Справа № 540/20/20
Суддя: Василяка Д.К.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р.м. ХерсонСправа № 540/20/20
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Василяки Д.К., розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державної казначейської служби України третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області про визнання протиправною відмову у повернені помилкового сплаченого штрафу та стягнення надміру зарахованих коштів,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області, в якому просить: - визнати протиправною відмову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області у поверненні помилкового сплаченого штрафу у розмірі 153000,00 грн. та стягнути з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 153000,00грн. надмірно зарахованих коштів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06.11.2019 р. листом № 12693 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області із заявою про підготування подання до органів казначейської служби про повернення помилкового сплаченого штрафу в розмірі 153000,00 грн., з проханням повідомити, яка сума була зарахована на відповідних рахунок державної виконавчої служби, а після цього до Державного бюджету України як виконавчий збір, за виконавчим провадженням № 55892764 та здійснити повернення виконавчого збору заявнику у розмірі 15300 грн. Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Херсона ГТУЮ Херсонської області надіслано позивачу лист від 19.12.2019 р. № 4.2414, згідно якого позивача повідомлено про те, що повернути кошти в сумі 153000,00 грн. не мають можливості, оскільки ЗУ «про виконавче провадження» не передбачено порядок повернення коштів, перерахованих стягувану після завершення виконавчого провадження. Позивач вважає, що Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області протиправно відмовлено ФОП ОСОБА_1 у поверненні помилково сплаченого штрафу у розмірі 153000,00 грн. за його зверненням. В зв`язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду 03.01.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 10.01.2020.

10.01.2020 року від відповідача-1 надійшов відзив на позову заяву, відповідно до якого проти позовних вимог заперечує в повному обсязі, посилаючись на те, що Дніпровський районний відділу державної виконавчої служби міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області не був і не є одержувачем коштів стягнутих з позивача на виконання скасованої 02.05.2019 року рішенням Херсонського окружного адміністративного суду № 766/23336/18 у цій справі постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, не є розпорядником цих коштів і відповідно не може повернути їх позивачу. В зв`язку з чим у задоволенні позовних вимог просить відмовити.

10.01.2020 у судове засідання прибули представники позивача та відповідача-1, надали суду заяви про розгляд справи за правилами письмового провадження.

Третя особа та відповідач-2 в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: постановою Управління ДАБІ в Херсонській області від 13.11.2017 р. № 1021-01-15-45 на ФОП ОСОБА_1 накладено штраф в розмірі 153000,00 грн.

01.03.2018 року головним державним виконавцем Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області Нікішиною І.М. відкрито виконавче провадження № 5589274 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках боржника.

Внаслідок відкриття виконавчого провадження, платіжна вимога № 55892764 від 22.10.2018 року державного виконавця на установу ПАТ КБ «ПриватБанк» на суму 168719,24 грн. була виконана, про що свідчить меморіальний ордер № 1102ХU75К від 02.11.2018 року.

Водночас позивач оскаржив у судовому порядку постанову Управління ДАБІ у Херсонській області № 1020-01-15-45 від 13.11.2017 року про накладення на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 штрафу у сумі 153000,00 грн.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року по справі № 766/22336/18 визнано протиправною та скасовано постанову Управління ДАБІ у Херсонській області № 1020-01-15-45 від 13.11.2017 року про накладення на фізичну особу підприємця ОСОБА_1 штрафу у сумі 153000,00 грн. Рішення набрало законної сили 04.06.2019 року.

16.08.2019 року за вих. № 1021-1.18/1203 ФОП ОСОБА_1 звернувся до Управління ДАБІ у Херсонській області з заявою про підготування подання до органів казначейської служби про повернення помилково сплаченого штрафу, згідно відповіді від 22.08.2019 року № 1021-1.18/1203 останнім повідомлено про направлення звернення до ДАБІ України для відповідного опрацювання.

Листом від 06.09.2019 р. № 40-703-17/7053-19 ДАБІ України повідомило позивача, про те що ДАБІ не була одержувачем коштів, сплачених за платіжним дорученням від 22.10.2018 р. № м55892764 та відповідно не перераховувало кошти до держбюджету.

06.11.2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області із заявою про підготування подання до органів казначейської служби про повернення помилкового сплаченого штрафу в розмірі 153000,00 грн., з проханням повідомити, яка сума була зарахована на відповідних рахунок державної виконавчої служби, а після цього до Державного бюджету України як виконавчий збір, за виконавчим провадженням № 55892764 та здійснити повернення виконавчого збору заявнику у розмірі 15300 грн.

Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби міста Херсона ГТУЮ Херсонської області надіслано позивачу лист від 19.12.2019 р. № 4.2414, згідно якого позивача повідомлено про те, що повернути кошти в сумі 153000,00 грн. не мають можливості, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» не передбачено порядок повернення коштів, перерахованих стягувану після завершення виконавчого провадження.

