Справа № 0240/2953/18-а
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 січня 2020 р. Справа № 0240/2953/18-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Комара П.А.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука М.В.

позивача: не з`явився

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: депутата Жмеринської міської ради 7 скликання ОСОБА_1

до: Жмеринського міського голови ОСОБА_2

про: визнання відмови протиправною

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась депутат Жмеринської міської ради 7 скликання ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Жмеринського міського голови ОСОБА_2, в якому просить визнати відмову відповідача стосовно проведення позачергової сесії Жмеринської міської ради, викладену в листі від 21.05.2018 №02-5/10-122, незаконною.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що керуючись правом передбаченим п. 7 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації. Так, 21.05.2018 депутатами Жмеринської міської ради було подано міському голові на розгляд депутатську ініціативу про скликання позачергової сесії, яка мала відбутися 22.05.2018, з включенням до порядку денного сесії питань про заслуховування звітів першого заступника міського голови ОСОБА_3 та заступника міського голови ОСОБА_4 з урахуванням положень ч. 1 ст. 75 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Однак, позивач вказує, що листом №02-5/10-122 від 21.05.2018 депутатам було відмовлено у проведенні позачергової сесії з мотивів відсутнього обґрунтування щодо необхідності скликання позачергової сесії, що суперечить нормі п. 10 ч. 2 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад".

Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 03.09.2018 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі. Вирішено розгляд справи здійснювати в порядку загального позовного провадження.

01.10.2018 відповідачем подано відзив на адміністративний позов, згідно якого останній не визнає позовні вимоги та просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Зокрема зазначив, що 22 травня 2018 року в приміщенні Жмеринської міської ради відбулося засідання депутатів Жмеринської міської ради де було прийнято рішення про дострокове припинення повноважень міського голови м. Жмеринка ОСОБА_2 .

Отже, не зважаючи на вмотивовану відмову щодо скликання позачергової сесії депутати все ж таки провели сесію міської ради де приймали, на думку відповідача, незаконні рішення.

Крім того, відповідач вказує, що враховуючи статтю 11 Регламенту Жмеринської міської ради для скликання позачергової сесії має бути письмове обґрунтування невідкладності питань чи надзвичайних ситуацій. Однак, як видно з листа, депутати міської ради взагалі не зазначили обґрунтованість для його розгляду, як невідкладного питання.

01.10.2018 на адресу суду від відповідача надійшло клопотання про закриття провадження у справі. Обґрунтовуючи дане клопотання відповідач зазначив, що позов подано до ОСОБА_2 , як до голови Жмеринської міської ради, однак 22.05.2018 рішенням Жмеринської міської ради №546 достроково припинено повноваження міського голови м. Жмеринка ОСОБА_2, а отже на даний час він не є суб`єктом владних повноважень.

02.10.2018 до канцелярії суду позивачем подано відповідь на відзив, в якій вказано, що зміст відмови на депутатську ініціативу у листі №02-5/10-122 від 21.05.2018 не вказує на жодну з можливих підстав передбачених регламентом Жмеринської міської ради, які фактично вказували б на неможливість скликання позачергової сесії з урахуванням депутатської ініціативи з більшістю підписів депутатського корпусу.

02.10.2018 позивачем надано заперечення на клопотання про закриття провадження у справі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2018 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про закриття провадження у справі.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 02.10.2018 провадження у даній справі зупинено до набрання законної сили рішення у справі №802/1463/18-а.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 18.11.2019 поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 04.12.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

03.01.2020 до канцелярії суду відповідачем подано заяву про залучення третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, депутатів Жмеринської міської ради.

Ухвалою суду від 03.01.2020 занесеною до протоколу судового засідання, відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

Позивач в судове засідання не прибув, хоча про дату, час та місце його проведення повідомлявся завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Заяв та клопотань щодо розгляду даної справи від позивача на адресу суду не надходило.

У судовому засіданні відповідач заперечив щодо задоволення заявленого позову, надав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Керуючись положеннями статті 205 КАС України, на думку суду, наявні підстави для розгляду справи у відсутність позивача.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відзив відповідача та оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

21.05.2018 на ім`я міського голови ОСОБА_2 та секретаря Жмеринської міської ради Світлака Ю.С. надійшла письмова депутатська ініціатива за підписами 17 депутатів Жмеринської міської ради, що датована 18.05.2018, в якій ініційовано, на підставі статті 11 Регламенту Жмеринської міської ради, скликати позачергову сесію, яка має відбутись 22 травня 2018 у залі засідань міської ради з початком о 10:00 годині.

