Справа № 369/6999/19
Суддя: Пінкевич Н. С.
Дата ухвалення: 2019-09-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 369/6999/19
Провадження № 2-а/369/273/19
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2019 року Києво-Святошинський районний суд Київської області

в складі : головуючого судді Пінкевич Н.С.,

з участю секретаря Середенко Б.С.

позивача Омельченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, інспектор взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Дайнеки Олесі Леонідівні про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, інспектор взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Дайнеки Олесі Леонідівні про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 313823 від 27.05.2019 позивача визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого п.15.9 ПДР (підпункт «е»), а саме за зупинку транспортного засобу в межах посадкового майданчику пасажирів громадського тарнспорту, за яке настає відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Вказує, що правил він не порушував, місце зупинки його автомобіля не обладнано знаком, 5.41.1, відсутні інші ознаки, які однозначно дозволяють ідентифікувати вказану ділянку як зупинку громадського транспорту.

На підставі викладеного просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 313823 від 27.05.2019 та закрити провадження по справі.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.06.2019 року відкрито провадження у справі та призначений розгляд справи в спрощеному провадженні.

Під час судового засідання позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідачі до судового засідання не з`явилися, свого представника до суду не направили. Представник відповідачів направив на адресу суду відзив відповідно до якого проти позову заперечував, зазначав що інспектор діяв в межах норм чинного законодавства, атому постанова є законною та правомірною. Крім того до відзиву було додано оптичний носій з відео файлами.

Заслухавши позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що відповідно постанови серії НК № 313823 від 27.05.2019 р. ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що 27.05.2019 року о 12 год. 40 хв. по вул. Жулянська в с. Софіївська Борщагівка, 5-2 керуючи т/з BMW X-5, д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку та порушив п.п. 15.9 ПДР України, чим скоїв адімінстартвине правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. За скоєння адміністративного правопорушення на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Позивач не погодився з рішенням суб`єкта владних повноважень та оскаржив його до суду.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух», встановлюютьПДРУкраїни, затвердженіпостановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. (із змінами та доповненнями).

Відповідно до п.1.1.Правил дорожнього руху ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з п.1.9.Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно достатті 14 Закону України «Про дорожній рух»учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цьогоЗакону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.(п.8.1 ПДР).

Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту (п.8.2.1 ПДР).

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знакиподіляються на групи: попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

За приписами ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Правила зупинки і стоянки викладені у розділі 15 Правил дорожнього руху України, а випадки заборони зупинки передбачені п. 15.9 Правил дорожнього руху України.

Так, відповідно до п. 15.9 ПДР зупинка забороняється: е) ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

В розділі 33 ПДР "Дорожнізнаки" зазначено, що знак 5.41.1 "Пункт зупинки автобуса". Знак позначає початок посадкового майданчика автобуса. За межами населених пунктів знак може бути встановлений на павільйоні з боку прибуття маршрутних транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом статті 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При здійсненні провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно позивача зазначені вимоги закону не були виконані.

Надані до суду представником відповідача відео файли, що містяться на оптичному носієві суд не приймає як належний доказ у підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, оскільки під час дослідження вказаних доказів встановлено, що на них зафіксовано лише факти спілкування інспектора з позивачем та складання постанови відносно останнього. Вказані відео файли не містять підтвердження того факту, що відповідачем було здійснено зупинку ближче 30 метрів від посадкового майданчику для зупинки маршрутних транспортних засобів.

Частиною першою та другою ст. 258 КУпАП, передбачено випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення, зокрема, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції.

За правилами ч. 4 вказаної статті, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, частина четверта ст. 258 КУпАП, передбачає, що працівник патрульної поліції може винести постанову на місці вчинення правопорушення, тобто на місці зупинки транспортного засобу. Проте, постанова щодо притягнення особи до відповідальності виноситься за результатами розгляду справи, що не звільняло відповідача від обов`язку винести постанову за наявності доказів вчинення правопорушення.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Між тим, матеріали справи та постанова про адміністративне правопорушення не містить достатнього підтвердження того, що позивачем порушено правила дорожнього руху.

Позивач стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, оскільки в місці зупинки відсутні будь-які ідентифікуючі ознаки зупинки громадського тарнспорто, як те передбачено Галузевими будівельними нормами.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно, відповідач має довести ті обставини, які зазначені поліцейським в постанові, як підставу для притягнення позивача до адміністративної відповідальності факт порушення вимог ПДР України.

Інших доказів на підтвердження порушення водієм ПДР відповідачем не надано.

Усне твердження працівника поліції про виявлення правопорушення, озвучене правопорушнику, не може бути належним доказом. Крім того, відповідач не позбавлений права скласти протокол про адміністративне правопорушення, відібрати пояснення в порушника, свідків, скласти рапорти або інші документи.

На підставі наведених обставин та аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, внаслідок чого спірна постанова відповідача про накладення адміністративного стягнення від 27.05.2019 серія НК № 313823 є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо задоволених позовних вимог в частині закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, то суд виходить з наступного.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2019 року серії НК № 313823 прийнята відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Стаття 247 КУпАП визначає обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, зокрема, згідно з п.1 ч.1 даної норми Закону провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення;

Згідно статті 1 КАС України Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Отже, закриття провадження у адміністративній справі може мати місце лише з підстав, визначених КАС України.

А тому вимоги про закриття провадження у справі не підлягають задоволенню, оскільки повноваженням щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закриття провадження у такій адміністративній справі, наділений виключно державний орган, а суд в адміністративному судочинстві лише перевіряє законність і обґрунтованість спірного рішення, а не приймає рішення замість нього, що повністю узгоджується з Рекомендацією № R (80) 2 Комітету Міністрів державам-членам стосовно реалізації адміністративними органами влади дискреційних повноважень від 11.03.1980 року.

Закриття провадження по справі, постанова по якій прийнята в рамках іншого Закону, чинним Кодексом адміністративного судочинства не передбачено.

Статтею 245 КАС України визначені повноваження суду при вирішення справи. Зазначена норма Закону не передбачає ухвалення судом рішення про закриття провадження по справі, яка розглядалась за іншим Законом.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Позовні вимоги в частині закриття провадження по справі не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5. ст. 139 КАС України, якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 72-77, 241-245, 286 КАС України, ч.1 ст. 122, 251, 276, 283, 284, 287-289 КУпАП, ЗУ "Про національну поліцію", суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції, інспектор взводу №1 роти №1 батальйону патрульної поліції в с. Чайки Управління патрульної поліції в Київській області Дайнеки Олесі Леонідівні про про визнання дій відповідача незаконними та скасування постанови -задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 313823 від 27.05.2019 відносно ОСОБА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 16.09.2019 року.

Суддя Н.С. Пінкевич