Справа № 336/6600/19
Суддя: Галущенко Ю. А.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/5842/19
Провадження № 2-а/336/9/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Галущенко Ю.А., розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок Серія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому зазначає, що 10.09.2019 р. посадовою особою інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок С.В. відносно нього була винесена постанова серії ДПО18 № 573997 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 255 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.09.2019 року об 11.55 годин керуючи автомобілем MERCEDES BENZ E280 на автодорозі м-07 218 Київ-Коваль-Ягодин порушив вимоги дорожньої розмітки 13 - подвійна суцільна лінія, чим порушив вимоги п.1.5 р.34 Правил дорожнього руху - горизонтальна розмітка.

Просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10.09.2019 року серії ДПО18 № 573997.

Відповідач відзиву на позов у встановлений судом строк не надав, документів для долучення до справи не надіслав.

Вивчивши обставини справи, перевіривши доводи адміністративного позову на користь його задоволення, дослідивши наявні у справі докази в сукупності,суд дійшов до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав.

Як випливає із змісту ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, а в силу ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Судом з матеріалів справи встановлено, що 10.09.2019 р. посадовою особою інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок С.В. відносно позивача була винесена постанова серії ДПО18 № 573997 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України, та накладено штраф в розмірі 255 грн.

За змістом оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 10.09.2019 року об 11.55 годин керуючи автомобілем MERCEDES BENZ E280 на автодорозі м-07 218 Київ-Коваль-Ягодин порушив вимоги дорожньої розмітки 13 - подвійна суцільна лінія, чим порушив вимоги п.1.5 р.34 Правил дорожнього руху - горизонтальна розмітка.

Правомірність та обґрунтованість дій посадових осіб та вказаних вище постанов є предметом спору, який передано на вирішення суду.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналогічні роз`яснення викладені у п.24 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже,адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 70 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані ,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів),що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

-письмовими,речовими і електронними засобами;

-висновками експертів;

-показаннями свідків.

Статтею 72 ч.2 цього ж Кодексу встановлено,що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення,дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази,які не були покладені в основу оскаржуваного рішення,за винятком випадків,коли він доведе,що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення,але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ст.140 ч.2 КУпАП порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху при утриманні автомобільних доріг і вулиць, залізничних переїздів, інших дорожніх споруд, невжиття заходів щодо своєчасної заборони або обмеження руху при виникненні умов, які загрожують безпеці руху, або неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В позові ОСОБА_1 зазначає, що викладених у оскаржувані постанові обставин він ПДР не порушував та доказів вчинення інкримінованого йому порушення п.1.5 р.34 ПДР відповідач на час винесення оскаржуваної постанови не пред`явив.

На час розгляду даної справи жодних доказів винуватості позивача у порушенні п.1.5 р.34 ПДР на час розгляду справи відповідачем інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок С.В., який виніс відповідну постанову ДПО18 № 573997, не надано, відповідач у жодний передбачений процесуальним законом спосіб не спростував викладених позивачем обставин з посиланням на докази, які підтвердили б правомірність прийнятого ним рішення та спростовували доводи позивача.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

Проте, зважаючи на вимоги ст. 222 КУпАП, суд вважає, що вимоги про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення не підлягають задоволенню, оскільки суд не уповноважений приймати таке рішення у справі за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до інспектора роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок Серія Вікторовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ДПО18 № 573997 від 10.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором роти № 5 батальйону УПП в Рівненській області Стахшок Сергієм Вікторовичем, відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122 ч.1 КпАП України за порушення вимог п.1.5 р.34 Правил дорожнього руху та накладення штрафу в розмірі 255 гривень.

У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності КАС України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Ю.А. Галущенко

09.01.20