСОБА_1 , від його отримання.

Так, 24.04.2019 року, головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР Лисим С.О. відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.5 ст. 96 КУпАП з запрошенням на розгляд справи на 12.00 08.05.2019 року.

22.04.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР Лисим С.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.12 ст. 96 КУпАП. з запрошенням на розгляд справи на 12.15 08.05.2019 року.

Також, того ж дня, 24.04.2019 року, головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР Лисим С.О. відносно позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.13 ст. 96 КУпАП з запрошенням на розгляд справи на 12.30 08.05.2019 року.

В трьох протоколах від 24.04.2019 року наявна відмітка інспектора про те, що ОСОБА_1 відмовилась від їх підпису та про відсутність свідків.

У подальшому, 24.04.2019 року головним спеціалістом інспекційного відділу № 1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю ОМР Лисим С.О. було винесено припис відносно ОСОБА_1 з вимогою про оформити виконавчу документацію у відповідності до вимог законодавства та державних будівельних норм у термін до 13.05.2019 року. Набути в установленому законом порядку право на виконання будівельних робіт за даною адресою або привести самочинно реконструйований об`єкт до попереднього стану у термін до 24.06.2019 року. Зупинити виконання будівельних робіт за даною адресою з 24.04.2019 року.

У приписі також зафіксовано, що ОСОБА_1 відмовилась від отримання припису.

При цьому, судом встановлено, що позивачу, вказані акт перевірки, припис про усунення порушень та протоколи про адміністративне правопорушення, складені Управлінням державного архітектурно-будівельного контролю ОМР 24.04.2019 року, були надіслані 25.04.2019 року, рекомендованим поштовим відправленням (номер відправлення 390).

08.05.2019 року заступником начальника управління - начальником інспекційного відділу №1 Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименко Р.К. відносно позивача було винесено Постанови №379/19, №380/19 та №381/19 по справам про адміністративні правопорушення, згідно яких ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні трьох адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 96 КУпАП, ч.12 ст. 96 КУпАП, ч.13 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративні стягнення у вигляді штрафів.

Судом встановлено, що у трьох постановах про адміністративне правопорушення зазначено про те, що їх копії направлено поштою (номер відправлення 657).

У матеріалах справи, наявні поштові повідомлення, із відміткою позивача про отримання, поштових відправлень № 390 та № 657 тільки 13 травня 2019 року. Опис поштових відправлень у матеріалах справи відстутній. Таким чином по справі доведено позивачем, що Акт, припис та три протоколи, отримані нею тільки 13.05.2019 року. Іншого повідомлення про дату та час розгляду адміністративних справ на її адресу не направлялось та їй, нарочно, вручено не було.

Згідно пояснень позивача про отримання 13.05.2019 року тільки однієї постанови про адміністративне правопорушення №379/19, а також доказів доданих до позову, судом встановлено, що штраф, накладений постановою №379/19 за порушила ч. 1 ст. 34 та абз. 1 ч. 2 ст. 36 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз. 2 п. 5 порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого постановою КМУ за №466 від 13 квітня 2011 року у зв`язку із тим, що самочинно виконувала будівельні роботи з реконструкції квартири шляхом надбудови другого поверху за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання таких робіт.

Суд звертає увагу, що відомостей про отримання 13 травня 2019 року постанов про адміністративне правопорушення №380/19 та №381/19 з відправленням № 657 суду не надано.

Вирішуючи спір щодо правомірності оскаржуваних постанов суд виходить із наступного.

Відповідно до частин першої та другої ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», державний архітектурно-будівельний контроль це сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил; державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Виходячи зі змісту та об`ємів текстів акту та протоколів, суд приходить до висновку, що вказані документи складалися за місцем розташування відповідача, а не за місцем перевірки. Наданими відповідачем документами не підтверджено, що позивач була присутня під час складання акту протоколів та припису, ознайомлена із їх змістом, отримала відповідні копії, а також, що їй було роз`яснено права та обов`язки, згідно ст. 268 КУпАП.

Таким чином суд констатує, що вищевказані первинні документи перевірки (акт, припис та протоколи), складені відносно ОСОБА_1 , в розумінні ст.ст.74, 75, 76 КАС України є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами, та відхиляє їх.

Так у відповідності до п.1 ч.1 ст. 255 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 96-1 КУпАП інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю складається протокол про адміністративне правопорушення.

Такий протокол за формою та змістом повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.251 КУпАП: «Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.»

Відповідно до ст. 268 КУпАП: «Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.»