Зазначено про необхідність включити до порядку денного невідкладні питання, зокрема:

1. Про звіт першого заступника міського голови ОСОБА_3

2. Про звіт заступника міського голови ОСОБА_4

Дана письмова депутатська ініціатива зареєстрована за вх. № 02-5-10-2260 21.05.2018.

За результатами розгляду депутатської ініціативи від 18.05.2018, міським головою направлена письмова відповідь від 21.05.2018 на адреси 21 депутата за змістом якої вказано, що згідно розпорядження міського голови від 17 травня 2018 року №91-р "Про скликання чергової 38 сесії міської ради 7 скликання" вже скликано чергову сесію на 14 червня 2018 року о 10:00 годині. На розгляд сесії винесено 8 питань та інші питання, запрошено депутатів обласної ради, членів виконавчого комітету, начальників управлінь та відділів міської ради, виконкому, засоби масової інформації.

Крім того, у листі зазначено, що частиною 3 статті 11 Регламенту Жмеринської міської ради Вінницької області, затвердженого рішенням 2 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання №15 від 18 грудня 2015 року (із змінами), визначено, що пропозиція і обґрунтування щодо необхідності скликання позачергової сесії подаються в письмовій формі міському голові з переліком питань, що пропонуються для розгляду.

З огляду на вищезазначене, а також на те, що всупереч ч. 3 ст. 11 Регламенту не надано обґрунтування щодо необхідності скликання позачергової сесії, не вбачається законних підстав для скликання позачергової сесії. Запропоновані до розгляду питання за потреби можуть бути включені в порядок денний чергової 38 сесії міської ради 7 скликання, яка відбудеться 14 червня 2018 о 10-00 годині.

Рішенням №546 від 22 травня 2018 року 38 сесії 7 скликання, відповідно до статті 12, пункту 16 частини 1 статті 26, статті 59, частини 2 та частини 3 статті 79 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та ст. 41 Регламенту Жмеринської міської ради, враховуючи, що міським головою ОСОБА_2 не забезпечується здійснення наданих йому повноважень, за результатами таємного голосування, міська рада вирішила: припинити достроково повноваження міського голови міста Жмеринки ОСОБА_2. Враховуючи, що відповідно до частини 2 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" у зв`язку з достроковим припиненням голови і до моменту початку повноважень міського голови, обраного на позачергових виборах відповідно до закону, повноваження Жмеринського міського голови покладено тимчасово на секретаря Жмеринської міської ради Світлака Ю.С.

Водночас, вважаючи відмову міського голови щодо скликання позачергової сесії Жмеринської міської ради за депутатською ініціативою незаконною та невмотивованою позивач звернулася до суду з даним позовом.

Визначаючись щодо позовних вимог, суд керується наступним.

Систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування відповідно до Конституції України визначає Закон України від 21 травня 1997 року №280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні" (далі - Закон України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Згідно з частиною першою статті 42 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» повноваження новообраного сільського, селищного, міського голови починаються з моменту складення ним присяги відповідно до Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування" на пленарному засіданні відповідної сільської, селищної, міської ради, на якому відповідною територіальною виборчою комісією були оголошені рішення щодо його обрання та реєстрації. Повноваження сільського, селищного, міського голови закінчуються в день відкриття першої сесії відповідної сільської, селищної, міської ради, обраної на наступних чергових місцевих виборах, або, якщо рада не обрана, з моменту вступу на цю посаду іншої особи, обраної на наступних місцевих виборах, крім випадків дострокового припинення його повноважень відповідно до частин першої та другої статті 79 цього Закону.

Частиною третьою статті 47 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" передбачено, що повноваження сільського, селищного, міського голови можуть бути припинені достроково у випадках, передбачених статтею 79 цього Закону, що має наслідком звільнення його з посади.

Згідно з частиною четвертою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" наступні сесії ради (окрім першої) скликаються: сільською, селищною, міською радою, відповідно сільським, селищним, міським головою; районної у місті, районною, обласною - головою відповідної ради.

Частиною п`ятою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.

За приписами частини шостої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у разі немотивованої відмови сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті, районної, обласної ради або неможливості його скликати сесію ради сесія скликається: сільської, селищної, міської ради - секретарем сільської, селищної, міської ради; районної у місті, районної, обласної ради - відповідно заступником голови районної у місті, районної ради чи першим заступником, заступником голови обласної ради.

У цих випадках сесія скликається: 1) якщо сесія не скликається сільським, селищним, міським головою (головою районної у місті, районної, обласної ради) у строки, передбачені цим Законом; 2) якщо сільський, селищний, міський голова (голова районної у місті, районної, обласної ради) без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою цієї статті (частина шоста статті 46 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Частина сьома статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає, що сесія сільської, селищної, міської, районної у місті ради повинна бути також скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, а сесія районної, обласної ради - також за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради або голови відповідної місцевої державної адміністрації.

Відповідно до частини дев`ятої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", у разі якщо посадові особи, зазначені у частинах четвертій та шостій цієї статті, у двотижневий строк не скликають сесію на вимогу суб`єктів, зазначених у частині сьомій цієї статті, або у разі якщо такі посади є вакантними сесія може бути скликана депутатами відповідної ради, які становлять не менш як одну третину складу ради, або постійною комісією ради.

Рішення про скликання сесії ради відповідно до частин четвертої, шостої та восьмої цієї статті доводиться до відома депутатів і населення не пізніш як за 10 днів до сесії, а у виняткових випадках - не пізніш як за день до сесії із зазначенням часу скликання, місця проведення та питань, які передбачається внести на розгляд ради (частина десята статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Сесію сільської, селищної, міської ради відкриває і веде відповідно сільський, селищний, міський голова, а у випадках, передбачених частиною шостою цієї статті, - секретар ради; сесію районної у місті, районної, обласної ради - голова ради або відповідно заступник голови районної у місті, районної ради чи перший заступник, заступник голови обласної ради. У випадку, передбаченому частиною восьмою (дев`ятою за Законом України від 02 липня 2015 року N 577-VIII) цієї статті, сесію відкриває за дорученням групи депутатів, з ініціативи якої скликана сесія, один з депутатів, що входить до її складу, а веде за рішенням ради - один з депутатів цієї ради (частина одинадцята статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні").

Відповідно до частини п`ятнадцятої статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" порядок проведення першої сесії ради, порядок обрання голови та заступника (заступників) голови районної у місті, районної, обласної ради, секретаря сільської, селищної, міської ради, скликання чергової та позачергової сесії ради, призначення пленарних засідань ради, підготовки і розгляду питань на пленарних засіданнях, прийняття рішень ради про затвердження порядку денного сесії та з інших процедурних питань, а також порядок роботи сесії визначаються регламентом ради з урахуванням вимог Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". До прийняття регламенту ради чергового скликання застосовується регламент ради, що діяв у попередньому скликанні.

Так, рішенням 2 сесії Жмеринської міської ради 7 скликання №15 від 18 грудня 2015 року (із змінами) затверджено Регламент Жмеринської міської ради Вінницької області (далі - Регламент).

Відповідно до ст. 11 Регламенту:

1. Для розгляду невідкладних питань чи надзвичайних ситуацій скликається позачергова сесія ради.

2. Позачергова сесія скликається міським головою за власною ініціативою, за ініціативою не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради або виконавчого комітету ради.

3. Пропозиція і обґрунтування щодо необхідності скликання позачергової сесії подаються в письмовій формі міському голові з переліком питань, що пропонуються для розгляду.

4. Розпорядження міського голови про скликання позачергової сесії доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за три дні до її відкриття, а у виняткових випадках - за один день.

Відповідно до частини 4 ст. 10 Регламенту, у разі немотивованої відмови міського голови або неможливості його скликати сесію ради, сесія скликається секретарем. У цих випадках сесія скликається:

1) якщо сесія не скликається міським головою у строки, передбачені Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні»;

2) якщо міський голова без поважних причин не скликав сесію у двотижневий строк після настання умов, передбачених частиною сьомою статті 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Частиною 5 ст. 10 Регламенту передбачено, що сесія міської ради повинна бути скликана за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради, виконавчого комітету ради.

Відтак в контексті аналізу наведених норм ч. 7 ст. 46 Закону № 280/97-ВР та ч. 5 ст. 10 Регламенту можна зробити висновок, що сесія за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу відповідної ради сесія повинна бути скликана.

Водночас, відповідно до частини 2 статті 11 Регламенту позачергова сесія скликається міським головою за власною ініціативою, за ініціативою не менш як однієї третини депутатів від загального складу ради або виконавчого комітету ради.

При цьому, відповідно до листа від 21.05.2018 №02-5/10-1221 міський голова вказав депутатам, що всупереч ч. 3 ст. 11 Регламенту не надано обґрунтування щодо необхідності скликання позачергової сесії, тому не вбачається законних підстав для її скликання.

Поряд з цим суд зазначає, що в силу ч. 7 ст. 46 Закону №280/97-ВР та ч. 5 ст. 10 Регламенту міський голова повинен скликати сесію Ради: за пропозицією не менш як однієї третини депутатів від загального складу Ради.

