Справа № 160/10203/19
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2019-12-21 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючий суддя - Букіна Л.Є.,
за участю: секретаря судового засідання Носаль П.В.,
представника позивача - Шпакова О.С.,
представника відповідача - Кравченко М.В.,
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування рішень,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду 18.10.2019 року звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "НОРДГАЗ" (далі - Товариство) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, із позовом (із урахуванням уточнень від 06.11.2019 року та 20.11.2019 року, т.1, а.с. 117-128, т.2, 3-15) про визнання протиправними та скасування рішень відповідача від 13.09.2019 року № 000004/04-36-05-10/41174573, від 20.09.2019 року №000005/04-36-32-01/41174573, від 24.09.2019 року №000009/04-36-32-03/41174573, від 26.09.2019 року №000015/04-36-32-04/41174573 та від 26.09.2019 року №000014/04-36-32-04/41174573 відповідно.
В обґрунтування позову зазначено про протиправність оскаржених рішень, якими на Товариство накладено штраф за реалізацію пального без наявності відповідних ліцензій. За позицією позивача, вказані рішення прийняті податковим органом не у спосіб, передбачений законодавством України з огляду на те, що останнім безпідставно не враховано відсутність законодавчо визначеного порядку щодо отримання такої ліцензії саме у день набрання чинності спеціального Закону України, що регулює спірні правовідносини. На думку позивача, наведене свідчить про відсутність у його діях складу податкового правопорушення, про що також додатково свідчить обставини збою та замикання акумуляторів контрольно-касових апаратів та паливно-роздавальних колонок, що мало наслідком подання некоректної інформації до податкового органу щодо реалізації пального на АЗС Товариства протягом 01.07.2019 року - 12.07.2019 року та відповідно, викладення особами, що здійснювали перевірку, некоректної інформації у актах перевірки, на підставі висновків яких і прийнято оскаржені рішення. Крім того, Товариство посилається на порушення відповідачем строків прийняття таких рішень. З підстав викладеного просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.10.2019 р. відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд у порядку загального позовного провадження.
Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в яких останній у задоволенні позову просить відмовити, посилаючись на те, що під час проведення фактичних перевірок господарських одиниць (АЗС) Товариства виявлено факти здійснення останнім реалізації (відпуску) пального (скрапленого газу) без наявності відповідної діючої ліцензії. Також відповідач зазначив, що винесення рішень після спливу відведеного строку для їх прийняття не повинно розцінюватися як обставина, що виключає фінансову відповідальність платника податків з огляду на те, що зміст та форма оскаржених рішень чітко визначають характер порушень, допущених позивачем. З підстав викладеного вважає, що приймаючи оскаржені рішення, діяв у спосіб, передбачений законодавством України, а тому у задоволенні позовних вимог, на його думку, слід відмовити.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.11.2019 р. прийнято до розгляду заяву Товариства про зміну підстав позову (уточнену позовну заяву), а також витребувано додаткові докази.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у судовому засіданні.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.12.2019 р. та від 06.12.2019 року викликано свідків у судове засідання.
У судовому засіданні представники сторін підтримали свої правові позиції і надали суду пояснення, аналогічні тим, що викладені у заявах по суті.
Заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суд виходить із таких міркувань.
- ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 10.07.2019 року терміном дії з 10.07.2019 р. по 10.07.2024 р. Адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, вул. Зарічна, 21, АЗС (т.1, а.с. 28);
- ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 10.07.2019 року терміном дії з 10.07.2019 р. по 10.07.2024 р. Адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. І. Мазепи, 142, АЗС (т.1, а.с. 55);
- ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 08.07.2019 року терміном дії з 08.07.2019 р. по 08.07.2024 р. Адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. С. Колчевського, 52/М, АЗС (т.1, а.с. 61);
- ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 05.07.2019 року терміном дії з 05.07.2019 р. по 05.07.2024 р. Адреса місця торгівлі: м. Дніпро, вул. Краснопільська, 13/а, АЗС (т.1, а.с. 67).
