Справа № 189/1473/19(2-а/189/233/19)
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 січня 2020 року м. Дніпросправа № 189/1473/19 (2-а/189/233/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Шальєвої В.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року в адміністративній справі №189/1473/19 (2-а/189/233/19) (головуючий суддя першої інстанції Пустовар О.С.) за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гедзуна Максима Васильовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1462430 від 28.08.2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач 03.09.2019 року звернувся до Покровського районного суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Гедзуна Максима Васильовича, третя особа - Департамент патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1462430 від 28.08.2019 року, справу про притягнення до адміністративної відповідальності закрити.

Рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення ЕАВ № 1462430 від 28.08.2019 року винесену інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Гедзун Максимом Васильовичем відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП ОСОБА_1 від 28.08.2019 року закрито.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції Національної поліції України подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при постановленні рішення порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Від сторін клопотання про розгляд справи за їх участю не надходили.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28.08.2019 року інспектором роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП лейтенантом поліції Гедзуном М.В. винесено постанову серії ЕАВ № 1462430 відносно ОСОБА_1 про накладення на останнього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с.5).

Згідно вказаної постанови 28.08.2019 року о 02 год. 10 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGS 21.440, номерний знак НОМЕР_1 з причепом ВЕСТТ АЕ3498ХТ, перевозив вантаж шириною 3 м., не маючи дозвільних документів на дану ділянку дороги, чим порушив п.22.5 ПДР, за що передбачено відповідальність за ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Не погодившись з вказаною постановою інспектора, Сукач Ю.В. оскаржив її до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення вимог адміністративного позову з огляду на таке.

Статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з п.п.22.5 ПДР України за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує, зокрема, за шириною 2,6 м, або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30, згідно із п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, адміністративне правопорушення полягає у тому, що позивач перевозив вантаж, який перевищує нормативно встановлені параметри (габарити) шириною 3 м., без погодження з органами Національної поліції України на вказаній в постанові ділянці дороги.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, іншими документами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідач не надав ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції доказів щодо вимірювання ширини вантажу, який перевозив позивач, або будь-яких інших доказів на підтвердження зазначених у постанові обставин, та матеріалах справи такі докази відсутні.

В апеляційній скарзі відповідач зазначив, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення. Поліцейські виявили порушення Правил, на яке належним чином відреагували.

Суд апеляційної інстанції таке твердження не приймає до уваги, оскільки факт вчинення правопорушення повинен бути зафіксований на матеріальному носії, а тому спостереження (у тому числі візуальне) не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з частину першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, покладається на відповідача.

Таким чином, оскільки встановлених законом доказів вини позивача у вчиненні правопорушення відповідачем не надано, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 132-1 КУпАП.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року в адміністративній справі №189/1473/19 (2-а/189/233/19) залишити без задоволення.

Рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2019 року в адміністративній справі №189/1473/19 (2-а/189/233/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя В.А. Шальєва