Справа № 580/3416/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року справа № 580/3416/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) у залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

31.10.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення (далі - ППР) Головного управління ДФС у Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Хрещатик, буд.235; ) (далі - відповідач) від 14.05.2019 №, яким до нього застосовано штраф в сумі 17000,00грн.

Позов мотивовано тим, що відповідач двічі притягнув позивача до юридичної відповідальності за один вид порушення. Водночас перевірку проведено посадовою особою відповідача, яка не наділена правовими повноваженнями щодо контролю та фіксації позивача станом на травень 2019року, оскільки відсутні правові підстави діяльності податкової міліції. Позивач просив врахувати, що постановою Христинівського районного суду від 27.08.2019 у справі №706/682/19 суд дійшов висновку про відсутність події та складу адмінправопорушення. Стверджує, що виявлені алкогольні напої придбані ним для себе особисто. Тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Встановлено відповідачу строк тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали для надання відзиву на позовну заяву. Згідно з даними розписки та рекомендованого повідомлення вказану ухвалу позивач отримав 26.11.2019, а відповідач - 19.11.2019.

22.11.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити. Вказує, що службові особи відповідача виконали всі вимоги Податкового кодексу України до початку проведення фактичної перевірки позивача, за наслідками якої виявлені порушення вимог чинного законодавства щодо продажу алкогольних напоїв без відповідної ліцензії. Виявлені на місці перевірки залишки товарно-матеріальних цінностей засвідчені підписом продавця, яка проводила розрахунок. Зазначає, що факт звільнення позивача від адміністративної відповідальності Христинівським районним судом у справі №706/682/19 не може бути підставою для скасування спірного рішення, оскільки таке звільнення відбулось з формальних підстав через відсутність повноважень посадової особи, що склала протокол про адміністративне правопорушення. Водночас факт порушення цим судом не досліджувався.

Оскільки заяви про розгляд справи з викликом сторін у судове засідання суду не надходили, зважаючи на відсутність необхідності призначити у справі експертизу або викликати для допиту свідків, суд вирішив справу розглянути за правилами спрощеного провадження без такого виклику (у письмовому провадженні) за наявними письмовими доказами.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на підставі наказу від 22.03.2019 №636 та направлень від 25.03.2019 №84 та №85 головні державні ревізори-інспектори Гаполь М.Ю. та Двірник Я. В. здійснили фактичну перевірку позивача за місцем здійснення господарської діяльності у магазині за адресою: АДРЕСА_2 , -за наслідками якої склали акт від 02.04.2019 №44/23-00-40-0224/ НОМЕР_1 (далі - Акт).

Актом зафіксовано факт продажу 26.03.2019 однієї пляшки пива «Львівське світле», об`ємом 1,25 л. за ціною 30,00 грн. Встановлено, що продавець отримала кошти в розмірі 50 грн., видала товар та здачу, але операцію через РРО не провела. Виявлено, що позивач здійснює реалізацію алкогольних напоїв без відповідної ліцензії. Також встановлено факт зберігання для подальшої реалізації алкогольних напоїв відповідно до акту зняття залишків ТМЦ.

Тому в Акті зазначено, що позивач порушив ч.ч.1, 2 ст.3, ч.11 ст.15 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" (далі - Закон №481/95-ВР).

На підставі акту перевірки прийняте спірне ППР від 14.05.2019 №, яким до позивача застосовано штраф в сумі 17000,00грн. З розрахунку до спірного ППР суд встановив, що штраф застосований за продаж алкогольних напоїв без ліцензії.

За наслідками адміністративного оскарження цього ППР рішенням ДФС України від 02.08.2019 №37180/6/99-99-1108-0125 воно залишене без змін.

Надаючи оцінку спірному рішенню, суд врахував таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (далі - ПК України).

Підпунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено право контролюючих органів проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною відповідно до підп.75.1.3. п. 75.1. ст.75 ПК України вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи) (п.80.1. ст.80 ПК України).

Фактична перевірка згідно з п.80.2. ст.80 ПК України може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки.

На підставі п.80.4. ст.80 ПК України перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Фактична перевірка відповідно до п.80.7. ст.80 ПК України проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції.

Результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) відповідно до п.86.1. ст.86 ПК України оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка. Акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності). У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

З акту перевірки суд встановив, що фактична перевірка позивача здійснена службовими особами відповідача - головними державними ревізорами-інспекторами Гаполь М.Ю. та Двірник Я.В. у присутності у присутності продавця ОСОБА_5 Акт перевірки підписаний вказаними службовими особами. Також 02.04.2019 цими службовими особами складено та підписано акт №43/23-00-40-02-6, яким зафіксовано, що після ознайомлення з актом перевірки позивач відмовився від його підписання.

