Справа № 200/9300/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 січня 2020 р. Справа№200/9300/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянув в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги,

за участю:

від відповідача - Коваленко Г.О.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області про скасування вимоги про сплату боргу № Ф-405608-46 від 13.05.2019, якою визначено недоїмку з єдиного соціального внеску в сумі 15391,79 грн.

В обґрунтування вимог позивач зазначила, що в період з 2008 року по січень 2019 року включно мала статус фізичної особи-підприємця, основною діяльністю якого за КВЕД є 69.10 «Діяльність у сфері права», з 2012 року є адвокатом, який здійснює незалежну професійну діяльність. Позивач зауважує, що в період з 2012 по січень 2019 року включно здійснювала адвокатську діяльність у межах діяльності фізичної особи-підприємця. Позивач зауважила на тому, що заяви про взяття на облік як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність та звітів за наслідком здійснюваної нею такої діяльності вона не надавала. За позицією позивача, подвійна сплата єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичною особою-підприємцем з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та окремо як особою, що здійснює незалежну професійну діяльність, призведе до подвійного обліку тієї самої господарської діяльності і, відповідно, до подвійної сплати єдиного внеску.

Відповідач надав суду відзив на позов, де в обґрунтування незгоди із позовом зазначив, що на виконання положень Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" органи доходів і зборів надсилають платникам вимоги про сплату недоїмки з єдиного внеску.

Посилаючись на положення пункту 1 частини другої статті 6, частини дванадцятої статті 9, пункту 4 частини першої статті 4, пункту 5 частини першої статті 4 Закону №2464-VI, відповідач зазначає, що особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичними особами-підприємцями, мають сплачувати єдиний внесок як фізичні особи-підприємці та як особи, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Відповідач у відзиві на позов звертає увагу на порядок нарахування та обчислення єдиного внеску, визначений Законом № 2464-VI з урахуванням змін, унесених Законом України від 06 грудня 2016 року № 1774-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (діють з 01 січня 2017 року), цитує положення норм, які визначають базу нарахування єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, і фізичних осіб-підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування, та робить висновок, що з 01 січня 2017 року особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року від такої діяльності, зобов`язана визначити базу нарахування єдиного внеску, незважаючи на наявність статусу фізичної особи-підприємця.

Серед іншого, відповідач також зауважив на процедурі взяття на облік платників податків (Порядок № 1588), яка передбачає облік в контролюючих органах фізичної особи, яка зареєстрована як підприємець і при цьому провадить незалежну професійну діяльність, як фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

Відповідач вважає, що оскільки позивач перебуває на обліку в органах доходів та зборів як фізична особа-підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, він має формувати та подавати до органів доходів і зборів окремі звіти відповідно до пункту 16 розділу IV Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 14.04.2015 № 435. В результаті встановлення позивачу як фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 в автоматичному режимі проведено нарахування єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю та як фізичній особі, яка провадить незалежну професійну діяльність.

В судовому засіданні представник відповідача надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві, факт ненадання позивачем заяви та звітів як особою, що здійснює незалежну професійну діяльність не заперечувала.

ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалами від 29.07.2019 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 15.08.2019. В судовому засіданні, призначеному на 15.08.2019 оголошено перерва до 22.08.2019. Ухвалою від 22.08.2019 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного суду у зразковій справі № 520/3939/19. Ухвалою від 27.12.2019 провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 09.01.2020. В судовому засіданні, призначеному на 09.01.2020 оголошувалася перерва до 10.01.2020.

ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ОБСТАВИНИ

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 22.05.2007 по 30.01.2019 мала статус фізичної особи - підприємця, про що наявні відповідні записи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, перебувала на податковому обліку в ГУ ДФС у Донецькій області, що є відповідачем у справі. Місцем реєстрації проживання позивача згідно паспорту ВС 963607 від 18.04.2001: АДРЕСА_1 .

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (https://usr.minjust.gov.ua) видами здійснюваної позивачем діяльності згідно КВЕД є: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код КВЕД 68.20); діяльність у сфері права (основний, код КВЕД 69.10). Також, позивач є адвокатом та провадить свою діяльність на підставі свідоцтва № 2379 від 08.12.2006, виданого Донецькою обласною КДКА.

