Справа № 200/13232/19-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 р. Справа№200/13232/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у порядку письмового провадження) в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру пенсії граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року в редакції статті 13 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", чинної на дату призначення пенсії відповідно до довідки від 13.03.2018 року №2463 лк виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення, а саме, призначити позивачу основну пенсію у сумі 7624,24 грн., а також виплатити загальний борг по основній пенсії за період 01.01.2016 року по 08.10.2016 року сумі 109744,47 грн., який виплатити повністю та відразу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України №2262-ХІІ від 9 квітня 1992 року "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач оскаржує дії відповідача щодо не здійснення перерахунку та не виплати йому пенсії з 01.01.2016 року у відповідності статті 13 Закону України від 09.04.1992 року №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

З 1 січня 2016 р. пенсію позивача перераховано, проте основний розмір пенсії було обчислено із 70 % грошового забезпечення позивача. Таким чином, відповідач зробив перерахунок пенсії позивача та безпідставно зменшив основний розмір пенсії позивача з 90 % грошового забезпечення до 70 %.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, за правилами спрощеного судового провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.01.2020 року відповідачу відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та Порядку проведення перерахунку пенсії , призначених відповідно до Закону №2262 затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45, позивачу проведено перерахунок раніше призначених пенсій.

Законом України від 08.07.2011 року №3668-VІ "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи", який вступив в силу 01.10.2011 року, було внесено зміни до низки актів, в тому числі статті 13 Закону №2262 про розмір пенсії за вислугу років у відсотках.

Враховуючи зміни до статті 13 Законом №35 91-IV "Щодо внесення змін в деякі закони України по питанням пенсійного забезпечення і соціального захисту військовослужбовців" (далі - Закон №3591), максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЄС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1 - 100%, до категорії 2-95%.

Тобто, пенсії призначені між впровадженням та зміною норм законодавства, для обчислення сум грошового забезпечення мають різний відсоток розрахунку грошового забезпечення.

Законом України від 27.03.2014 року №1166-УІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесено зміни до статті 13 Закону України № 2262, максимальний розмір пенсії, що призначаються за вислугу років, не повинен перевищувати 70 % сум грошового забезпечення за будь-якою із підстав зазначеною в статті 63 Закону №2262.

У зв`язку з цим збільшилося грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, яке складається з посадового окладу, окладу за військовим званням, щомісячних та одноразових додаткових видів грошового забезпечення та змінився процент відповідних сум грошового забезпечення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно витягу з наказу Головного управління МВС України в Донецькій області від 25.09.2008 року №435/о підполковника міліції ОСОБА_1 (Н-920688) - заступника начальника міського відділення Жовтневого райвідділу Маріупольського міськуправління з 30.09.2008 року відповідно до Положення про проходження служби рядовим та начальницьким складом ОВС України звільнено за п. 65 «а» (за віком) у відставку.

З 01.10.2008 року ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виходячи з вислуги років (36 років) у розмірі 90 % грошового забезпечення.

Листом Головного управління МВС України в Донецькій області від 03.07.2017 року №110зі/26/01-2017 ОСОБА_1 повідомлено, що згідно з порядком проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» ліквідаційної комісією ГУМВС України в Донецькій області відносно нього підготовлено довідку (від 31.05.2017 року №5316) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії за нормами чинними на 01.01.2016 року, яку направлено до ГУ ПФУ в Донецькій області 19.06.2017 року (вих. №587/26/01-2017).

Відповідно довідки ГУ МВС України від 31.05.2017 року №5316 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії виданої ОСОБА_1 розмір грошового забезпечення за нормами чинними на 01.01.2016 року за посадою оперуповноважений/заступник начальника відділення, що не входить до складу відділу (управління, відділи (відділення) поліції) становить: посадовий оклад 2850,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним званням) підполковник міліції 2200,00 грн.; надбавка за стаж служби (50,00%) 2525,00 грн.; премія (0,65%) 49,24 грн.; усього 7624,24 грн.

На звернення позивача щодо перерахунку пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 01.11.2019 року №5304-К-01 повідомило позивача, що відповідно до п. 23 Закону України від 27.03.2014 року №1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи і створення передумов для економічного зростання в Україні», яким внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону №2262, максимальний розмір пенсії за вислугу років не повинен перевищувати 70 відсотків сум грошового забезпечення, визначеного ст. 43 Закону №2262. Підстав для перерахунку пенсії з урахуванням 90% відповідних сум грошового забезпечення немає.