Позивач вважає, що Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби м.Херсона ГТУЮ у Херсонській області протиправно відмовлено ФОП ОСОБА_1 у поверненні помилково сплаченого штрафу у розмірі 153000,00 грн. за його зверненням в зв`язку із чим звернувся до суду за захистом порушених прав.

Так, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: відповідно до статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» (чинного на час вчинення спірних виконавчих дій) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 27 Закону України «Про виконавче провадження» (у чинній редакції) встановлено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір перераховується до Державного бюджету України протягом трьох робочих днів з дня надходження на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби.

Оскільки відповідно до наведених вище норм набувачем сплаченого боржником у виконавчому провадженні збору є Державний бюджет України, помилково або надмірно сплачені суми виконавчого збору підлягають стягненню саме з Державного бюджету України.

Відповідно до частини другої статті 45 Бюджетного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету здійснює Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 ( далі - Порядок), визначено процедури повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою або під державні гарантії (далі - платежі). Дія Порядку не поширюється на операції з відшкодування податку на додану вартість та повернення з бюджету коштів за рішенням суду.

Відповідно до пункту 5 Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування (П. І. Б.) платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Подання в довільній формі надається платником до органу Державного казначейства України разом із його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією розрахункового документа (квитанції, платіжного доручення тощо), який підтверджує перерахування коштів до бюджету.

Таким чином, територіальний орган Державної казначейської служби України є органом, який здійснює повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного ВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області.

Зазначені положення встановлюють порядок взаємодії державних органів між собою. Тому у разі, коли орган стягнення в установлений законом строк не надає відповідний висновок органу державного казначейства, платник вправі скористатись своїм правом на судове оскарження бездіяльності шляхом звернення з позовом про стягнення відповідної суми коштів (повернення надміру сплаченої суми) з державного бюджету.

Кошти державного бюджету належать на праві власності державі. Отже, боржником у зобов`язанні зі сплати коштів державного бюджету є держава Україна як учасник цивільних відносин (частина друга статті 2 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 170 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом.

При цьому в адміністративному процесі відповідно до частини четвертої статті 55 КАС України держава, територіальна громада бере участь у справі через відповідний орган державної влади, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник або представник.

Отже, у цій справі відповідачем є держава, яка бере участь у справі через відповідний орган (органи) державної влади. Такими органами у цій справі є Відділ примусового виконання (дії якого призвели до безспірного стягнення коштів) та Казначейська служба (яка відповідно до законодавства є органом, який здійснює повернення коштів з державного бюджету).

Зазначене дає підстави вважати, що повернення таких коштів позивачу має здійснюватись на підставі та в порядку визначеному Порядком повернення коштів, помилково або надмірно зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787.

Як, судом встановлено вище, відповідно до пунктів 3 та 5 Порядку, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) з відповідних бюджетних рахунків для зарахування надходжень (далі - рахунки за надходженнями), відкритих в органах Казначейства відповідно до законодавства, шляхом оформлення розрахункових документів. Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Тому, суд вважає необґрунтованими такі посилання відповідача, як на причину неможливості виконати судове рішення, оскільки виходячи з вищенаведених посилань на Положення, для повернення коштів сплачених на погашення штрафу, заявник не має бути власником чи розпорядником цих коштів. Відповідач є контролюючим органом в розумінні положень пункту 5 Порядку, оскільки саме на виконання його рішення сплачено штраф позивачем.

В зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, шляхом визнання відмови Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області у поверненні помилкового сплаченого штрафу ФОП ОСОБА_1 у розмірі 153000,00 грн. протиправною.

Що стосується позовної вимоги про стягнення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 153000,00грн. надмірно зарахованих коштів, суд зазначає, що враховуючи порядок повернення коштів, що були помилково або надмірно зараховані до бюджету, який здійснюється за поданням органу стягнення, яким у цьому спорі виступає Відділ державної виконавчої служби Дніпровського районного ВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області, то належним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області підготувати та направити подання Державній казначейській служби України щодо повернення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 153000,00грн. надмірно зарахованих коштів.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 287 КАС України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідач-1 не надав достатньо належних та допустимих доказів щодо підтвердження правомірності своїх дій.

У зв`язку з цим, суд, аналізуючи викладене приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати розподілені відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, ), Державної казначейської служби України (01601, м.Київ, вул. Бастіонна, 6), третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Херсонській області (73000, м.Херсон, вул. Кременчуцька, 69, ) - задовольнити частково.

Визнати відмову Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області від 19.12.2019 року № 4.2414 у поверненні помилкового сплаченого штрафу ФОП ОСОБА_1 у розмірі 153000,00 грн. - протиправною.

Зобов`язати Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби міста Херсона ГТ УЮ у Херсонській області підготувати та направити подання Державній казначейській служби України щодо повернення з Державного бюджету України на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 153000,00грн. надмірно зарахованих коштів.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби міста Херсон Головного територіального управління юстиції у Херсонській області (73036, м.Херсон, вул. Перекопська, 166, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1530,00 грн. (одна тисяча п`ятсот тридцять грн. 00 коп.).

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Василяка Д.К.

кат. 105000000