Справа № 128/3412/19
Суддя: Васильєва Т. Ю.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 128/3412/19
РІШЕННЯ

Іменем України

10.01.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниця в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції першого батальйону четвертої роти Управління патрульної поліції у Вінницькій області Савчука Святослава Ігоровича про визнання незаконної дії працівника поліції та скасування постанови,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій вказує, що постановою інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області Савчука С. І. від 16.12.2019, серії ЕАК № 1868496, його, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП України та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. Відповідно до винесеної постанови, позивач, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, номерний знак НОМЕР_1 , здійснив стоянку в місці, де стоянка заборонена та унеможливлює рух інших транспортних засобів та пішоходів, чим порушив вимоги п. 15.10.(д) ПДР України.

Вважає постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення необґрунтованою та незаконною, та такою, що підлягає скасуванню, оскільки під час винесення постанови було порушено його права та норми чинного законодавства. Зазначає, що на 16.12.2019 о 11:00 год було призначено судове засідання в Господарському суді Вінницької області, біля будівлі якого, по вул. Пирогова, 29, він на вищевказаному автомобілі припаркувався на місце автомобіля, який від`їхав від даної будівлі. Після закінчення судового засідання позивач побачив, що поруч з його автомобілем стоїть патрульна машина і два працівники поліції та тоді зрозумів, що поспішаючи на судове засідання він не помітив знак 3.34 ПДР «Зупинка заборонена», закріплений на брамі, біля якої припаркувався. Жоден з працівників поліції, не привітався та не представився, один з них одразу ж попросив пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, попередивши про те, що ведеться відеофіксація. Позивач вважає, що до нього працівники поліції віднеслися упереджено, порівняно з іншими учасниками дорожнього руху, які поряд з ним припаркували свої авто. Представники поліції на прохання пред`явити свої службові посвідчення зневажливо посміхались та не одразу пред`явили свої посвідчення. Також під час спілкування позивача з представниками поліції з брами, біля якої позивач припаркував свій автомобіль, виїхав легковий автомобіль, який без зупинки безперешкодно проїхав біля них. Пояснення позивача щодо відсутності в його діях складу правопорушення були проігноровані працівниками поліції та не прийняті до уваги при винесенні оскаржуваної постанови. Позивач зазначає, що він керувався пунктом 15.2. ПДР, яким передбачено, що за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху).

Вказує, що працівник поліції ОСОБА_2 І. грубо порушив свої службові обов`язки, застосувавши не ту норму закону, та при накладенні конкретного розміру штрафу не враховано особу, матеріальний стан та інші обставини, які слід враховувати при призначенні адміністративного стягнення.

Тому позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому просить суд визнати незаконними дії інспектора четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції Савчука С.І. щодо складання постанови серії ЕАК № 1868496 від 16.12.2019 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень за порушення ч. 3 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, визнати протиправною постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАК №1868496 від 16.12.2019 та скасувати її, а провадження у справі закрити (а.с. 1 - 3).

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ та призначено справу до судового розгляду. Також при відкритті провадження судом витребувано з Управління патрульної поліції Вінницької області відео фіксацію з нагрудних камер (відео реєстраторів) працівників поліції, здійснену під час винесення постанови серії ЕАК №1868496 від 16.12.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 18). Ухвалу не виконано без повідомлення причин, витребувані докази до суду не надано.

Позивач до судового засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, а розгляд справи провести без його присутності.

Відповідач до судового засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі відповідно до вимог ст. 268 КАС України, що згідно ч. 3 ст. 268 КАС України не перешкоджає розгляду справи. Відзиву на позовну заяву відповідачем до суду не подано.

Суд, оглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

16.12.2019 відповідач по справі інспектор четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції Савчук С.І. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1868496, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КпАП України та призначено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн за порушення водієм Правил дорожнього руху України, а саме за те, що 16.12.2019 в м. Вінниця по вул. Пирогова, 29, водій, керуючи транспортним засобом RENAULT TRAFIC, НОМЕР_1 , здійснив стоянку в місці, де стоянка заборонена та унеможливлює рух інших транспортних засобів та пішоходів, чим порушив п. 15.10.(д) ПДР України (а.с. 4).

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Зі змісту ст. 280 КУпАП випливає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема про порушення правил дорожнього руху, в тому числі за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень (ч. 2 ст. 222 КУпАП).

Так, згідно п. 15.10 (д) Правил дорожнього руху, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Положеннями ч. 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність, крім іншого, за порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст. 251 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Та згідно ст. 283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити опис обставин, установлених під час розгляду справи; технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

В судовому засіданні було досліджено копію постанови в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАК № 1868496 від 16.12.2019, згідно якої поліцейським розглядалася справа щодо правопорушення за ч. 3 ст. 122 КпАП України, інших доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, суду не надано, зокрема не поданого жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що ОСОБА_1 вчинив порушення правил зупинки, стоянки, що створили перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху та в чому полягали такі перешкоди або загроза безпеці руху, що є обов`язковою об`єктивною ознакою поставленого йому за провину правопорушення. Такожоскаржувана постанова не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався), та жодних посилань на те, з яких підстав поліцейський дійшов висновку, що водій створив перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Суд звертає увагу, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі № 338/1/17.

Таким чином, відповідач не довів правомірність прийняття оскаржуваної постанови, жодного спростування вказаних позивачем заперечень відповідачем суду також не надано. Витребувані ухвалою суду докази до суду не направлено.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 9 ст. 80 КАС України, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.

Наявні в справі матеріали також не містять достатніх та допустимих доказів, на підставі яких можливо було б встановити, що у діях позивача ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, зокрема порушення правил стоянки, що створили перешкоди дорожньому руху, що є обов`язковою об`єктивною ознакою правопорушення.

Згідно ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, в тому числі, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано.

Оскільки в судовому засіданні не доведено наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, а також приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд вважає, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1868496, від 16.12.2019слід скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення, що відповідає п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Оскільки ст. 286 КАС України в справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності не передбачено способу відновлення порушених прав позивача шляхом визнання дій суб`єкта владних повноважень незаконними та визнання оскаржуваної постанови протиправною, тому позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 241 244, 246, 286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАК № 1868496, від 16.12.2019про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривен, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасники справи:

1)позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 поштовий АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податківНОМЕР_2 ;

2)відповідач інспектор четвертої роти першого батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержант поліції Савчук Святослав Ігорович, місцезнаходження: вул. Ботанічна, 23, м. Вінниця, поштовий індекс: 21000.

Суддя: