Справа № 160/9889/19
Суддя: Шлай А.В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

10 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9889/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Кругового О.О.,

перевіривши на відповідність вимогам Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 р. в адміністративній справі №160/9889/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, про визнання бездійства протиправними і про зобовязання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 р. позовну заяву ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 25 листопада 2019 р. була подана апеляційна скарга, яка ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 09 грудня 2019 р. залишена без руху з підстави недотримання вимог, встановлених статтею 296 Кодексу адміністративного судочинства України, в зв`язку з несплатою судового збору.

Отримання ОСОБА_1 24 грудня 2019 р. копії зазначеної ухвали підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

На виконання ухвали про залишення апеляційної скарги без руху 03 січня 2020 р. до Третього апеляційного адміністративного суду від ОСОБА_1 надійшла заява про звільнення його від сплати судового збору та відкриття провадження у справі. До заяви додано довідку Тернівського Управління праці та соціального захисту населення м. Кривого Рогу від 02 грудня 2019 р. №10973 про суму отриманої ним компенсації по догляду за інвалідом 1 групи у період з листопада 2017 року по жовтень 2019 року.

Розглянувши доводи, наведені скаржником у заяві, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору з огляду на наступне.

За приписами статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

У розумінні приписів статті 8 Закону України № 3674-VІ відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, звільнення його від сплати може мати місце за наявності виключних обставин. При цьому скаржник має довести існування фінансових труднощів.

Надана ОСОБА_1 довідка засвідчує обставину отримання ним компенсації, як особі, яка доглядає за інвалідом 1 групи, але не підтверджує скрутного майнового стану скаржника та не спроможності сплати судового збору за подання апеляційної скарги, оскільки вона не містить інформації про відсутність інших джерел доходу.

Щодо доводів ОСОБА_1 про можливість отримання судом інформації про його дохід, колегія суддів зазначає наступне.

Положенням пункту 1 частини 2 статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. У зв`язку із цим обставини, пов`язані небажанням сторони сплатити судовий збір, а також небажання доводити факт неспроможності сплати судового збору, не можуть вважатися достатньою підставою для звільнення від такої сплати.

Відповідно до статей 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом; судовий збір включається до складу судових витрат; платники судового збору - це громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення.

Таким чином, судові витрати - це передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати - це витрати держави, які вона несе у зв`язку із вирішенням конкретної справи.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини за якою вимога сплатити судовий збір не порушує право заявників на доступ до правосуддя, оскільки судовий збір є певним законним обмежувальним заходом, який є формою регулювання доступу до суду, а також попередження подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів. Таке обмеження не може розглядатись як таке, що саме по собі суперечить пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована згідно із Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР та набрала чинності для України 11 вересня 1997 р., який гарантує кожному право на розгляд його справи судом.

Отже, обов`язок сплати судового збору, встановлений відповідно до закону, має законну мету, та саме заявник має довести неспроможність сплати ним судового збору. Застосування згідно із законом процесуальних обмежень у формі обов`язку сплати судового збору не позбавляє скаржника можливості доступу до суду та не ускладнює йому цей доступ.

Наведена правова позиція висловлена Верховний Судом в ухвалах від 26 грудня 2018 р. у справі №215/3225/17(2-а/215/131/17), адміністративне провадження №К/9901/68587/18; від 09 квітня 2019 р. у справі № 212/8253/18(2-а/212/155/18), адміністративне провадження №К/9901/8872/19; від 07 березня 2019 р. у справі №160/9117/18 адміністративне провадження №К/9901/5340/19.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до частини 2 статті 298 Кодексу адміністративного судочинства України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Згідно пункту 1 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У зв`язку з тим, що недоліки апеляційної скарги скаржником не усунуті, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 р. підлягає поверненню заявнику.

Керуючись статтями 169, 298 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 листопада 2019 р. в адміністративній справі №160/9889/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Тернівської районної у м.Кривий Ріг ради, про визнання бездійства протиправними і про зобовязання вчинити дію та пригягти до відповідальності - повернути заявнику.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили 10 січня 2020 р. та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - суддя А.В. Шлай

суддя Т.С. Прокопчук

суддя О.О. Круговий