Матеріалами справи підтверджено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробило позивачу 01.05.2018 року перерахунок і виплату пенсії і доплати до неї з 01.01.2016 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та з 01.01.2018 року відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб».

Перерахунок пенсії проведено відповідачем, виходячи з 70 % грошового забезпечення (вислуга років 36).

Згідно протоколу Головного управління ПФУ у Донецькій області від 15.06.2018 року за пенсійною ОСОБА_1 загальний розмір пенсії складає 5412,79 грн., основний розмір пенсії складає 70%.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі за текстом Закон №2262-XII).

Згідно частини четвертої статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" Закон №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом "а" частини 1 статті 13 Закону №2262-XII, в редакції, що діяла на час призначення пенсії Позивачу, передбачено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону що діяла на час призначення Позивачу пенсії), максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Отже, максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Пунктом 8 розділу II Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" (далі - Закон № 3668-17), який набрав чинності з 1 жовтня 2011 року, та пунктом 23 розділу II Закону України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" (далі - Закон №1166-VII), який набрав чинності з 1 травня 2014 року, до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" було внесено зміни та цифри " 90" замінено цифрами " 80", а цифри " 80" замінено цифрами " 70" відповідно.

Тобто, зміна встановленого Законом максимального розміру пенсії відбулася вже після призначення позивачу пенсії.

Статтею 22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

З аналізу викладених норм слідує, що при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії. Внесені Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" зміни до частини другої статті 13 Закону щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % від сум грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.99 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 24.04.2018 у справі №686/12623/17 (К/9901/849/17).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, внесені Законами №3668-17 та №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80% та 70% грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, а мають застосовуватися лише виключно при призначенні нових пенсій.

При вказаних обставинах, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача в частині визнання протиправними дій відповідача щодо обмеження основного розміру пенсії позивача граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок основної пенсії позивача з «01» січня 2016 року, відповідно до довідки від 31.05.2017 року № 5316, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Щодо позовних вимог про призначення позивачу основної пенсії у сумі 7624,24 грн., а також виплатити загальний борг по основній пенсії за період 01.01.2016 року по 08.10.2019 року у сумі 109744,47 грн., який виплатити повністю і відразу, суд вважає за необхідне відмовити в їх задоволенні, зважаючи на наступне.

Відповідно до п. п. 3, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправним та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Суд вважає, що розрахунок пенсій є повноваження органів пенсійного фонду. Тому, відповідач повинен зробити розрахунок пенсії позивачу з урахування висновків суду.

У зв`язку з вищевикладеним, суд дійшов висновку, що в частині призначення позивачу основної пенсії у сумі 7624,24 грн. позовні вимоги задоволенню не підлягають. Достатнім та ефективним способом захисту порушеного права позивача на належне пенсійне забезпечення є зобов`язання відповідача зробити перерахунок пенсії позивача з «01» січня 2016 року, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з вимогами ст.ст. 2, 5 КАС України, в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені права, а не ті, які можуть бути порушені в майбутньому.

Таким чином, вимога щодо виплати загального боргу по основній пенсії за період 01.01.2016 року по 08.10.2019 року у сумі 109744,47 грн., який виплатити повністю і відразу, є передчасною, і задоволенню не підлягає.

Визначення суми заборгованості по пенсії можливо лише після здійснення перерахунку пенсії.

А відповідно до ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Відповідач не надав до суду доказів, що спірних правовідносинах він діяв у межах та у спосіб передбачений Конституцією України та Законами України.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позивачем при поданні до суду адміністративного позову було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн., суд вважає необхідним стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача 384,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись нормами Конституції України та Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, Донецька область, м. Слов`янськ, вул. Соборна, 3) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження розміру основної пенсії ОСОБА_1 граничним розміром у 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок основної пенсії ОСОБА_1 з «01» січня 2016 року, відповідно до довідки від 31.05.2017 року № 5316, виданої ліквідаційною комісією ГУ МВС України в Донецькій області, виходячи із розміру 90% відповідних сум грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.П. Бабаш