В ІКП позивача за платежем згідно коду класифікації бюджету 71040000 (для фізичних осіб-підприємців, у т.ч. які обрали спрощену систему оподаткування та осіб, які проводять незалежну професійну діяльність) відображені наступні нарахування єдиного соціального внеску:

19.01.2018 за 4 квартал 2017 року як ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2112,00 грн.;

19.04.2018 за 1 квартал 2018 року як ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 грн. та як ФОП, в т.ч. незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн.,

02.05.2018 в обліковій картці позивача відображено нарахування розрахункової суми єдиного внеску в розмірі 2816,00 грн.;

19.07.2018 за 2 квартал 2018 року як ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 грн. та як ФОП, в т.ч. незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн.,

19.10.2018 за 3 квартал 2018 року як ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 грн. та як ФОП, в т.ч. незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн.,

14.01.2019 за 4 квартал 2018 року як ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 грн. та як ФОП, в т.ч. незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн.,

01.04.2019 за як ФОП на спрощеній системі оподаткування на підставі декларації в сумі 918,06 грн.

19.04.2019 за 1 квартал 2019 року: як ФОП, в т.ч. незалежною професійною діяльністю в сумі 2754,18 грн.;

Позивач в період 2018-2019 років сплатила єдиний соціальний внесок на суму 10746,78 грн. відповідно до наступних квитанцій про сплату : № 0.0.959207164.1 від 09.02.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0.991227547.1 від 19.03.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 11.04.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0.7.1 від 13.05.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 13.06.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 15.07.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 25.08.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 04.09.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 12.10.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 11.1.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 11.12.2018 в сумі 819,06 грн., № 0.0.. від 12.01.2019 в сумі 819,06 грн., № 0.0..1 від 19.02.2019 в сумі 918,06 грн.

13.05.2019 ГУ ДФС у Донецькій області прийнято вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-405608-46 згідно з якою станом на 30.04.2019 заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску становить 15391,79 грн.

Згідно розрахунку до вимоги № Ф-405608-46 від 13.05.2019 недоїмка позивача виникла через несплату ЄСВ:

ФОП з незалежною професійною діяльністю в сумі 1890,83 грн. терміном сплати до 19.07.2018;

ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 терміном сплати до 19.10.2018;

ФОП з незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн. терміном сплати до 19.10.2018;

ФОП на спрощеній системі оподаткування в сумі 2457,18 терміном сплати до 21.01.2019;

ФОП з незалежною професійною діяльністю в сумі 2457,18 грн. терміном сплати до 21.01.2019;

Нараховано самостійно згідно декларації № 10540 від 01.04.2019 в сумі 918,06 грн. по строку сплати 01.04.2019;

ФОП з незалежною професійною діяльністю в сумі 2754,18 грн. терміном сплати до 19.04.2019.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА Й АКТИ, ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Статтею 92 Конституції України передбачено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення і виключно законами України встановлюються, зокрема, система оподаткування, податки і збори.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом № 2464-VI.

Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску (частина друга статті 2 Закону № 2464-VI).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Пунктами 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VІ установлено, що платниками єдиного внеску є: фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до частини другої статті 5 Закону № 2464-VI узяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Взяття на облік платників єдиного внеску, зазначених, зокрема, у пунктах 4, 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, здійснюється органом доходів і зборів із внесенням відповідних відомостей до реєстру застрахованих осіб (частина друга статті 5 Закону № 2464-VI).

Питання взяття на облік, внесення змін до облікових даних та зняття з обліку платників єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у територіальних органах ДФС, надання контролюючим органам відомостей про зміну класу професійного ризику виробництва Фондом соціального страхування за період до 01 січня 2016 року, надання Пенсійному фонду України та фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про взяття на облік/зняття з обліку платників єдиного внеску визначаються Порядком № 1162 (пункт 2 розділу І Порядку № 1162).

Порядок поширюється на платників єдиного внеску, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI (пункт 3 розділу І Порядку № 1162).

Взяття на облік юридичних осіб (їх відокремлених підрозділів) та фізичних осіб - підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, як платників єдиного внеску підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру, яка надсилається (видається) цим юридичним особам (відокремленим підрозділам) та фізичним особам - підприємцям у порядку, встановленому Законом України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон № 755-IV) (пункт 4 розділу ІІ Порядку № 1162).

Взяття на облік платників єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом здійснюється за місцезнаходженням чи місцем проживання у день отримання від них заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ згідно з додатком 1, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску (члена фермерського господарства) за формою № 12-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 1 розділу ІІІ Порядку №1162).