За результатами перевірки складено акт від 20.08.2019 року № 0368/04/36/14/РРО/41174573 (т.2, а.с. 121-124), у висновках якого зазначено про порушення позивачем вимог статті Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» № 481/95-ВР від 19.12.1995 року. Склад податкового правопорушення на думку відповідача полягав у тому, що Товариством у період з 01.07.2019 року по 05.07.2019 року здійснювалася реалізації пального (скрапленого газу) на вищевказаній АЗС без наявності відповідної діючої ліцензії. Доказом здійснення реалізації пального відповідачем в акті перевірки зазначено: z-звіт, опис готівки.
Суд звертає увагу, що акт № 0368/04/36/14/РРО/41174573 отримано представником позивача 19.08.2019 року, проте сам документ датований 20.08.2019 року.
На підставі вказаного Акту і встановлених порушень, контролюючим органом 13.09.2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій № 000004/04-36-05-10/41174573 (т.1, а.с. 51-52), яким до Товариства застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
На підставі вказаного Акту і встановлених порушень, контролюючим органом 20.09.2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000005/04-36-32-01/41174573 (т.1, а.с. 30-31), яким до Товариства застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
На підставі вказаного Акту і встановлених порушень, контролюючим органом 26.09.2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000015/04-36-32-04/41174573 (т.1, а.с. 48-49), яким до Товариства застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
На підставі вказаного Акту і встановлених порушень, контролюючим органом 26.09.2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000014/04-36-32-04/41174573 (т.1, а.с. 42-43), яким до Товариства застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
На підставі вказаного Акту і встановлених порушень, контролюючим органом 24.09.2019 року прийнято рішення про застосування фінансових санкцій №000009/04-36-32-03/41174573 (т.1, а.с. 36-37), яким до Товариства застосовано фінансові санкції у вигляді штрафу у розмірі 250 000 грн. (двісті п`ятдесят тисяч гривень).
Вважаючи, що фінансові санкції за вищезазначеними рішеннями застосовані відповідачем безпідставно, Товариство звернулося до суду із цим позовом.
При вирішені спору суд виходить із того, що основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України, регламенті Законом України "Про державне регулювання виробництва обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального" (далі - Закон № 481/95-ВР).
До вказано Закону було внесено зміни Законом України від 23.11.2018 року № 2628-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо покращення адміністрування та перегляду ставок окремих податків і зборів», які набули чинності з 01.07.2019 року. Зокрема, вказані зміни торкнулися, у тому числі, статті 15 Закону № 481/95-ВР, приписи якої після 01.07.2019 року викладено в такій редакції.
Імпорт, експорт алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності без ліцензії. Оптова торгівля на території України алкогольними напоями та тютюновими виробами здійснюється за наявності у суб`єктів господарювання всіх форм власності ліцензії на оптову торгівлю алкогольними напоями та тютюновими виробами. Оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензії.
Суб`єкти господарювання отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання
Суб`єкт господарювання має право зберігати пальне без отримання ліцензії на право зберігання пального в місцях виробництва пального або місцях оптової торгівлі пальним чи місцях роздрібної торгівлі пальним, на які отримані відповідні ліцензії.
Ліцензії на право оптової торгівлі пальним видаються терміном на п`ять років органом виконавчої влади, уповноваженим Кабінетом Міністрів України.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років.
Ліцензія видається за заявою суб`єкта господарювання, до якої додається документ, що підтверджує внесення річної плати за ліцензію.
Після видачі/призупинення/анулювання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на зберігання пального центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, вносить відповідні відомості до Єдиного реєстру ліцензіатів та місць обігу пального не пізніше наступного робочого дня з дня видачі/призупинення/анулювання відповідної ліцензії.
Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів (щодо пального - не пізніше 20 календарних днів) з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.
За порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального суб`єкти господарювання притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.
Абзацом 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: роздрібної торгівлі пальним без наявності ліцензії - 250000 гривен.
Механізм застосування фінансових санкцій; передбачених статтею 17 Закону № 481/95-ВР, регламентований спеціальним Порядком, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 року № 790 (далі - Порядок № 790).
Відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку № 790 за порушення, передбачені ст.17 Закону до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень, застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом.
