Справа № 640/12743/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2020-01-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 січня 2020 року м. Київ №640/12743/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

за позовом ОСОБА_1

до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (04053. м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17, ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб при перевірці письмового звернення від 05 березня 2019 року ОСОБА_1 на бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" Кадирова В`ячеслава Володимировича, яка виразилась у порушенні його прав та його законних інтересів на проведення суб`єктом владних повноважень всебічної, повної та об`єктивної перевірки доводів письмового звернення, у невжитті необхідних дій по усуненню порушень банківського законодавства та отриманні обґрунтованої відповіді;

- зобов`язати Фонд гарантування вкладів фізичних осіб провести всебічну та об`єктивну перевірку доводів письмового звернення від 05 березня 2019 року ОСОБА_1 на бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Дельта банк" Кадирова В`ячеслава Володимировича та вжити адекватних, негайних та рішучих дій по усуненню порушень банківського законодавства, реального поновлення його прав та захисту його законних інтересів та надати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач не погоджуючись з висновками перевірки, діями та бездіяльністю Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» звернувся зі скаргою до голови Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якій просив перевірити обгрунтованість прийнятих Уповноваженою особою рішень по його зверненню та надати оцінку діяльності Уповноваженої особи з цього приводу. Проте, тексту наданої відповідачем відповіді не вбачається, що за зверненням позивача була організовано будь-яка серйозна перевірка. Так, на переконання позивача відповідачем було допущено протиправну бездіяльність у перевірці доводів письмового звернення від 05.03.2019 та реагування на наявні порушення.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 15.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що розглянувши матеріали письмового звернення ОСОБА_1 від 06.03.2019 у відповідності до норм чинного законодавства, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб була направлена позивачу відповідь від 04.04.2019 №27-036-6102/19, а відтак, жодної протиправної бездіяльності щодо позивача Фондом гарантування вкладів фізичних осіб допущено не було. Також, відповідач наголосив, що Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не покладено повноважень на Фонд здійснювати контроль за виконанням Уповноваженою особою, як ліквідатором банку обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Позивач у відповідь на відзив зазначив, що відповідачем не зроблено спроби пояснити суду причини систематичного ухилення Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів від перевірки письмових запитів позивача та відмови у підписанні відповіді.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 3 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

05.03.2019 ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Голови Фонду гарантування вкладів фізичних осіб Ворушиліну К.М., в якій просив:

- перевірити доводи скарги, організувавши службову перевірку діяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В.;

- поновити порушені права вкладника, визнавши укладені правочини нікчемними та включити заявника до відповідного переліку на відшкодування коштів за рахунок Фонду;

- вирішити питання щодо відповідальності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» Кадирова В.В., який протягом тривалого часу ухилявся від перевірки, виявлення порушень та їх оцінки, підпису відповідей на звернення заявника.

Листом від 04.04.2019 №27-036-6102/19 Фонд гарантування вкладів фізичних осіб надав позивачеві відповідь на скаргу від 05.03.2019 наступного змісту: «Відповідно до частини першої статті 3 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 року № 664 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 02 жовтня 2015 року № 181 «Про початок процедури ліквідації AT «Дельта Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку».

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», призначено уповноважену особу Фонду та делеговано всі їй повноваження ліквідатора AT «Дельта Банк», визначені статтями 37, 38, 51, частинами першою та другою статті 48 Закону.

Уповноважена особа Фонду на ліквідацію в своїй діяльності керується виключно положенням Конституції України, законами та нормативно-правовими актами, що регулюють функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Пунктом 7 частини четвертої статті 26 Закону встановлено, що Фонд не відшкодовує кошти за вкладами у банку, за якими вкладники на індивідуальній основі отримують від банку проценти за договорами, укладеними на умовах, що не є поточними ринковими умовами відповідно до статті 52 Закону України "Про банки і банківську діяльність", або мають інші фінансові привілеї від банку.