Разом з тим, слід вказати, що Регламентом не передбачено випадку, коли і як має бути обґрунтована депутатська ініціатива, а в разі її необґрунтованості, право голови визнати її незаконною.

У свою чергу, суд звертає увагу, що Регламент не містить жодних посилань або вимог щодо обов`язковості письмового обґрунтування «невідкладності питань», немає розширеного тлумачення і в змісті самого Регламенту.

Частиною четвертою ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено повноваження голови місцевої ради до яких, зокрема, зазначено, що міський голова забезпечує здійснення у межах наданих законом повноважень органів виконавчої влади на відповідній території, додержання Конституції та законів України, виконання актів Президента України та відповідних органів виконавчої влади; організує в межах, визначених цим Законом, роботу відповідної ради та її виконавчого комітету; скликає сесії ради, вносить пропозиції та формує порядок денний сесій ради і головує на пленарних засіданнях ради.

Згідно ч. 6 ст. 42 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", при здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади. Сільський, селищний, міський голова щорічно звітує відповідно сільській, селищній, міській раді про здійснення державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності виконавчими органами відповідної ради.

За Конституцією України (частина друга статті 141) сільський, селищний, міський голова обирається відповідною територіальною громадою для того, щоб очолювати виконавчий орган ради та головувати на її засіданнях. Ці функції визначають сільського, селищного, міського голову передусім як посадову особу виконавчого органу ради та самої ради, їй підзвітну та перед нею відповідальну як за роботу виконавчого органу ради, так і за організацію роботи самої ради.

Рішенням Конституційного суду України від 09 лютого 2000 року №1-рп/2000 визначено, що сільські, селищні, міські ради, як це, в свою чергу, логічно випливає із змісту частини третьої статті 140 Конституції України, а також частини першої ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є органами місцевого самоврядування, які представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Сільські, селищні, міські ради мають свої виконавчі органи а, отже, - їм підзвітні та підконтрольні.

Поряд з цим, правовий статус депутата сільської, селищної, міської, районної у місті, районної, обласної ради (далі - місцева рада) як представника інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу та рівноправного члена місцевої ради, встановлює гарантії депутатської діяльності та порядок відкликання депутата місцевої ради, відповідно до Конституції України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначає Закон України "Про статус депутатів місцевих рад".

Згідно із ст. 2 та ст. 3 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», депутат місцевої ради як представник інтересів територіальної громади, виборців свого виборчого округу зобов`язаний виражати і захищати інтереси відповідної територіальної громади та її частини - виборців свого виборчого округу, виконувати їх доручення в межах своїх повноважень, наданих законом, брати активну участь у здійсненні місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 3 та 10 ст. 19 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутат місцевої ради має право пропонувати питання для розгляду їх радою та її органами, вносити на розгляд ради та її органів проекти рішень з питань, що належать до їх відання, поправки до них, вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, а також з питань, що віднесені до компетенції ради, інших органів і посадових осіб, які діють на її території.

Згідно із ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", депутатське звернення - викладена в письмовій формі вимога депутата місцевої ради з питань, пов`язаних з його депутатською діяльністю, до місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб, а також керівників правоохоронних та контролюючих органів, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності, розташованих на території відповідної ради, здійснити певні дії, вжити заходів чи дати офіційне роз`яснення з питань, віднесених до їх компетенції.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що вносити пропозиції про заслуховування на пленарному засіданні ради звіту чи інформації будь-якого органу або посадової особи, підзвітних чи підконтрольних раді, які передбачені Законом, є виключним правом депутатів.

Відтак, твердження відповідача на відсутність законних підстав для скликання позачергової сесії за умови депутатської ініціативи суперечить положенням Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" та Закону України "Про статус депутатів місцевих рад", поза як зазначено вище сільські, селищні, міські ради мають свої виконавчі органи а, отже, - їм підзвітні та підконтрольні.

Крім того, суд звертає увагу, що за загальним правилом сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок на надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць ч. 3 ст. 10 Регламенту. Такі положення кореспондуються із частиною 5 ст. 46 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Позачерговий характер сесії визначається змістом підстав для її скликання та проведення. Планування або відповідні повідомлення про необхідність скликання або проведення такої сесії не завжди можуть або повинні бути передбачені завчасно, а тому Закон не встановлює порядку та строків винесення рішень про скликання або повідомлення про скликання позачергової сесії.