Згідно з пунктом 5 Порядку №790, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є: акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства; результати проведення органом, який видав ліцензію, іншими органами виконавчої влади в межах їх компетенції перевірок суб`єкта господарювання, пов`язаної з виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; матеріали правоохоронних, податкових та інших органів виконавчої влади щодо недотримання суб`єктами господарювання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів про виробництво та обіг спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.
Аналізуючи наведені норми суд зазначає, що суб`єкт господарювання, який має намір здійснювати оптову торгівлю пальним, з 01.07.2019 року повинен отримати в уповноваженого органу виконавчої влади відповідну ліцензію на кожне місце роздрібної торгівлі пальним. За відсутності ліцензії, суб`єкт господарювання несе відповідальність, передбачену приписами статті 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів», у вигляді штрафу - 250000 гривень.
Відповідно до пункту 2 постанови КМУ "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" від 18 грудня 2018 р. № 1200, Державна податкова служба є правонаступниками майна, прав та обов`язків реорганізованої Державної фіскальної служби у відповідних сферах діяльності.
Державна фіскальна служба продовжує здійснювати повноваження та виконувати функції у сфері реалізації державної податкової політики, державної політики у сфері державної митної справи, державної політики з адміністрування єдиного внеску, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску до завершення здійснення заходів з утворення Державної податкової служби, Державної митної служби та центрального органу виконавчої влади, на який покладається обов`язок забезпечення запобігання, виявлення, припинення, розслідування та розкриття кримінальних правопорушень, об`єктом яких є фінансові інтереси держави та/або місцевого самоврядування, що віднесені до його підслідності відповідно до Кримінального процесуального кодексу України.
28.08.2019 року набрало чинності розпорядження Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 682-р "Питання Державної податкової служби", відповідно до якого Уряд погодився з пропозицією Міністерства фінансів щодо можливості забезпечення здійснення Державною податковою службою покладених на неї постановою Кабінету Міністрів України від 06.032019 р. № 227 "Про затвердження положень про Державну податкову службу України та Державну митну службу України" функцій і повноважень Державної фіскальної служби, що припиняється, з реалізації державної податкової політики, державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового законодавства, а також законодавства з питань сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на Державну податкову службу.
У зв`язку із даним розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21.08.2019 року № 682-р, Державною податковою службою України видано наказ від 28.08.2019 року № 36, згідно з яким розпочато виконання Державною податковою службою України (ДПС) функцій і повноважень Державної фіскальної служби України (ДФС), що припиняється.
Відповідно до пункту 1, 7 Положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.03.2019 р. № 227 Державна податкова служба України (ДПС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
ДПС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (органами доходів і зборів).
Відповідно до Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, затвердженого наказом ДПС України від 12.07.2019 року №14, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області є територіальним органом ДПС, який підпорядковується ДПС.
Відповідно до підпункту 24 пункту 4 Положення про Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, ДПС відповідно до покладених на неї завдань, здійснює ліцензування діяльності суб`єктів господарювання з виробництва пального, з оптової, роздрібної торгівлі та зберігання пального і контроль за таким виробництвом.
Як вже встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, Товариство зберігає та здійснює реалізацію пального на відповідних господарських одиницях (АЗС) на підставі ліцензій на право роздрібної торгівлі пальним.
У той же час, відповідачем проведені фактичні перевірки господарських одиниць (АЗС) Товариства та виявлено факти здійснення оптовою торгівлі пальним до моменту отримання відповідних ліцензій, зокрема:
- адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, Петриківський район, смт. Курилівка, вул. Зарічна, 21, АЗС, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 10.07.2019 року терміном дії з 10.07.2019 р. Податковим органом виявлено реалізацію пального (скрапленого газу) на вищевказаній АЗС у період з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року.
- адреса місця торгівлі: Адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, м. Павлоград, вул. І. Мазепи, 142, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 10.07.2019 року терміном дії з 10.07.2019 р. Податковим органом виявлено реалізацію пального (скрапленого газу) на вищевказаній АЗС у період з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року.
- адреса місця торгівлі: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. С. Колчевського, 52/М, АЗС, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 08.07.2019 року терміном дії з 08.07.2019 р. Податковим органом виявлено реалізацію пального (скрапленого газу) на вищевказаній АЗС у період з 01.07.2019 року по 07.07.2019 року.
