Справа № 317/3668/19
Суддя: Нікітін В. В.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/317/9/2020
Справа № 317/3668/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Нікітіна В.В., за участі секретаря Московкіної І.С., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Смолія Андрія Олександровича, про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Смолія Андрія Олександровича, про визнання незаконною та скасування постанови серії ЕАк № 1763630.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18.11.2019 інспектором УПП в Запорізькій області ДПП НП України Смолієм А.О. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі ЕАк № 1763630, за ч. 6 ст. 121 КУпАП, відповідно до якої позивач порушив вимогу п. 2.9в ПДР України. При цьому, інспектор не врахував зауваження позивача щодо відсутності своєї вини в тому, що задній номерний знак його автомобіля не освітлювався, оскільки ця несправність виникла під час руху транспортного засобу і він не міг її виявити самостійно. До моменту виїзду на роботу підсвітка працювала в штатному режимі.

Позивач не згодний зі складеною постановою, вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з закриттям провадження в адміністративній справі.

Позивачем до суду подано заяву, в якій він просив розглянути справу без його участі. На задоволенні позову наполягає.

Відповідач до суду не прибув, відзиву на позовну заяву не направив.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 205 КАС України, суд вважає можливим провести судовий розгляд даної справи, оскільки неявка належним чином повідомленого відповідача, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Дослідивши матеріали справи та враховуючи пояснення сторін, що містяться в поданих ними документах, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 18 листопада 2019 року інспектором УПП в Запорізькій області ДПП Смолієм А.О. винесено постанову серії ЕАк № 1763630 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

За змістом вказаної постанови, поліцейський встановив, що водій ОСОБА_1 18.11.2019 о 18 год. 05 хв. керував транспортним засобом ЗАЗ 1105 НОМЕР_1 в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком, чим порушив вимоги п. 2.9.в Правил дорожнього руху України.

Оцінюючи наведене, суд зазначає, що у відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Конституція України, відповідно до положень статті 3 Закону України «Про Національну поліцію», є однією з правових основ діяльності поліції.

Частина перша статті восьмої Закону України «Про Національну поліцію» конкретизує наведений вище принцип законності, що викладений в ч. 2 ст. 19 Конституції України - поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) та ін.

Предметом оскарження в даній справі є постанова в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 283 КУпАП передбачає, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд не може погодитись з доводами позивача ОСОБА_1 щодо незаконності постанови відповідача, оскільки сам факт керування транспортним засобом в темну пору доби з неосвітленим номерним знаком не спростовується.

В той же час, суд вважає, що відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не в повній мірі було дотримано вимоги КпАП України щодо обставин скоєння ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 122 КпАП. України.

Так, статтею 280 КпАП України встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та ін.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувався. Обставини скоєння ним правопорушення, на думку суду, свідчать про низьку суспільну небезпечність допущеного порушення. Будь-якої шкоди адміністративним правопорушенням завдано не було.

Всі ці обставини не були враховані відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови.

Відповідно до статті 22 КпАП України при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає наявними вищевказані підстави для застосування положень статті 22 КпАП України.

Таким чином, суд вважає можливим обмежитись усним зауваженням ОСОБА_1 та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України.

Суд також враховує Рішення Конституційного Суду України по справі № 1-6/2015 (№ 3рп/2015) від 08 квітня 2015 року щодо можливості оскарження рішення місцевого загального суду, прийнятого в справах, визначених ст. 1712 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Смолія Андрія Олександровича (69057, м. Запоріжжя, вул. Олександра Матросова, буд. 29) про визнання незаконною та скасування постанови задовольнити частково.

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 22, ч. 2 ст. 284 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду (49005, м. Дніпро, вул. Василя Жуковського, 23) через Запорізький районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Нікітін