Справа № 480/4571/19
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 січня 2020 р. Справа № 480/4571/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області (далі по тексту - Зарічний ВДВС ГТУЮ у Сумській області), в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову ВП № 51434822 від 16.11.2016 про стягнення виконавчого збору в сумі 4979,05 доларів США.
16.11.2016 у зв`язку із закінченням виконавчого провадження № 51434822 за заявою стягувача, державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 4979,05 доларів США. Позивач зазначає, що про існування як постанови про відкриття виконавчого провадження так і постанови про стягнення виконавчого збору вона не знала до листопада 2019 року, оскільки зазначені рішення позивачу не надсилались та не були отримані нею, про відкриття виконавчого провадження № 51434822 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса № 3138 вона повідомлена не була.
Також позивач зазначає, що державним виконавцем не було вчинено жодних дій з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса, коштів ніяких не стягнуто, майно позивача не реалізовувалось, що виключає можливість стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу із зазначенням пункту про виведення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.
06.07.2018 відкрито виконавче провадження № 56720962 з примусового виконання постанови про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору, копія якої була направлена позивачу рекомендованим відправленням.
Ухвалою суду від 11.11.2019 вказану позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви у встановлений строк.
Ухвалою від 25.11.2019 відкрито провадження, розгляд справи ухвалено проводити з урахуванням особливостей розгляду даної категорії справ, передбачених ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.
Представники сторін у судове засідання 08.01.2019 не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Фіксування судового засідання по справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд визнає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Із тексту копії цієї постанови слідує, що боржнику надано строк до семи днів з моменту винесення постанови самостійного виконання рішення.
16.11.2016, у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 виконавчого напису в добровільному порядку, державним виконавцем прийнято постанову про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в розмірі 4979,05 доларів США (а.с. 82 ).
27.06.2018 на підставі заяви представника ПАТ "Альфа-банк" про повернення виконавчого напису від 26.02.2016 № 3138 без виконання, державним виконавцем прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 104).
Пунктом 3 резолютивної частини зазначеної постанови виконавчий збір і витрати виконавчого провадження винесено в окреме провадження.
Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст. 10 Закону України "Про виконавче провадження" заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.
Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону на підставі документів, передбачених ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження".
Виконавче провадження № 51434822 було відкрито державним виконавцем 16.06.2016 тобто до набрання чинності Законом України "Про виконавче провадження" в редакції від 02.06.2016 № 1404-VIII, що набрав чинності 05.10.2016, а саме за нормами Закону від 21.04.1999 № 606-XIV.
Так, відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.
Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.
У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.
Згідно з ч. 5 вказаної статті копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.
Досліджені судом копії матеріалів виконавчого провадження № 51434822, надані державним виконавцем, містять докази направлення ОСОБА_1 постанови від 16.06.2016 про відкриття виконавчого провадження, однак докази отримання зазначеної постанови позивачем відсутні.
В подальшому, рішення у виконавчому провадженні № 51434822 приймались державним виконавцем за нормами Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, який набрав чинності 05.10.2016.
Так, згідно з п. 7 Розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.
Так, державним виконавцем прийнято спірну постанову від 16.11.2016 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 4979,05 доларів США.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції на момент прийняття постанови про стягнення виконавчого збору) копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.
Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Достовірних доказів отримання ОСОБА_1 постанови від 16.11.2016 про стягнення виконавчого збору в матеріалах справи не мається.
Верховний Суд в рішенні від 08.05.2018 по справі № 916/1605/15-г виклав таку правову позицію: відповідно до статті 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення зі стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.
Згідно з правовою позицією Верховного Суду України, яка відображена у постановах від 28.01.2015 по справі № 3-217-14 та від 15.11.2016 по справі № 21-5597а15, сплив строку, наданого для добровільного виконання рішення суду, сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов`язує стягнення виконавчого збору з боржника. Виконавчий збір стягується на підставі постанови державного виконавця, якщо боржником в установлений для цього строк рішення добровільно не виконано, а державним виконавцем вчинено дії, спрямовані на примусове виконання, які в цьому випадку не вчинялися.
Докази того, що вказана постанова була отримана позивачем також відсутні.
Виконавче провадження № 51434822 було розпочате у 2016 році та існувало до 2018 тобто майже два роки, відповідач не надав доказів щодо того, які саме виконавчі дії щодо примусового стягнення вчинялись протягом зазначеного строку.
Виконавче провадження № 51434822 було відкрито постановою від 16.06.2016, боржнику надано до 7 днів для добровільного виконання рішення. Натомість зі спливом п`яти місяців державним виконавцем були прийняті постанови про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, арешт майна боржника та направлено запити до відповідних установ щодо наявності майна боржника та доходів.
Після цього до 2018 року, тобто до моменту повернення виконавчого документа стягувачу, жодні реальні виконавчі дії ДВС не вчинялись.
Зважаючи на відсутність належних доказів того, що ОСОБА_1 була повідомлена про відкриття виконавчого провадження № 51434822 та подальші рішення по виконавчому провадженні, враховуючи той факт, що державний виконавець при ухваленні спірної постанови не пересвідчився в отриманні боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 16.06.2016 та надання йому строку добровільного виконання виконавчого напису нотаріуса № 3138, суд визнає, що позовні вимоги об`грунтовані і підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови задовольнити.
Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми від 16 листопада 2016 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору в сумі 4979,05 доларів США, прийняту в межах виконавчого провадження № 51434822.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал