Справа № 640/4391/19
Суддя: Амельохін В.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Київ № 640/4391/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Амельохіна В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання адміністративну справу

за позовомПідприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна»
до проОфісу великих платників податків ДФС визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (далі по тексту - позивач) звернулось з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі по тексту - відповідач) з урахуванням збільшених позовних вимог про:

- визнання протиправними дії відповідача щодо включення позивача до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік;

- зобов`язання відповідача виключити позивача з Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік;

- визнання протиправним та скасування наказу від 12.04.2019р. №820 "Про проведення документальної планової перевірки ПІІ "Амік Україна".

Ухвалою суду від 19.03.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 18.04.2019р. прийнято до розгляду заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування наказу від 12.04.2019р. №820 "Про проведення документальної планової перевірки ПІІ "Амік Україна".

Ухвалою суду від 22.04.2019р. забезпечено адміністративний позов шляхом зупинення дії наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби «Про проведення документальної планової перевірки ПІІ «АМІК УКРАЇНА» № 820 від 12.04.2019р. до ухвалення рішення в адміністративній справі №640/4391/19.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.07.2019р. ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.04.2019р. залишено без змін.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю прийняття оскаржуваного наказу та включення позивача до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав правомірності прийняття оскаржуваного наказу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

Відповідно до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік, який затверджений в.о. Голови Державної фіскальної служби України О. Власовим 20.12.2018р. Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» включено в графік проведення планових перевірок на квітень 2019 року.

Офісом великих платників податків ДФС на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 статті 20, п. 77.4 статті 77, п. 82.1 статті 82 ПК України та згідно плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік 12.04.2019р. прийнято наказ №820 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ПІІ «Амік Україна»».

Позивач не погодився з оскаржуваним наказом та діями відповідача та звернувся з даним позовом до суду.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до пп. 19-1.1.1 п. 19-1.1 ст. 19-1 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу, як: здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Підпунктом 20.1.4. п. 20.1 ст. 20 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 75.1 ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За змістом пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Порядок проведення документальних планових перевірок, врегульовано ст. 77 ПК України.

Так, відповідно до п.п. 77.1, 77.2 ст. 77 ПК України, документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

До плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (а саме - Наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524).

Платники податків - юридичні особи, що відповідають критеріям, визначеним пунктом 43 підрозділу 4 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу, та у яких сума сплаченого до бюджету податку на додану вартість становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, а також самозайняті особи, сума сплачених податків яких становить не менше п`яти відсотків від задекларованого доходу за звітний податковий період, включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки. Зазначена норма не поширюється на таких платників податків у разі порушення ними статей 45, 49, 50, 51, 57 цього Кодексу.

Відповідно до розд. І Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.06.2015 №524 (в редакції, яка діяла на момент прийняття оскаржуваного наказу) проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Разом з проектом плану-графіка (коригування плану-графіка) формуються інформаційно-аналітичні довідки за кожним платником податків з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

Після остаточного узгодження проектів планів-графіків (коригування планів-графіків) територіальні органи ДФС надають департаментам аудиту та податків і зборів з фізичних осіб засобами автоматизованої інформаційної системи «Управління документами» плани-графіки (коригування планів-графіків) з відповідними додатками та обґрунтування підстав включення платника податків до плану-графіка (коригування плану-графіка).

При відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог статті 77 розділу ІІ Кодексу необхідним є врахування також вимог пункту 102.1 статті 102 розділу ІІ Кодексу в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог пункту 77.3 статті 77 розділу ІІ Кодексу в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

План-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Належну якість формування плану-графіка та його коригування забезпечує територіальний орган ДФС, який сформував план-графік (коригування плану-графіка).

Згідно розд. III Порядку до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

До плану-графіка включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

До підрозділу А насамперед включаються платники податків, які мають не менше трьох критеріїв високого ступеня ризику та обсяги доходів або обсяги постачання для… інших ГУ ДФС - дорівнюють або більше 20 млн. грн. (у розрахунку на рік).

Критерії відбору платників податків - юридичних осіб наведені у п. 5 розд. ІІІ Порядку, відповідно до якого до платників податків, зокрема:

1) з високим ступенем ризику відносяться ті платники, в яких:

рівень зростання податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень зростання доходів платника податків, що враховуються при визначенні об`єкта оподаткування;

рівень сплати податку на прибуток нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю; рівень сплати податку на додану вартість нижчий на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку за відповідною галуззю;

наявність відносин з контрагентами, які знаходяться в розшуку, або ліквідовані, або визнані банкрутами, якщо сума таких операцій перевищує 5 млн. грн. або перевищує 5 відсотків загальних обсягів постачання, але не менше 100 тис. грн.;

наявність інформації про не підтвердження реального здійснення операції з придбання із сумою податку на додану вартість понад 1 млн. грн. або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн.;

наявність розбіжностей у платника податків згідно із системою автоматизованого співставлення податкового зобов`язання та податкового кредиту у розрізі контрагентів (завищення податкового кредиту) у сумі понад 1 млн. грн. або понад 5 відсотків загальних обсягів податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн.;

здійснення зовнішньоекономічних операцій через нерезидентів - засновників та нерезидентів, зареєстрованих в офшорних зонах, за непрямими поставками у сумі операцій понад 5 млн. грн. або понад 5 відсотків загальних обсягів постачання, але не менше 100 тис. грн.;

наявність інформації правоохоронних органів, структурних підрозділів органів ДФС про ухилення від оподаткування та/або щодо взаємовідносин із платниками податків:

які мають ознаки фіктивності або стосовно яких розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які пов`язані з фіктивним підприємництвом;

реєстрацію яких скасовано у судовому порядку;

стосовно яких встановлено факт неподання податкової звітності протягом двох податкових (звітних) періодів;

які знаходяться в розшуку;

які визнані банкрутами;

стосовно яких розпочато досудове розслідування у кримінальних провадженнях, які пов`язані з ухиленням від сплати податків, зборів (платежів), єдиного внеску та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

щодо яких порушено кримінальні справи, які пов`язані з ухиленням від сплати податків, зборів (платежів), єдиного внеску та страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

здійснення виплати доходів (відсотки, роялті, лізингові платежі тощо) нерезидентам, зареєстрованим в офшорних зонах;

інші витрати перевищують 30 відсотків загальних витрат операційної діяльності;

декларування обсягу нарахованих/виплачених доходів нерезидента, з яких не утримано суми податку, за винятком дивідендів, понад 10 млн. грн.;

декларування від`ємного значення фінансового результату від операційної діяльності;

наявність у органів ДФС оригіналів розрахункових документів, що не передані до органів ДФС дротовими або бездротовими каналами зв`язку у вигляді електронних копій розрахункових документів, які містяться на контрольній стрічці в пам`яті реєстраторів розрахункових операцій або в пам`яті модемів, які до них приєднані;

наявність інформації про ухилення від оподаткування, отриманої із зовнішніх джерел;

здійснення платниками податків коригування звітності шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці понад 30 відсотків;

здійснення операцій з реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) нижче собівартості;

різниця між собівартістю реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) та чистим доходом від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) не перевищує 10 відсотків собівартості реалізованої продукції;

декларування експортних та/або імпортних операцій без фактичного здійснення таких операцій;

зростання удвічі та більше кредиторської заборгованості за продукцію (товари, роботи, послуги) протягом двох попередніх (звітних) років при зростанні запасів;

сума інших операційних витрат, витрат на збут та адміністративних витрат перевищує собівартість реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг);

інші операційні витрати перевищують суму матеріальних затрат та витрат на оплату праці.

Аналіз наведених приписів законодавства дає підстави для висновку, що періодичність проведення перевірок залежить від ступеня ризику діяльності платника податків, однак з урахуванням строків давності, визначених п. 102.1 ст. 102 ПК України та процедура включення підприємства до Плану-графіка може вважатися такою, що проведена у повній відповідності до вимог чинного законодавства, якщо контролюючий орган при відборі підприємств, зокрема, належним чином сформував та направив до ДФС України наступні документи:

- Проект річного Плану-графіка;

- Інформаційно-аналітичну довідку підприємства;

- Обґрунтування підстав включення підприємства до Плану-графіка.

Як вбачається з тексту наявної у матеріалах справи Інформаційно-аналітичної довідки щодо діяльності підприємства, ПІІ «Амік Україна» () було включене до такого Плану-графіка на 2019 рік, як платник з високим ризиком несплати податків за наступними критеріями: рівень сплати податку на прибуток нижче на 50 та більше відсотків за рівень сплати податку у відповідній галузі, %; рівень сплати ПДВ нижче на 50 та більше відсотків рівня сплати податку по відповідній галузі, %; зростання удвічі та більше кредиторської заборгованості за продукцією (товари, роботи, послуги) протягом двох попередніх (звітних) років при зростанні запасів, %; декларування від`ємного значення фінансового результату від операційної діяльності, тис.грн.; декларування від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток протягом двох податкових (звітних) періодів за умови, якщо податковим (звітним) періодом є календарний квартал, або протягом одного податкового (звітного) періоду за умови, якщо податковим (звітним) періодом є календарний рік, тис.грн.; декларування залишку від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду, у сумі понад 1 млн. грн. або понад 5 відсотків загального обсягу податкового кредиту, але не менше 100 тис. грн. за останній звітний (податковий) період, тис.грн.; інші операційні витрати більше інших операційних доходів, тис.грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог заперечив наявність у контролюючого органу достатніх підстав для віднесення підприємства до категорії платників з високим ризиком несплати податків на підставі наведених критеріїв, оскільки:

- ДФС України не надала позивачу затверджений План-графік проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік або належним чином оформлений витяг з нього в частині, що стосується ПІІ «АМІК УКРАЇНА»;

- відповідач не надав позивачу Інформаційно-аналітичної довідки щодо нього та Обґрунтування підстав включення позивача до Плану-графіка;

- відповідач безпідставно відніс позивача до категорії платників податків, які мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, платежів;

- відповідач не вказав, які фактичні розрахунки здійснював на обґрунтування того, що рівень сплати ПДВ та податку на прибуток по відповідній галузі є вищим, ніж той, який сплачує позивач;

- відповідач не надав доказів тому, що показник сплати позивачем ПДВ та податку на прибуток є нижчим від середнього рівня по відповідній галузі;

- відповідач не надав інформації, за якою галуззю здійснювалось формування інформації щодо рівня сплати позивачем ПДВ та податку на прибуток;

- зниження фінансових показників позивача є наслідком зростання індексу інфляції, коливання курсу гривні до іноземних валют, нестабільної соціально-політичної, економічної ситуації в країні, які не залежать від позивача, але негативно впливають на його операційну діяльність;

- операційна діяльність позивача не завжди може мати позитивний економічний ефект, а тому збитковість господарської діяльності не є достатнім критерієм відбору позивача до Плану-графіка;

- зростання удвічі та більше кредиторської заборгованості за продукцію (товари, роботи, послуги) протягом двох попередніх (звітних) років при зростанні запасів не може свідчити про створення позивачем штучної ситуації з метою несплати до бюджету податків та зборів, платежів.

Нормами ч. 1, 2 ст. 73, ч. 2 ст. 74 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З метою з`ясування обставин щодо наявності у контролюючого органу підстав для включення позивача до Плану-графіка на 2019 рік та відповідно затвердження проекту річного плану-графіка та Обґрунтування підстав включення позивача до Плану-графіка в частині, що стосується позивача, як таких, що мають значення для правильного вирішення даної справи по суті, суд своєю ухвалою від 19.03.2019р. про відкриття провадження у справі зобов`язав відповідача надати до суду відзив на позовну заяву, а також засвідчені копії всіх наявних у Офісу документів і матеріалів, що були враховані відповідачем при затверджені Плану-графіка на 2019 рік в частині, що стосується позивача.

