Справа № 160/10983/19
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіЛозицької І.О.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради до Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -
06.11.2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся відділ з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради з позовом до Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- визнати дії державного виконавця Хлонь А.В., Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області під час винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.10.2019 року - неправомірними;
- зобов`язати Металургійний відділ державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрити виконавче провадження за виконавчим документом відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради по постанові № 12 від 17.08.2018 року відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), щодо примусового стягнення штрафу в розмірі 55 230, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою № 12 від 17 серпня 2018 року про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради визнано винним фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого п. 2 ч. 6 ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» та накладено штраф у розмірі 55 230,00 грн.
26.09.2019 року на адресу Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області позивачем було направлено засобами поштового зв`язку заяву про примусове виконання постанови № 12 від 17.08.2018 року, боржник - ФОП ОСОБА_1 Проте, 24.10.2019 року позивачем отримано від відповідача повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.10.2019 року, посилаючись на норми п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», зазначивши про пропуск встановленого законом строку пред`явлення документа до виконання. Позивач вважає повідомлення державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хлонь А.В. про повернення виконавчого документу стягувачу без виконання неправомірним, оскільки постанова про накладання адміністративного штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності № 12 від 17.08.2018 року може бути пред`явлена до виконання з 17 серпня 2018 року та протягом 3 років.
Ухвалою суду від 26.11.2019 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також встановлено відповідачу строк для надання відзиву на позов та докази на його обґрунтування.
Відповідач, у встановлений судом строк, надав свій відзив на позов, який долучений до матеріалів справи. В обґрунтування своїх заперечень проти позову, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки на час розгляду справи, рішення на підставі якого подано позовну заяву зі скаргою на дії державного виконавця, є таким, що фактично виконано в повному обсязі.
Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, в їх сукупності, проаналізувавши норми законодавства України, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради було винесено постанову № 12 від 17.08.2018 року «Про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», відповідно до якої фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого п.2 ч. 6, ст. 2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», та накладено штраф у сумі 55 230, 00 грн.
23.08.2018 року позивачем зареєстровано заяву ФОП ОСОБА_1 про намір оскаржити в судовому порядку вищезазначену постанову, проте останній таким правом не скористався.
12.03.2019 року на адресу Криворізького районного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області позивачем було направлено засобами поштового зв`язку заяву про примусове виконання постанови № 12 від 17.08.2018 року, боржник - ФОП - ОСОБА_1 .
Судом встановлено, що 19.04.2019 року на адресу позивача надійшло повідомлення Криворізького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 03.04.2019 року № 6804 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконавчий документ пред`явлено не за територіальністю. Повідомлено, що м . Кривий Ріг АДРЕСА_3 відноситься територіально до Металургійного відділу ДВС м. Кривій Ріг.
26.09.2019 року на адресу Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області позивачем було направлено засобами поштового зв`язку заяву про примусове виконання постанови № 12 від 17.08.2018 року, боржник - ФОП - ОСОБА_1 .
Не погоджуючись з такими діями відповідача, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до адміністративного суду з даною позовною заявою.
Надаючи оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ (далі - Закон №1404-VІІІ), статтею 1 якого передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VІІІ виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Згідно положень ст. 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
Згідно із ч. 5 вказаної статті, виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» строки у виконавчому провадженні - це періоди часу, в межах яких учасники виконавчого провадження зобов`язані або мають право прийняти рішення або вчинити дію.
Строки у виконавчому провадженні встановлюються законом, а якщо вони не визначені законом - встановлюються виконавцем.
Будь-яка дія або сукупність дій під час виконавчого провадження повинна бути виконана не пізніше граничного строку, визначеного цим Законом.
Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо, зокрема, пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.
Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.
Разом з тим, відповідно до ч. 3, 4 ст. 4 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності» постанови про накладення штрафів за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, винесені посадовими особами, визначеними у частині другій статті 3 цього Закону, є виконавчими документами і підлягають виконанню в установленому законом порядку.
Штраф підлягає сплаті у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення або надіслання постанови.
Копія завіреного банком платіжного документа, що засвідчує факт сплати суми штрафу в повному обсязі, надсилається органу, яким накладено штраф.
У разі несплати штрафу в зазначений строк, другий примірник постанови надсилається органу державної виконавчої служби для виконання постанови в примусовому порядку.
Не підлягає виконанню постанова, яку не було звернуто до виконання протягом двох років з дня винесення.
Таким чином, суд зазначає, що перебіг строку для пред`явлення до виконання виконавчого документу, а саме, постанови № 12 від 17.08.2018 року починається з 17.08.2018 року, та не сплив на час звернення позивача з заявою про примусове виконання постанови до відповідача - 26.09.2019 року. Тому, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача щодо винесення повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09.10.2019 року.
Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішення має право, у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Так, з матеріалів справи вбачається, що постановою від 16.12.2019 року про скасування процесуального документу скасовано документ «Повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання» від 09.10.2019 року, що видав Хлонь Антон Валентинович при примусовому виконанні постанови № 12 від 17.08.2018 року.
Постановою державного виконавця Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хлонь А.В. від 16.12.2019 року ВП № 60269897 відкрито виконавче провадження з виконання постанови № 12 від 17.08.2018 року, винесеної відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради, про стягнення з ФОП ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності у розмірі 55 230,00 грн.
Окрім того, судом встановлено, що державним виконавцем Металургійного відділу державної виконавчої служби міста Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Хлонь А.В. винесено постанову від 16.12.2019 року ВП № 60269897 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 5523,00 грн.
16.12.2019 року, керуючись ст. 42 Закону України «Про виконавче провадження», п. 2 розділу VІ Інструкції з організації примусового виконання рішень державним виконавцем була винесена постанова про розмір витрат виконавчого провадження.
16.12.2019 року керуючись ч. 4 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем була винесена вимога згідно ст. Закону України «Про виконавче провадження» щодо надання оригіналу виконавчого документу, а саме постанови № 12 від 17.08.2018 року, виданої відділом з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в сумі 55 230,00 грн
При цьому відповідачем вказується, що грошові кошти у розмірі 55 230,00 грн. будуть перераховані в повному обсязі на рахунок позивача.
Таким чином, 24.12.2019 року державним виконавцем відповідача було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із сплатою боргу в повному обсязі.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, враховуючи, що відповідачем було усунуто допущені помилки, відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», суд доходить висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно із частинами 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, виконано вимоги закону, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Керуючись ст.ст. 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні адміністративного позову відділу з питань державного архітектурно-будівельного контролю виконкому Криворізької міської ради до Металургійного відділу державної виконавчої служби м. Кривого Рогу Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 13.01.2020 року.

Суддя І.О. Лозицька