Платники єдиного внеску, зазначені в пункті 5 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI, подають заяву за формою № 1-ЄСВ (додаток 1) протягом 10 календарних днів після державної реєстрації незалежної професійної діяльності у відповідному уповноваженому органі та отримання документа, що підтверджує право фізичної особи на ведення незалежної професійної діяльності (пункт 2 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Платникам єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону № 755-IV, контролюючим органом наступного робочого дня з дня взяття на облік безоплатно надсилається (вручається) повідомлення про взяття їх на облік за формою № 2-ЄСВ згідно з додатком 2 до цього Порядку (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 1162).

Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, користувачами цього реєстру є органи доходів і зборів та фонди загальнообов`язкового державного соціального страхування (абзац третій частини першої статті 20 Закону № 2464-VI).

Відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, подаються безпосередньо зазначеними особами (абзац третій частини другої статті 20 Закону № 2464-VI).

Порядок організації ведення реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та порядок надання інформації з реєстру застрахованих осіб визначається Положенням № 10-1.

З метою забезпечення обробки інформації в реєстрі застрахованих осіб для кожної застрахованої особи автоматично створюється облікова картка, якій присвоюється номер облікової картки (пункт 1 розділу ІІІ Положення № 10-1).

Облікова картка відкривається в разі, зокрема, надходження у складі звітності відомостей про суми нарахованого доходу та єдиного внеску фізичних осіб - підприємців, осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; в інших випадках, передбачених Законом № 2464-VI (пункт 2 розділу ІІІ Положення № 10-1).

За змістом пункт 2 розділу ІV Положення № 10-1 до облікових карток реєстру застрахованих осіб вносяться відомості про фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до законодавства, та інша інформація, необхідна для обчислення, призначення та здійснення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, зокрема відомості про фізичних осіб - підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність; відомості про нарахування страхових внесків та єдиного внеску фізичними особами - підприємцями та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.

Процедуру, форму, строки подання звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску до ДФС України, яка є центральним органом виконавчої влади, що реалізує, зокрема, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, її територіальних органів, визначає Порядок № 435.

Пунктом 16 розділу ІV Порядку № 435 передбачено, що фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі звіти щодо сум нарахованого єдиного внеску (додаток 5).

ОЦІНКА АРГУМЕНТІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ

Спірним питанням у межах цієї справи є наявність в позивача обов`язку сплати єдиного внеску за двома підставами: як фізичною особою - підприємцем, яка перебуває на спрощеній системі оподаткування, та особою, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у тому числі з того ж самого виду діяльності за КВЕД.

В ході розгляду справи судом встановлено, що позивач до січня 2019 року включно перебувала на обліку в ГУ ДФС у Донецькій області як фізична особа - підприємець, що підтверджується відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Позивач є особою, що здійснює незалежну професійну діяльність на підставі свідоцтва на зайняття адвокатської діяльності, заяви про взяття на облік платника єдиного внеску за формою № 1-ЄСВ позивачем не надавалося.

Протягом 2018-2019 років відповідачем в обліковій картці позивача відображено нарахування позивачу щоквартально єдиного соціального внеску як фізичній особі-підприємцю, що перебуває на спрощеній системі оподаткування (до січня 2019 року) та фізичній особі-підприємцю, що здійснює незалежну професійну діяльність.

Зазначена справа із врахуванням встановлених судом обставин має типові ознаки властиві зразковій справі № 520/3939/19 (провадження Пз/9901/10/19), що розглядалася Верховним судом України, зокрема:

- позивач перебуває на обліку контролюючого органу як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як фізичної особи-підприємця та як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність;

- контролюючим органом встановлено за власною ініціативою платнику єдиного внеску фізичній особі-підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності, що обумовило виникнення в останнього обов`язку сформувати та подати до органів доходів і зборів окремий звіт;-

- визначення статусу «фізичної особи-підприємця з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності» на рівні підзаконних нормативно-правових актів;

- можливість подвійного нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за результатами здійснення одного й того ж виду господарської діяльності: як підприємницької, так і незалежної професійної діяльності.

В ході розгляду зразкової справи № 520/3939/19 Верховний Суд дійшов висновків, які в силу вказівок ст. 291 Кодексу адміністративного судочинства України мають враховуватися судом першої інстанції під час розгляду типових справ, та полягають в нижче викладеному.