Проте, відповідач на спростування доводів позовної заяви жодних доказів та відповідно документального підтвердження обставин правомірності та обґрунтованості включення позивача до Плану-графіка на 2019 рік (а саме на квітень 2019 року), як платника з високим ризиком несплати податків, та відповідно затвердження проекту річного плану-графіка та Обґрунтування підстав включення позивача до Плану-графіка в частині, що стосується позивача, до суду не подав та про причини неможливості надання тих чи інших документів суд не повідомив.

Відповідач надав до суду лише Інформаційно-аналітичну довідку щодо діяльності підприємства, оглянувши яку, судом встановлено, що вона складена без зазначеного періоду за який така складена, і, на підставі яких даних інформація відображена в довідці. Суд також зазначає, що довідка ніким не підписана і не затверджена. З наданих відповідачем документів не вбачається, за який період бралася відповідна інформація, за якими методиками вираховувався ступінь ризику, і ким затверджувалась.

У той же час, відповідно до п.п. 77.4 статті 77 ПК України про проведення документальної планової перевірки керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу приймається рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної планової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому не пізніше ніж за 10 календарних днів до дня проведення зазначеної перевірки вручено під розписку або надіслано рекомендованим листом з повідомленням про вручення копію наказу про проведення документальної планової перевірки та письмове повідомлення із зазначенням дати початку проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, копія оскаржуваного наказу №820 від 12.04.2019р. була відправлена відповідачем 12.04.2019р. та отримана підприємством 16.04.2019р., тобто позивачем отримано копію наказу з порушенням строку, визначеного п.п. 77.4 ст. 77 ПК України, за 7 календарних днів до дати початку проведення перевірки (24.04.2019р.).

З огляду на встановлені у справі обставини та досліджені докази, суд вважає, що відповідач при включенні ПІІ «Амік Україна» до Плану-графіку перевірок на 2019 рік, винесенні оскаржуваного наказу №820 від 12.04.2019р., діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Податковим кодексом України, необґрунтовано, тобто, без урахування всіх обставин, які мали значення для вчинення вказаних дій та винесення оскаржуваного наказу, без дотриманням вимог ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким чином, позовні вимоги Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» щодо визнання протиправними дії відповідача щодо включення позивача до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік; зобов`язання відповідача виключити позивача з Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік та визнання протиправним та скасування наказу від 12.04.2019р. №820 "Про проведення документальної планової перевірки ПІІ "Амік Україна" є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем з метою недопуску посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки підприємства вживались заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби «Про проведення документальної планової перевірки ПІІ «Амік Україна» № 820 від 12.04.2019р., які ухвалою суду від 22.04.2019р. були задоволені до ухвалення рішення в адміністративній справі №640/4391/19.

Таким чином, правова позиція Верховного Суду викладена, зокрема у постанові від 18.12.2018 року у справі №826/3014/16, відповідно до якої, «…платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи…», в даному випадку не може бути застосована.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням норм ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд присуджує на користь позивача здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00грн. з бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 8, 9, 77, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (м. Київ, 04071, вул. Верхній Вал, 68, ) задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Офісу великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) щодо включення Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (м. Київ, 04071, вул. Верхній Вал, 68, ) до Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

Зобов`язати Офіс великих платників податків ДФС (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 11г, ) виключити Підприємство з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (м. Київ, 04071, вул. Верхній Вал, 68, ) з Плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків на 2019 рік.

Визнати протиправним та скасувати наказ Офісу великих платників податків ДФС від 12.04.2019р. №820 «Про проведення документальної планової перевірки ПІІ «Амік Україна».

Присудити на користь Підприємства з іноземними інвестиціями «Амік Україна» (м. Київ, 04071, вул. Верхній Вал, 68, ) здійснені ним документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 5763,00грн. з бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків ДФС (м. Київ, 04119, вул. Дегтярівська, 11-г, ).

Рішення суду, відповідно до ч. 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону № 2147-VIII, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.В. Амельохін