Єдиною нормою, яка визначає порядок проведення позачергової сесії міської ради - є Регламент Жмеринської міської ради. Порядок скликання позачергової сесії закріплено у ст. 11 Регламенту, якою визначено, що для розгляду невідкладних питань чи надзвичайних ситуацій скликається позачергова сесія. Відповідно до ч. 4 ст. 11 Регламенту, розпорядження міського голови про скликання позачергової сесії доводиться до відома депутатів і населення не пізніше як за три дні до її відкриття, а у виняткових випадках - за один день.

Аналізуючи статтю 11 Регламенту суд зазначає, що чіткого визначення виняткового випадку немає, як не передбачено строку скликання позачергової сесії у виняткових випадках. При цьому, зміст Регламенту розділяє три поняття - надзвичайна ситуація, невідкладні питання та винятковий випадок. За нормами Регламенту останній винятковий випадок надає право голові скликати позачергову сесію за один день.

Згідно із листом міського голови від 21.05.2018 вказано, що запропоновані до розгляду питання за потреби можуть бути включені в порядок денний чергової 38 сесії міської ради 7 скликання, яка відбудеться 14 червня 2018 о 10-00 годині, тобто головою запропоновано дату поза межами установленого як Законом, так і Регламентом двотижневого строку.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у проведенні позачергової сесії.

Крім того, у справі №802/1463/18-а за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Жмеринської міської ради Вінницької області, Виконавчого комітету Жмеринської міської ради Вінницької області, секретаря Жмеринської міської ради Світлака Юрія Степановича про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування рішень суд дійшов висновку, що оскільки Жмеринським міським головою відмовлено скликати сесію, секретарем Жмеринської міської ради Світлак Ю.С. відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 50 та ч. 6 ст. 46 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" та за вимогою більшості депутатів Жмеринської міської ради 7 скликання скликано позачергову 38 сесію 7 скликання на 22 травня 2018 року о 10:00 годині ранку в залі засідань виконавчого комітету міської ради, про що видав 21.05.2018 розпорядження та встановив, що 22 травня 2018 на засідання позачергової сесії прибули 26 депутатів із 34 депутатського складу міської ради, та 15 запрошених, що підтверджується протоколом пленарного засідання міської ради.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 02.07.2019 у справі №802/1463/18-а відмовлено у задоволенні адміністративного позову, а постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 залишено без задоволення, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 02 липня 2019 року - без змін.

У свою чергу, відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).

У пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» ЄСПЛ зазначив, що порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення від 10 липня 2003 року у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, пункт 45 та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, пункт 25, ECHR 2002 II).

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.

Стаття 13 Конвенції, крім іншого визначає те, що засіб захисту, що вимагається згаданою статтею повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату; винесення рішень, які не призводять безпосередньо до змін в обсязі прав та забезпечення їх примусової реалізації, не відповідає розглядуваній міжнародній нормі.

В постанові від 09.11.2018 по справі №263/15749/16-а Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду зазначено, що звертаючись до суду, позивач не визначив способу відновлення порушених прав, тобто не вказав «бажаного результату» правового захисту, що виключає можливість такого захисту та є підставою для відмови в задоволенні позову.

Констатація порушення прав фізичної особи без зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, не призводить до захисту порушених прав, оскільки не передбачає способу чи механізму їх відновлення, що суперечить меті адміністративного судочинства, а саме ефективному захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З цього приводу суд звертає увагу на те, що в межах позовних вимог позивача жодний із засобів правого захисту не буде ефективним у зв`язку з тим, що правовідносини позивача з відповідачем вичерпані, оскільки секретарем Жмеринської міської ради Світлак Ю .С. за вимогою більшості депутатів Жмеринської міської ради 7 скликання скликано позачергову 38 сесію 7 скликання, яка відбулася 22 травня 2018 року.

Як йшлося вище, "ефективний засіб правого захисту" у розумінні статті 13 Конвенції можливий за наявності двох обов`язкових умов: забезпечення поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Відсутність "бажаного результату" виключає можливість визначення ефективності правового захисту, оскільки "бажаний результат" встановлює межі (кінцеву мету) правового захисту, який полягає у використанні передбачених законом можливостей для поновлення порушеного, визнання невизнаного, чи присудження оспорюваного права саме в цих межах.

За наведених обставин, суд приходить до переконання, що звертаючись до суду, позивач не визначив способу відновлення порушених прав, тобто не вказав "бажаного результату" правового захисту, що виключає можливість такого захисту та є підставою для відмови у задоволенні позову.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Підстави для відшкодування судових витрат відповідно до приписів статті 139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Депутат Жмеринської міської ради 7 скликання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

Відповідач: Жмеринський міський голова ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 )

Суддя Комар Павло Анатолійович Анатолійович