Справа № 824/1369/19-а
Суддя: Левицький Василь Костянтинович
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р. м. Чернівці справа № 824/1369/19-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Левицький В.К., розглянув у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії з 01.07.2014 р. по 09.12.2018 р. в порядку спадкування за померлого ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області нарахувати та виплатити недоотриману пенсію з 01.07.2014 р. по 09.12.2018 р. у порядку спадкування після смерті померлого 09.12.2018 р. ОСОБА_2 , надавши ще раз відповідь Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, де вказати суми недоотриманої пенсії ОСОБА_2 з 01.07.2014 р. по 09.12.2018 р.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначала, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 р. батька ОСОБА_2 вона стала спадкоємцем його майна, до якого відноситься недоотримана пенсія ОСОБА_2 .

У серпні 2019 р. вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила повторно розглянути запит Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори та надати інформацію про наявний розмір пенсії її батька ОСОБА_2 з 01.07.2014 р. по 09.12.2018 р.

За результатами розгляду звернення, відповідачем 09.10.2019 р. надана відмова у виплаті недоотриманої пенсії, оскільки за період з 01.07.2014 р. по 09.12.2018 р. ОСОБА_2 пенсія не нараховувалась і не виплачувалась.

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернулася до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 р. відкрито провадження по справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Цією ж ухвалою витребувано з Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області письмові докази по справі. Крім того, вказаною ухвалою залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сьому Харківську міську державну нотаріальну контору.

Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити в задоволенні позову та зазначало, що на підставі роз`яснення Пенсійного фонду України на адресу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори направлено лист, в якому повідомлено щодо наявності недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за період з 26.08.2016 р. по 31.12.2018 р.

З огляду на наведене відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позову.

Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора на адресу суду направила заяву щодо розгляду справи за її відсутності. Правом, передбаченим ст. 165 КАС України, третя особа не скористалася, письмові пояснення з викладенням своїх аргументів і міркувань на підтримку або заперечення проти позову не надала.

Ухвалами Чернівецького окружного адміністративного суду від 18.12.2019 р. витребувано додаткові докази з Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори, Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

14.03.2019 р. Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області зареєстровано смерть ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Брянка, Луганської області, Україна, про що складено актовий акт № 4059 від 14.03.2019 р. Наведена обставина підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 14.03.2019 р. (а.с. 33, 111, 113, 114, 117 - 119).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 23.01.1963 р., ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) (а.с. 36, 37, 120, 121, 122, 124).

16.03.2019 р. ОСОБА_1 звернулася із заявою до Десятої Харківської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом на спадкове майно після смерті її батька ОСОБА_2 (а.с. 109).

Вказана заява зареєстрована 16.03.2019 р. в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 432, спадкова справа № 167/2019 р., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) (а.с. 115, 116).

21.08.2019 р. Сьома (попередня назва Десята) Харківська міська державна нотаріальна контора направила на адресу позивача лист, в якому повідомила, що вона є спадкоємцем майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 р. батька, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований в АДРЕСА_2 . В листі також зазначено, що заяв від інших спадкоємців не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с. 105).

З матеріалів справи видно, що на підставі запиту, 19.04.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області направило на адресу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори відповідь, в якій повідомило, що станом на 17.04.2019 р. запит на вивантаження електронної пенсійної справи ОСОБА_2 для поновлення виплати пенсії не надходив. Згідно електронної бази даних ОСОБА_2 забезпечений пенсією по управлінню Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області по 30.06.2014 р. Крім того, у відповіді зазначено, що повідомити суму недоотриманої пенсії ОСОБА_2 немає можливості (а.с. 108, 112).

04.07.2019 р. Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора звернулася із запитом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, в якому просила повідомити про наявність недоотриманої пенсії на ім`я ОСОБА_2 (а.с. 110).

За результатами розгляду запиту, 06.08.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори листа за вих. № 23195/14, в якому повідомило, що громадянин ОСОБА_2 за життя не звертався за відновленням виплати пенсії до управління, а тому підстав для нарахування та виплати недоотриманої пенсії згідно винного законодавства немає (а.с. 106).

26.08.2019 р. позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просила повторно розглянути запит Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори від 04.07.2019 р. та надати інформацію про повний розмір пенсії з 01.07.2017 р. по 09.12.2018 р. (а.с. 22 - 24).