- адреса місця торгівлі: м. Дніпро, вул. Краснопільська, 13/а, АЗС, ліцензія на право роздрібної торгівлі пальним від 05.07.2019 року терміном дії з 05.07.2019 р. Податковим органом виявлено реалізацію пального (скрапленого газу) на вищевказаній АЗС у період з 01.07.2019 року по 05.07.2019 року.
На підтвердження вказаних обставин, контролюючий орган посилається на інформаційні системи обліку РРО, на підтвердження чого надав відповідні скріншоти з цієї системи.
Проте, суд не приймає вказані докази як на підставу для застосування до Товариства штрафних санкцій за оскарженими рішеннями, з огляду на те, що протягом зазначених вище періодів, реалізація пального (скрапленого газу) на відповідних господарських одиницях (АЗС), Товариством фактично не провадилась.
Щодо доводів відповідача, що додані до матеріалів справи скріншоти, роздруковані з ІС «Податковий Блок», враховуючи особливості роботи РРО, у повній мірі підтверджують факт реалізації пального позивачем, суд зазначає про таке.
У цьому Порядку терміни вживаються у такому значенні:
інформаційний еквайєр - учасник платіжної системи національної системи масових електронних платежів з обмеженими функціями, який надає суб`єктам господарювання послуги з технічної підтримки, інформаційного обслуговування згідно з технологією зберігання і збору даних РРО для органів державної податкової служби (далі - ДПC) та отримав від Національного банку України (далі - НБУ) висновок про відповідність зазначеним вимогам та правилам роботи, визначеним НБУ;
система зберігання і збору даних РРО (далі - СЗЗД РРО) - система, призначена для збору даних РРО до бази даних системи обліку даних РРО, для реалізації якої використовується зазначена технологія;
система обліку даних РРО (далі - СОД РРО) - програмно-апаратний комплекс, розміщений в центральному органі ДПС, що використовує інформацію, яка збирається за допомогою СЗЗД РРО;
Пунктом 9.2 вказаного Порядку визначено що для РРО з КСЕФ порядок передачі даних є таким:
процесор РРО вибирає з носія КСЕФ ті ПД РРО, які підлягають передачі;
отриманий набір даних засобами МБ SAM захищається від підміни, модифікації та перегляду;
модем встановлює з`єднання з інформаційним еквайєром та передає захищений за допомогою МБ SАМ набір даних;
інформаційний еквайєр перевіряє засобами НСМЕП цілісність набору даних та зберігає його у незмінному (захищеному від перегляду) вигляді у базі даних інформаційного еквайєра до отримання підтвердження про успішний прийом даних від СОД РРО;
інформаційний еквайєр надсилає РРО підтвердження про отримання та успішне зберігання набору даних;
РРО приймає підтвердження та зберігає його у носії КСЕФ;
у разі невдалого виконання операції (порушення цілісності набору даних під час передачі, неможливість зберігання інформації у базі даних тощо) інформаційний еквайєр повертає до РРО код помилки. Залежно від коду помилки РРО повторює спробу передачі негайно або через визначений час згідно з регламентом передачі даних.
Тобто, програмно-апаратний комплекс розміщений в центральному органі ДПС та електронні копії розрахункових документів реєстраторів розрахункових операцій після фактичної реалізації суб`єктом господарювання відповідного товару дротовим або бездротовим каналом передаються безпосередньо до органів державної податкової служби, що за позицією відповідача свідчить про певний алгоритм дій роботи РРО та не можливості зазначення у них некоректних даних.
Проте, суд не приймає вказані доводи до уваги з огляду на наявні у матеріалах справи докази, що підтверджують обставини збою та замикання акумуляторів контрольно-касових апаратів та паливно-роздавальних колонок, що мало наслідком подання некоректної інформації до податкового органу щодо реалізації пального на АЗС Товариства протягом 01.07.2019 року - 12.07.2019 року, зокрема: акт аналізу систематичних перебоїв у роботі мережі АЗС ТОВ «НОРДГАЗ» від 29.07.2019 року № 0135-19 (т.1, а.с.70), повідомлення ТОВ «СЕРВІС НД» (т.1, а.с. 223), з яким Товариство уклало договір сервісного обслуговування.