Отже, вищевказаних вимог ПК України відповідач дотримався, а доводи позивача, що акт перевірки підписаний неуповноваженими особами є необґрунтованими.

Щодо посилання позивача на постанову Христинівського районного суду від 27.08.2019 у справі №706/682/19, якою закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача згідно з ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суд врахував таке.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

З мотивувальної частини вищевказаної постанови місцевого суду вбачається, що підставою для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно позивача стало те, що протокол про адміністративне правопорушення складений неуповноваженою особою - майором податкової міліції О. Запісецьким.

Обставини наявності або відсутності порушення позивачем вимог чинного законодавства місцевий суд під час прийняття вказаного рішення не досліджував. Отже, факт закриття справи про адміністративне правопорушення не спростовує виявлених фактичною перевіркою фактів, зокрема продажу алкогольних напоїв без відповідної ліцензії, що описано в Акті.

Крім того, посилання позивача, як на підставу скасування спірного ППР, про відсутність у майора податкової міліції О. Запісецького повноважень здійснювати перевірку позивача, суд вважає необґрунтованими, оскільки вказана особа не здійснювала фактичну перевірку позивача, не складала та не підписувала акт перевірки, на підставі якого складене спірне рішення та саме спірне ППР. З вищевказаного рішення місцевого суду вбачається, що ця особа склала протокол про адміністративне правопорушення, який не є підставою та передумовою прийняття спірного у цій справі ППР.

Так, відповідно до абз.1 п.5 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №790 від 02.06.2003, підставою для прийняття рішення про застосування фінансових санкцій є акт перевірки додержання суб`єктом господарювання встановлених законодавством вимог, обов`язкових для виконання під час здійснення оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями та/або тютюновими виробами, складений органом, що видав ліцензію, у якому зазначається зміст порушення і конкретні порушені норми законодавства.

Щодо виявленого фактичною перевіркою та зафіксованого актом перевірки порушення, суд врахував таке.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами визначені Законом №481/95-ВР.

На підставі ч.11 ст.15 Закону №481/95-ВР роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами або пальним може здійснюватися суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій на роздрібну торгівлю.

Відповідно до ч.20 ст.15 Закону №481/95-ВР ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво).

Суд врахував, що наявності ліцензії на продаж алкогольних напоїв (пива) позивач не довів, а зафіксований фактичною перевіркою факт продажу у магазині, в якому здійснює господарську діяльність позивач, пляшки пива «Львівське світле», об`ємом 1,25 л. за ціною 30,00 грн., не спростовано та додатково підтверджується письмовими поясненнями продавця ОСОБА_5 від 26.03.2019, копія яких наявна у матеріалах справи.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзац 4 ч.2 ст.17 Закону №481/95-ВР встановлює, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через своє зареєстроване постійне представництво) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом), - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування фінансових санкцій, передбачених статтею 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України №790 від 02.06.2003 (далі - Порядок), фінансові санкції застосовуються у вигляді штрафів у розмірах, передбачених Законом, до суб`єктів підприємницької діяльності, винних у вчиненні порушень.

Проаналізувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що висновки акту перевірки та матеріали справи доводять вчинення позивачем податкового порушення щодо продажу позивачем алкогольної продукції без наявності відповідної ліцензії. Отже, відповідач у спірних правовідносинах діяв у межах, спосіб та порядку, визначених законом.

Не є обґрунтованими доводи позивача про застосування до нього подвійної відповідальності, оскільки спірним ППР застосовано до нього фінансові санкції за порушення вимог Закону №481/95-ВР. Крім того, згаданою вище постановою суду скасоване рішення щодо притягнення за вказані дії до адміністративної відповідальності.

Питання притягнення до адміністративної відповідальності за порушення порядку провадження господарської діяльності визначено нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема ст.164.

Штраф, накладений на позивача спірним рішенням, є фінансовою санкцією у сфері законодавства про обіг алкогольних напоїв застосованою саме до суб`єкта підприємницької діяльності.

Інші доводи позивача не спростовують правомірності спірного рішення.

Тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги не є обгрунтованими та не підлягають задоволенню, а понесені позивачем судові витрати - поверненню відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про визнання протиправним і скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Черкаській області () від 14.05.2019 №.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з складення повного тексту судового рішення.

Суддя А.М. Бабич

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 13.01.2020.