Для отримання додаткової інформації рекомендуємо Вам звернутися безпосередньо до уповноваженої особи Фонду на ліквідацію AT «Дельта Банк» за адресою б-р Дружби Народів,38, м. Київ, 01014, тел.: .

Позивач, вважаючи, що відповідачем не було належним чином розглянуто скаргу від 05.03.2019, оцінено її доводи та не проведено службову перевірку діяльності Уповноваженої особи фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Статтею 1 Закону України «Про звернення громадян» визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно із частинами першою та третьою статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - це звернення громадян з проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - це письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Частиною першою статті 15 Закону № 393/96-ВР передбачено, що органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів (частина перша статті 20 Закону України «Про звернення громадян»).

Таким чином, громадяни України мають право звертатись до відповідних органів із заявами про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, а також висловлювати думки щодо поліпшення їх діяльності та відповідно у визначений Законом Закону України «Про звернення громадян» строк отримувати відповіді на вказані звернення.

Як свідчать матеріали справи та зазначено судом вище, Позивач 05.03.2019 звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із скаргою (зареєстровану в Фонді від 05.03.2019 № А-905/19) на дії та бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» Кадирова В.В. при перевірці звернення заявника та необхідності вжиття заходів реагування, визначених чинним законодавством.

Разом з тим, дослідивши зміст такої скарги судом встановлено, що вона мотивована незгодою позивача з діями та рішеннями Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта банк» про відмову у включенні позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Як встановлено судом, відповідно до постанови Правління НБУ від 02 жовтня 2015 №664 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02 жовтня 2015 №181 "Про початок процедури ліквідації АТ "Дельта Банк" та делегування повноважень ліквідатора банку".

Згідно з зазначеним рішенням розпочато процедуру ліквідації Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", призначено уповноважену особу Фонду гарантування та делеговано всі повноваження ліквідатора АТ "Дельта Банк", визначені статтями 37, 38,51, частинами першою та другою статті 48 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", провідному професіоналу з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Кадирову Владиславу Володимировичу на два роки з 05 жовтня 2015 року по 04 жовтня 2017 року включно.

Частиною першою статті 3 Закону України від 23.02.2012 № 4452-VI "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закон) встановлено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

При цьому, згідно з ч. 2-4 ст. 38 Закону протягом дії тимчасової адміністрації саме уповноважена особа Фонду зобов`язана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Правилами частин першої-третьої статті 27 Закону передбачено, що уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Приписи ч. 6 ст. 27 Закону визначають, що Уповноважена особа Фонду протягом одного робочого дня (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 15 робочих днів) з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує переліки вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-11 частини четвертої статті 26 цього Закону.

Згідно з пунктом 2 Розділу IV Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб складає на підставі переліку Загальний реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (з урахуванням обмежень, визначених Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб відповідно до частини другої статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»), за формою, наведеною у додатку 11 до цього Положення.

Протягом трьох робочих днів (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - протягом 20 робочих днів) з дня отримання Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування відповідно до наданого Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб переліку.

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами (в редакції станом на час вирішення справи) Фонд складає на підставі Переліку реєстр відшкодувань вкладникам для здійснення виплат за формою, наведеною у додатку 8 до цього Положення (далі - Загальний реєстр), що затверджується виконавчою дирекцією Фонду. Фонд складає зміни та/або доповнення до Загального реєстру, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду на підставі змін та/або доповнень до Переліку, прийнятих Фондом.

Отже, Загальний реєстр вкладників формується Фондом гарантування вкладів фізичних осіб виключно на підставі переліку рахунків, за якими вкладники мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб або змін та/або доповнень до переліку, поданих уповноваженою особою та прийнятих Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Таким чином, з наведеного вбачається, що саме Уповноваженою особою фонду гарантування вкладів фізичних осіб формується перелік рахунків вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду, при цьому, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб позбавлений права втручання в діяльність Уповноваженої особи в даному випадку.

Разом з тим, у своїй скарзі від 03.05.2019 позивач просив Фонд включити його до переліку рахунків вкладників, що суперечить наведеним вище приписами законодавства, позаяк відповідні функції покладено саме на уповноважену особу фонду.