За наявного існуючого правового регулювання взяття та перебування на обліку платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця з ознакою провадження незалежної професійної діяльності не передбачено. Взяття контролюючим органом на облік особи як платника єдиного внеску - фізичної особи-підприємця (пункт 4 частини першої статті 4 Закону № 2464-VI) та внесення відомостей до реєстру застрахованих осіб унеможливлює нарахування єдиного внеску за іншим типом платника без прийняття відповідних рішень і внесення змін щодо попереднього обліку особи у спосіб, визначений Законом і підзаконними нормативно-правовими актами. Підзаконний нормативно-правовий акт спеціальної облікової політики в частині визначення такої категорії платників єдиного внеску, як фізична особа-підприємець з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності не відповідає статті 4 Закону №2464-VI. Зміна контролюючим органом обліку особи платника єдиного внеску в спосіб, не встановлений Законом або встановлений підзаконним нормативно-правовим актом, який не відповідає Закону в цій частині, та нарахування на підставі таких дій єдиного внеску, суперечить принципам законності та належного врядування. В постанові Верховного суду зазначено, що встановлена підзаконним нормативно-правовим актом процедура обліку платників єдиного внеску в частині визначення видів платників єдиного соціального внеску суперечить Закону № 2464-VI, тому немає підстав вважати, що дії органу, який використовував таку процедуру, узгоджуються з принципом належного врядування, оскільки надано перевагу приписам нормативно-правового акта, нижчому за ієрархією від указаного Закону.

В постанові по справі № 520/3939/19 зазначено, що застосовані у зразковій справі норми права свідчать про те, що фізична особа - підприємець та особа, яка провадить незалежну професійну діяльність, є різними платниками єдиного внеску. Законом № 2464-VI не передбачається порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами - підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

При цьому аналіз пунктів 1, 2 розділу ІІІ Порядку № 1162 вказує на те, що цим Порядком не передбачено для контролюючого органу можливості самостійно взяття на облік як платників єдиного внеску осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, шляхом встановлення ознаки незалежної професійної діяльності. Взяття такої особи на облік платників єдиного внеску можливе виключно за наявності заяви такої особи.

Враховуючи висновки зразкової справи, викладені в рішенні Верховного Суду від 02.09.2019 та враховуючи відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про надання позивачем заяви за формою № 1-ЄСВ до контролюючого органу, суд дійшов висновку про невідповідність дій ГУ ДФС у Донецькій області щодо самостійного встановлення позивачу як фізичній особі - підприємцю ознаки незалежної професійної діяльності до ІКП з КБК 71040000 приписам Порядку № 1162, якими визначено процедуру взяття на облік платників єдиного внеску.

Право контролюючого органу взяти на облік як платника єдиного внеску особу, яка провадить незалежну професійну діяльність і не перебуває на такому обліку закріплене в пункті 4 розділу VI Порядку № 1162, може бути реалізоване виключно в разі подання цією особою відповідної заяви.

Оскільки позивач не надавав відповідної заяви про взяття на облік платників єдиного внеску як особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, та відповідно не надає звітності як такий платник, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно встановив позивачу як платнику єдиного внеску (фізичній особі - підприємцю) ознаку незалежної професійної діяльності та нарахував на цій підставі єдиний внесок.

Судом встановлено, що відповідачем в обліковій картці позивача відображено нарахування єдиного внеску як фізичній особі-підприємцю з ознакою здійснення незалежної професійної діяльності за 1квартл 2018 року в сумі 2457,18 грн., за 2 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн., за 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн., за 4 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн. та 1 квартал 2019 року в сумі 2754,18 грн. за відсутності на те підстав. Із врахуванням викладеного вище та відомостей облікової картки станом на день формування спірної вимоги, суд дійшов висновку про безпідставне визначення відповідачем станом на 30.04.2019 суми недоїмки позивача в сумі 12582,90 грн. Відтак, визначена відповідачем сума недоїмка у спірній вимозі є необґрунтованою, дії відповідача щодо формування спірної вимоги про сплату боргу (недоїмки), є протиправними, порушують майнові права та інтереси позивача, а тому вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-405608-46 від 13.05.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

Отже, позовні вимоги про скасування вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до частини першої 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 768,40 грн., враховуючи що та наведене вище суд присуджує цю суму на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

З огляду на викладене вище, на підставі положень закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 291 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (87526, Донецька обл., місто Маріуполь, вулиця 130 Таганрозької дивізії, будинок 114, ) про скасування вимоги, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про сплату боргу № Ф-405608-46 від 13.05.2019.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення складено 14.01.2020.

Суддя А.С. Михайлик