Інших доказів, у тому числі тих, які зазначені відповідачем в актах перевірки (контрольні стрічки, чеки РРО інше) які б підтверджували обставини того, що протягом визначеного періоду на господарських одиницях (АЗС) Товариства здійснювався відпуск підакцизних товарів, у тому числі - пального, відповідачем не надано.
Крім того, факт нездійснення реалізації продажу пального у період відсутності діючої ліцензії на реалізацію підакцизних товарів, у судовому засіданні підтвердили свідки.
Так судом із показань свідка ОСОБА_1 , яка працює на АЗС, за адресою: АДРЕСА_1 на посаді оператора заправних станцій (наказ про призначення від 16.11.2018 року № 106) встановлено, що за вказівкою керівництва у період з 01.07.2019 року по 09.07.2019 року відпуск пального на вказаній АЗС не здійснювався, а через касові апарати реалізовувалися лише харчі (печиво, цукерки, інше).
Крім того, свідок ОСОБА_2 , яка працює на АЗС, за адресою: АДРЕСА_2 на посаді оператора заправних станцій (наказ про призначення від 01.04.2018 року № 43) пояснила суду, що у період з 01.07.2019 року по 03.07.2019 року відпуск пального на вказаній АЗС не здійснювався, а через касові апарати реалізовувалися кавові напої.
Окрім цього, свідок ОСОБА_3 , яка працює на АЗС, за адресою: АДРЕСА_2 на посаді оператора заправних станцій (наказ про призначення від 01.04.2018 року № 43) пояснила суду, що у період з 01.07.2019 року по 07.07.2019 року відпуск пального, скрапленого газу, дизелю на вказаній АЗС за розпорядженням керівництва не здійснювався.
Більш того, свідок ОСОБА_4 , яка працює на Товаристві на посаді менеджера (управителя) з персоналу надав суду пояснення, у яких зазначив що на господарських одиницях (АЗС) Товариства після набрання чинності Закону № 481/95-ВР та до отримання відповідних ліцензій, відпуск підакцизних товарів не здійснювався. Персонал прибирав підлеглу територію та реалізовував лише харчові продукти та кавові напої.
При цьому, під час судового розгляду справи з`ясовано, під час фактичної перевірки ці обставини не встановлювались контролюючим органом, а при прийнятті оскаржених рішень відповідач використав лише наявну інформацію з інформаційної системи обліку даних РРО, у зв`язку з чим суд доходить висновку про недоведеність вини Товариства, та як наслідок відсутності у його діях складу податкового правопорушення, санкція за яке передбачена абзацом 8 частини другої статті 17 Закону № 481/95-ВР.
Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідачем при прийняті оскаржених рішень допущено також процесуальні порушення у частині строків прийняття таких рішень.
Так, згідно із пункту п.86.9 ст. 86 Податкового кодексу України, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Тобто, податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки, а за наявності заперечень до акта - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.
Судом встановлено, що Товариство заперечення до актів перевірки не подавалися, а відтак рішення повинні були прийняті відповідачем протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків акту перевірки.
За таких обставин, враховуючи, що під час судового розгляду справи відповідачем не надано суду беззаперечних доказів того, що після набрання чинності окремих положень спеціального Закону, що регламентує спірні правовідносини та до моменту отримання Товариством відповідних ліцензій останнім здійснювався відпуск пального (скрапленого газу), а також зважаючи на процедурні порушення допущені контролюючим органом під час прийняття вищевказаних рішень, суд дійшов висновку про протиправність оскаржених рішень та наявності підстав для їх скасування.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та як наслідок наявності підстав для задоволення позову.
Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ» - задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про застосування фінансових санкцій до Товариства з обмеженою відповідальністю «НОРДГАЗ»:
- від 26.09.2019 року № 000014/04-36-32-04/41174573;
- від 20.09.2019 року № 000005/04-36-32-01/41174573;
- від 13.09.2019 року № 000004/04-36-05-10/41174573;
- від 24.09.2019 року № 000009/04-36-32-03/41174573;
- від 26.09.2019 року № 000015/04-36-32-04/41174573.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 січня 2020 року.

Суддя Л.Є. Букіна