Справа № 280/1891/19
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 грудня 2019 року м. Дніпросправа № 280/1891/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Лукманової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Новошицької О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМЕТ -2007" на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 в адміністративній справі №280/1891/19, ухвалене суддею Конишевої О.В., по справі за позовом Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМЕТ -2007" про надання дозволу на погашення боргу за реалізації майна, яке перебуває у податковій заставі,-

в с т а н о в и В:

У квітні 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДФС у Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМЕТ -2007", в якому позивач просив суд надати дозвіл на погашення всієї суми податкового боргу за рахунок реалізації майна, що належить такому платнику податків Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМЕТ -2007", яке перебуває у податковій заставі.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 адміністративний позов задоволено .

Рішення суду мотивовано тим, що на час розгляду даної справи податковий борг відповідачем не сплачено, заборгованість перед бюджетом не погашена, що підтверджується долученими до матеріалів справи довідками та витягами з інтегрованих карток платника податків.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що контролюючим органом не дотримана процедура погашення податкового боргу, визначена Податковим кодексом України, а також неправильно застасовано норми Податкового кодексу України, які регулюють процедуру погашення податкового боргу, що призвело до не правильного рішення справи. Крім того, судом першої інстанції надано дозвіл на погашення податкового боргу за рахунок майна яке перебуває в заставі.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції , Товариство з обмеженою відповідальністю "Будмет-2007", , зареєстроване як юридична особа з 21.12.2006, про що внесено запис в Єдиному державному реєстрі про включення до Єдиного державного реєстру відомостей про юридичну особу за №0016904.

Станом на 18.04.2019 ТОВ "Будмет-2007" має податковий борг перед бюджетом та складається з:

- податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, що виник на підставі податкової декларації з плати за землю № від 17.02.2018 суми боргу 735711,49 грн.; податкової декларації з плати за землю № від 19.02.2018 суми боргу у розмірі 1151854,59 грн., податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2018 про нарахування штрафних санкцій у сумі 706,00 грн; податкового повідомлення-рішення № від 29.08.2018 про нарахування штрафних санкцій у сумі 88,96 грн. та нарахованої пені у загальному розмірі 37,89 грн.

- податкового боргу з земельного податку з юридичних осіб, що виник на підставі податкового розрахунку земельного податку № від 17.02.2015 у розмірі 30023,55 грн. та нарахованої пені к розмірі 293,92 грн.

Загальна сума заборгованості ТОВ "Будмет-2007" з орендної плати з юридичних осіб складає 1918716,40 грн.

ГУ ДФС у Запорізькій області з метою стягнення податкового боргу направлялись до Запорізького окружного адміністративного суду позови про стягнення з рахунків податкового боргу.

На підставі рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.02.2018 по справі №808/3075/17 та від 06.07.2018 по справі №808/1767/28 Головним управлінням ДФС у Запорізькій області вжилися заходи щодо стягнення коштів з рахунків платника податків у всіх банках, обслуговуючого ТОВ "Будмет-2007".

В подальшому, контролюючим органом з метою виконання рішення суду та стягнення у дохід держави суми податкового боргу з Товариства з обмеженою відповідальністю "Будмет-2007" на адреси банків, які обслуговують боржника, ГУ ДФС у Запорізькій області надіслано інкасові доручення (розпорядження) до АТ "Метабанк" №10 від 25.01.2019 та АКБ "Індустріалбанк" №09_25 від 25.01.2019, які були повернуті без виконання у зв`язку з відсутністю грошових коштів на рахунках боржника.

У відповідності до цього, на підставі рішення про опис у податкову заставу №477 від 06.07.2017 було проведено опис майна ТОВ "Будмет-2007", про що свідчить акт опису майна №4/25 від 04.12.2017 та на підставі рішення про опис майна у податкову заставу №1186 від 01.12.2017 було проведено опис майна ТОВ "Будмет-2007", про що свідчить акт опису майна №3/29 від 12.12.2017.

Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Положеннями підпункту 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Порядок стягнення податкового боргу платників податків врегульовано статтями 95-99 Податкового кодексу України, якими визначено, у тому числі, перелік заходів, що можуть вживатися контролюючим органом до платника податків із метою погашення податкового боргу, зокрема, стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до статті 95 Податкового кодексу України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.

Аналіз зазначених положень податкового законодавства свідчить про те, що закон передбачає два способи забезпечення погашення податкового боргу: шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків та шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі.

Кожен з цих способів застосовується податковим органом окремо та послідовно на підставі судового рішення. При цьому закон саме на податковий орган покладає певний обсяг повноважень та обов`язків по встановленню питань щодо можливості стягнення податкового боргу за рахунок коштів, які перебувають у власності платника податків (наявність банківських рахунків, достатність коштів на таких рахунках тощо), а також щодо опису майна в податкову заставу, за рахунок якого податковий борг може бути стягнений.

Пунктом 87.2 ст. 87 ПК України визначено, що джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Згідно пп. 87.3.1 п. 87.3 ст. 87 ПК України не може бути використані як джерела погашення податкового боргу платника податків майно платника податків, надане ним у заставу іншим особам (на час дії такої застави), якщо така застава зареєстрована згідно із законом у відповідних державних реєстрах до моменту виникнення права податкової застави.

Пунктом 88.1 ст. 88 ПК України передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу (п. 89.3 ст. 89 ПК України).

Статтею 88 ПК України, якою визначається зміст податкової застави, передбачено, що з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Відповідно до п. 89.8 ст. 89 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний безоплатно зареєструвати податкову заставу у відповідному державному реєстрі.

За змістом норм ст. 2 і 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV, державній реєстрації підлягають речові права, похідні від права власності на нерухоме майно, зокрема іпотека, а також заборона відчуження та арешт нерухомого майна, податкова застава, предметом якої є нерухоме майно, та інші обтяження.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про іпотеку» іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про Іпотеку» пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Вищий пріоритет - пріоритет встановлений раніше будь-якого іншого пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна. Нижчий пріоритет - пріоритет, встановлений пізніше пріоритету будь-якого інше пріоритету стосовно одного й того ж нерухомого майна.

Правовий аналіз наведених норм права у сукупності дає підстави для висновку, що пріоритет на задоволення вимог іпотекодержателя, право на яке виникло відповідно до іпотечного договору та зареєстроване у передбаченому законом порядку раніше, є вищим відносно пріоритету податкової застави, що виникла пізніше.

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 18.09.2018, номер 138117140 підтверджується, що 25.05.2017 р. в Державному реєстрі приватним нотаріусом Гавриленко Н.Ю. зареєстровано обтяження - іпотеку на нерухоме майно, що перелічене в актах опису майна від 04.12.2017 р. № 4/25 та від 12.12.2017 р. № 3/29. Підставою для такого обтяження нерухомого майно зазначено договір іпотеки від 25.05.2017 р., номер в Реєстрі 221.

Відповідно до Розділу 3 цього Іпотечного договору, дана іпотека є дійсною до припинення основного зобов`язання (повного виконання зобов`язання іпотекодавця за договором позики від 24.04.2017 р.). Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання; реалізації предмета стеки відповідно до цього договору; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки.

Оскільки ТОВ «Будмет-2007» (позичальник) не виконало станом на сьогоднішній день свої зобов`язання за основним договором (договором позики) перед кредитором - ОСОБА_1 , то договір іпотеки зберігає свою чинність, що відповідно виключає підстави для внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Вказане свідчить, що описане ГУ ДФС у Запорізькій області в податкову заставу згідно акта опису майна №3/29 від 12.12.2017 нерухоме майно, на той час було зареєстроване в іпотеку, що наразі не припинена, відтак, не могло бути джерелом погашення податкового боргу.

Згідно частини першої ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення повинно бути законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 202 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування постанови або ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи або питання, а так само розгляд і вирішення справи неповноважним судом; участь в ухваленні постанови судді, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; ухвалення чи підписання постанови не тим суддею, який розглянув справу.

Оскільки, судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, не з`ясовано усіх обставин в справі, що призвело до неправильного вирішення справи, в зв`язку з цим виникає необхідність у задоволенні апеляційної скарги та відповідно у скасуванні рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 року.

Керуючись ст.ст. 160, 167, 195, 196, 198, 202, 205, 207, 212, 254 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "БУДМЕТ -2007"» - задовольнити.

Постанову Запорізького окружного адміністративного суду від 20.06.2019 - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позову Головному управлінню ДФС у Запорізькій області.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова

суддя О.М. Лукманова