12.09.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області направило на адресу позивача лист за вих. № 26450/14, в якому повідомило про відсутність підстав для нарахування та виплати недоотриманої пенсії ОСОБА_2 (а.с. 64).

Вважаючи відмову в нарахуванні та виплати недоотриманої пенсії протиправною, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Крім того, судом встановлено, що 27.11.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в доповнення до листа № 23195/14 від 06.08.2019 р. направило на адресу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори лист за вих. № 32991/14, в якому повідомило, що сума недоотриманої пенсії за період з 26.08.2016 р. (звернення 26.08.2019 р. гр. ОСОБА_1 щодо надання розміру недоотриманої пенсії для включення до спадкової справи) по 31.12.2018 р. (місяць смерті гр. ОСОБА_2 ) склала 233421,12 грн (а.с. 103).

16.12.2019 р. Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області в доповнення до листа № 23195/14 від 06.08.2019 р. направило на адресу Сьомої Харківської міської державної нотаріальної контори лист за вих. № 35043/14, в якому повідомило, що сума недоотриманої пенсії за період з 26.08.2016 р. (звернення 26.08.2019 р. гр. ОСОБА_1 щодо надання розміру недоотриманої пенсії для включення до спадкової справи) по 31.12.2018 р. (місяць смерті гр. ОСОБА_2 ) склала 233421,12 грн. Крім того, в листі зазначено, що лист № 32991/14 від 27.11.2019 р. вважати недійсним (а.с. 101).

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 р. № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначаються принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з вимогами ст. 1 Закону № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закон № 1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Положенням ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно ч. 1 ст. 18 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні" від 16.12.1993 р. № 3721-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин), право на пенсію за віком має кожний громадянин похилого віку, який досяг пенсійного віку і має необхідний страховий стаж. Це право обумовлено трудовим внеском і не обмежується будь - якими обставинами, включаючи наявність інших доходів. Порядок і умови пенсійного забезпечення громадян похилого віку встановлюється Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стаття 4 Закону № 1058-IV визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що він регулює відносини, які виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом, зокрема, визначаються порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням, порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Згідно ст. 46 Закону № 1058-IV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 Закону № 1058-IV, пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV передбачено, що виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється у разі смерті пенсіонера.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Статтею 1219 ЦК України передбачені права та обов`язки особи, які не входять до складу спадщини, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: особисті немайнові права; право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд також зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 91 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 р. № 1788-XII (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Згідно ст. 52 Закону № 1058-IV сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 р., визначено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника. Непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера. Члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

При цьому, для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

Отже, ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. 2, 3 ст. 52 Закону № 1058-IV теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю, тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Приміром, недоотримана пенсія померлого пенсіонера виплачується як пенсія членам його сім`ї за умови, якщо саме ці суб`єкти правовідносин звернулися за її виплатою упродовж шести місяців з дня відкриття спадщини, а якщо у цей проміжок часу не звернулися, сума недоотриманої пенсії набирає іншої правової якості - переходить у спадщину, яку члени сім`ї та/або інші особи, але вже як спадкоємці, можуть отримати її як спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 призначено пенсію за віком, у зв`язку з чим йому було видано пенсійне посвідчення № від 02.02.2010 р. серії ААЕ № 591507.

Згідно інформації Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області наведеної в листі від 19.04.2019 р. № 6594/03-02, ОСОБА_2 був забезпечений пенсією по управлінню Пенсійного фонду України в м. Брянці Луганської області по 30.06.2014 р. (а.с. 108).

Судом також встановлено, що батько позивача ОСОБА_2 недоотримав пенсійні виплати не з власної вини, а внаслідок того, що проживав в районі проведення антитерористичної операції - м. Брянка, Луганської області.

Місто м. Брянка, Луганської області внесена до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, додаток 1 до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" від 15.04.2014 р. № 1207-VII (далі - Закон № 1207-VII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 5 Закону № 1207-VII, Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Керуючись наведеним вище суд вважає, що оскільки пенсія ОСОБА_2 не нараховувалася та не виплачена з 01.07.2014 р. з незалежних від пенсіонера причин, відтак необхідно застосовувати приписи ч. 2 ст. 46 Закону № 1058-IV в частині виплати пенсії за минулий час без обмеження будь-яким строком.

За таких обставин суд вважає, що позивач, як спадкоємець за законом, має право на суму пенсії, яка недоотримана спадкодавцем за життя.

Беручи до уваги наведене, суд вважає, що відповідач протиправно, без урахування всіх обставин справи відмовив позивачу у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії з 01.07.2014 р. в порядку спадкування за померлого ОСОБА_2 . Відтак, суд визнає протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії з 01.07.2014 р. по 31.12.2018 р. в порядку спадкування за померлого ОСОБА_2 .

Стосовно посилання відповідача на проведення нарахування сум недоотриманої пенсії, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи видно, що на підставі листа-роз`яснення Пенсійного фонду України від 20.11.2019 р. № 2800-030202-9/35357, відповідачем проведено розрахунок суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 26.08.2016 р. по 31.12.2018 р. Згідно вказаного розрахунку сума недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 склала 233421,12 грн (а.с. 73, 75).

Із змісту відзиву на позовну заяву та листів від 27.11.2019 р., 16.12.2019 р. видно, що відповідач провів розрахунок суми недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 за період з 26.08.2016 р. по 31.12.2018 р. виходячи з того, що позивач звернулася 26.08.2019 р. щодо надання розміру недоотриманої пенсії для включення до спадкової справи по 31.12.2018 р. (місяць смерті гр. ОСОБА_2 ).

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У відзиві на позов відповідач посилався на обставини та докази, які не були покладені в основу відмови позивачу у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої, а тому, враховуючи приписи ч. 2 ст. 77 КАС України, є недоречними посилання відповідача на ці обставини у відзиві на позов.

Судом встановлено, що під час прийняття відмови позивачу у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії в порядку спадкування за померлого ОСОБА_2 відповідач не враховував наведені у відзиві обставини, а тому, на думку суду, відповідач, в силу вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не може посилатися на вказані докази під час розгляду справи по суті.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірність дій щодо відмови позивачу у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 ст. 245 КАС України наведено перелік рішень, які суд може прийняти у разі задоволення позову.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. У випадку, визначеному п. 4 ч. 2 цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 3-4 ст. 245 КАС України).

Із змісту вказаних норм видно, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин у випадку, якщо своїми незаконними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкт владних повноважень порушує такі права, свободи та інтереси осіб. Приблизний перелік способів захисту порушеного права в адміністративному судочинстві встановлено ст. 245 КАС України.

Статтею 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи повноваження суду при вирішенні справи, закріплені в ст. 245 КАС України та протиправність дій відповідача щодо відмови у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії, обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову повністю та зобов`язує відповідача повторно розглянути питання про нарахування та виплату позивачу недоотриманої пенсії з 01.07.2014 р. по 31.12.2018 р. у порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_2 .

При цьому суд звертає увагу відповідача, що під час повторного розгляду питання про нарахування та виплату позивачу недоотриманої пенсії, він зобов`язаний врахувати правовий висновок суду, наведений в даній справі.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи видно, що за подання вказаного позову позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1536,80 грн, що підтверджується квитанціями № 81828 та № 81840 від 06.11.2019 р. (а.с. 6, 7).

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1536,80 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 139, 243, 245, 246 та 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області щодо відмови ОСОБА_1 у нарахуванні та виплаті суми недоотриманої пенсії за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2018 р. в порядку спадкування за померлого ОСОБА_2 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області повторно розглянути питання про нарахування та виплату ОСОБА_1 недоотриманої пенсії з 01.07.2014 р. по 31.12.2018 р. у порядку спадкування після смерті померлого ОСОБА_2 .

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області судові витрати (судовий збір) в сумі 1536,80 грн.

Згідно ст. 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до ст. ст. 293, 295 КАС України рішення суду першої інстанції може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Чернівецький окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його складання.

Повне найменування учасників прави:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (вулиця Кобилянської Ольги, будинок 1/Площа Центральна, будинок 3, місто Чернівці, );

третя особа - Сьома Харківська міська державна нотаріальна контора (м. Харків, вул. Бакуліна, будинок 1, ).

Суддя В.К. Левицький