Згідно з приписами ст. 4 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

На виконання свого основного завдання Фонд у порядку, передбаченому цим Законом, здійснює такі функції: 1) веде реєстр учасників Фонду; 2) акумулює кошти, отримані з джерел, визначених статтею 19 цього Закону, здійснює контроль за повнотою і своєчасністю перерахування зборів кожним учасником Фонду; 3) інвестує кошти Фонду в державні цінні папери України; 3-1) здійснює розміщення облігацій у порядку та за напрямами залучення коштів, визначеними цим Законом, і видачу векселів у випадках, передбачених законом про Державний бюджет України на відповідний рік; 4) здійснює заходи щодо організації виплат відшкодувань за вкладами у строки, визначені цим Законом; 5) здійснює регулювання участі банків у системі гарантування вкладів фізичних осіб; 6) бере участь в інспекційних перевірках проблемних банків за пропозицією Національного банку України; 7) застосовує до банків та їх керівників відповідно фінансові санкції і накладає адміністративні штрафи; 8) здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, організовує відчуження всіх або частини активів і зобов`язань неплатоспроможного банку, продаж неплатоспроможного банку або створення та продаж перехідного банку; 9) здійснює перевірки банків відповідно до цього Закону; 10) надає фінансову підтримку банку відповідно до цього Закону; 11) здійснює аналіз фінансового стану банків з метою виявлення ризиків у їхній діяльності та прогнозування потенційних витрат Фонду на виведення неплатоспроможних банків з ринку та відшкодування коштів вкладникам. 12) надає цільову позику банку для фінансування витрат для оплати роботи осіб відповідно до пункту 2 частини шостої статті 36, пунктів 7 і 8 частини другої статті 37 та частини четвертої статті 47 цього Закону, що здійснюються протягом дії тимчасової адміністрації; 12-1) звертається з відповідними запитами до клієнтів, вкладників та інших кредиторів банку в порядку, встановленому Фондом; 13) здійснює заходи щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону; 14) вивчає та аналізує тенденції розвитку ринку ресурсів, залучених від вкладників учасниками Фонду. Фонд здійснює інші функції в межах своїх повноважень, визначених цим Законом, іншими актами законодавства.

Необхідно зазначити, що Законом «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не покладено повноважень на Фонд здійснювати контроль за виконанням уповноваженою особою як ліквідатором банку обов`язків щодо розгляду звернень громадян.

Натомість, дослідивши зміст листа відповідача від 05.08.2019, яким ОСОБА_1 було надано вичерпну відповідь в межах порушень скаржником питань у його скарзі від 03.05.2019, суд не вбачає допущення відповідачем бездіяльності при розгляді такої скарги, позаяк відповідач діяв виключно в межах свої повноважень та у спосіб, що передбачений Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в протилежному випадку, вчинивши дії на яких наполягав позивач у своїй скарзі, відповідач діяв би з перевищенням своїх повноважень, що суперечить приписам статті 19 Конституції України.

При цьому, суд погоджується з твердженнями відповідача, зазначеними у відзиві на позовну заяву щодо того, що за наявності відповідних підстав, позивач у встановленому законом порядку має право звернутися до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів про застосування наслідків нікчемності правочинів.

На переконання суду, відповідачем було надано позивачеві вичерпну відповідь на скаргу від 03.05.2019 в межах повноважень Фонду, а дії, які позивач просив вчинити у зазначеній скарзі, зокрема, щодо внесення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів вкладу за рахунок Фонду, не відносяться до компетенції Фонду, оскільки такими повноваженнями наділена виключно Уповноважена особа.

Суд зазначає, що визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 2 статті 129 Конституції України та частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на встановлені у справі обставини та положення законодавства в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, враховуючи відсутність інших доводів позивача на обґрунтування даних позовних вимог, суд вважає вимоги позивача недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги.

Суддя Н.Г. Вєкуа