Аналогічна позиція, викладена у постанові Верховного суд від 27 листопада 2019 року по справі №522/441/17.

Згідно до ст.277-2 КУпАП: Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Згідно до вимог ст. 278 КУпАП серед іншого Орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

Відповідно до ст. 280 КУпАП : «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.».

Підпункт 3 пункту 20 Порядку № 244 передбачає, що посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час підготовки справи до розгляду з`ясовує, зокрема, чи сповіщено суб`єкта містобудування, щодо якого складено протокол про правопорушення у сфері містобудівної діяльності, про час і місце розгляду справи.

Відповідно до п.21 Порядку № 244 посадова особа інспекції, до повноважень якої належить розгляд справ, під час розгляду справи зобов`язана з`ясувати, чи було вчинено правопорушення у сфері містобудівної діяльності, чи винний відповідний суб`єкт містобудування в його вчиненні, чи підлягає він притягненню до відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Між тим зазначених вимог відповідачем не виконано.

Суд вбачає, що відповідач під час розгляду справ про адміністративне правопорушення не виконав вищевказані вимоги чинного законодавства. Так , в порушення ст.ст. 268, 277-2, 278, КУпАП, Відповідач приступив до розгляду вищевказаних справ про адміністративне правопорушення навіть не сповістивши належним чином позивача про час і місце їх розгляду. Таким чином за відсутності належного повідомлення позивача про розгляд справ про адміністративне правопорушення. Відповідач не мав право розглядати відповідні адміністративні матеріали складені відносно позивача, тобто діяв з перевищенням наданих йому владних повноважень.

Суд зазначає, що під письмовим повідомленням слід розуміти не тільки направлення відповідних відомостей зазначеним особам у письмовому вигляді, а й отримання цими особами відомостей, які мають бути їм повідомлені.

Отже, за загальним змістом термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими особа має бути обізнаною, а й отримання цією особою зазначених відомостей. Вказаний висновок щодо змісту терміну «повідомлення» зроблено Верховним судом України у постанові від 17.04.2014 року у справі №6-143цс14.

З огляду на це суд констатує, що позивача було позбавлено можливості належним чином ознайомитися з висунутим проти нього обвинуваченням та доказами, чим позбавило його права на захист.

Враховуючи, що відповідачем проведено позапланову перевірку, складено протоколи про адміністративне правопорушення та винесено постанови у справі про адміністративне правопорушення за відсутності позивача та без належного повідомлення про час та місце розгляду справи, це є безумовною підставою для визнання протиправними та скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення.

Аналогічних висновків дійшов і Верховний Суд у постанові по справі № 489/1815/17 від 20 вересня 2018 року.

Крім того, суд враховує, що відповідно до припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.10.2018 р. строк виконання вимог останнього встановлено до 22.11.2018 р., в той час як постанови №769/18 та №770/18 були винесені 05.11.2018р., тобто раніше ніж закінчився строк для виконання вимог припису.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд погоджується із доводами позивача про неможливість достовірного встановлення дати, часу, обставин та за допомогою яких засобів було здійснено фотофіксацію, додану відповідачем до відзиву на позовну заяву. Звідси суд встановлює, що надані відповідачем до справи фотокартки не є підтвердженням того, що позивач була присутня 24.04.2019 року у приміщенні позивача під час оформлення акту, припису та трьох протоколів.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів

Відповідно до ст. 129 Конституції України, одним з основних принципів судочинства є обов`язковість рішень суду

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій по винесенню оскаржуваних позивачем Постанов про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності.

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі « Дактарас проти Литви » від 24 листопада 2000 року ).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 07 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь - які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, суд вважає, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст. 96 КУпАП, ч.12 ст. 96 КУпАП та ч. 13 чт. 96 КУпАП з зазначеними вище порушеннями, оскільки відповідачем допущені порушення прав позивача та порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що дає суду підстави вважати, що у діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог ОСОБА_1

Оцінюючи у сукупності надані докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 19, 55 Конституції України, ст. 9, 33, 36, ч.5, 9 ст. 96, ст. 245, ч.1 ст. 247, 251, 276-278, 280, 287, 293, 295 КУпАП, ст.ст. 3, 5-14, 19-20, 72-77, 122-123, 241-246, 255 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування постанов про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову №380/19 заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. від 08.05.19 року.

Скасувати постанову №381/19 заступника начальника Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради Якименка Р.К. від 08.05.19 року.

Рішення суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного адміністративного суду шляхом подання до Приморського районного суду міста Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя А.В. Науменко

09.01.20