Справа № 2-а-2337/11
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2-а-2337/11
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" січня 2020 р. Томашпільський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого-судді Пилипчука О.В.,

з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Томашпіль заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження-

В С Т А Н О В И В:

24 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаною заявою, в якій просить замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 липня 2011 року № 2-а-2337/11 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни, з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 27 листопада 2010 року та до закінчення такого права.

Постанова суду набрала законної сили.

01 лютого 2014 року ОСОБА_2 помер.

Заявник ОСОБА_1 зазначає, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 , тому має право на отримання пенсійних виплат, які належали його покійному батьку, згідно постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 липня 2011 року № 2-а-2337/11.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, проте надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує і просить її задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак направив на адресу суду заяву, згідно якої просить справу розглянути без його участі, рішення по справі прийняти відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 липня 2011 року позовні вимоги ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни задоволено.

Визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про відмову у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 підвищення до пенсії в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком. Зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 27 листопада 2010 року та до закінчення такого права.

Постанова суду набрала законної сили 30 квітня 2014 року.

01 лютого 2014 року в смт.Томашпіль Томашпільського району Вінницької області ОСОБА_2 помер.

Згідно довідки Томашпільської селищної ради від 06 грудня 2019 року спадкоємцем майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 є син ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1-3ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи зі застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. ст.1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України, суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується-по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним особам сім`ї, зазначеним у ст. 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Згідно ст. 52 КАС України у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії адміністративного процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.

В силу вимог ч. 5 ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Частина 1, 4 статті 379 КАС України визначає, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження. Виходячи з положень вищевказаної статті, суд приходить до висновку, що заміна сторони її правонаступником здійснюється у виконавчому провадження або до відкриття виконавчого провадження.

Оскільки судовим рішенням, яке набрало законної сили, зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області нарахувати та виплатити ОСОБА_2 підвищення до пенсії, відповідно до ст. 6 Закону України "Про соціальний захист дітей війни", а саме в розмірі тридцяти відсотків мінімальної пенсії за віком, яка встановлена у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 27 листопада 2010 року та до закінчення такого права, постанова суду набрала законної сили 30 квітня 2014 року, суми якої не були отримані стягувачем за життя, тому суд приходить до висновку про необхідність виконання судового рішення на користь сина померлого пенсіонеа, як спадкоємця.

Такі висновки узгоджуються з позицією Вищого адміністративного суду України висловленій в ухвалі від 28.02.2013 року № К/9991/77837/12 та в ухвалі від 20.11.2014 року № К/800/5749/14.

Згідно ст. 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини 1 статті 1227 Цивільного кодексу України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Таким чином, право на отримання надбавки до пенсії правонаступник має у випадку, якщо така надбавка була нарахована померлому або присуджене йому на підставі судового рішення, що набрало законної сили, однак не отримано померлим.

Враховуючи приписи вищезазначених норм закону, правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження: з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Заміна сторони виконавчого провадження можлива лише тоді, коли виконавче провадження ще триває: воно відкрито та проводяться певні виконавчі дії.

Відповідно до частини першої ст. 2 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа).

Виконавче провадження по виконанню рішення суду здійснюється на підставі Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

У рішенні Європейського Суду України з прав людини від 29 червня 2004 року у справі «Півень проти України» визначено, що право на судовий розгляд, гарантоване ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, також захищає і виконання остаточних та обов`язкових судових рішень, які у країні, яка поважає верховенство права, не можуть залишаться невиконаними, завдаючи шкоди одній стороні.

З урахуванням того, що виконання судового рішення є складовою частиною судового розгляду та завершальною стадією судового провадження, а неможливість виконати рішення суду призведе до порушення прав, гарантованих ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вбачає наявність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 241, 242, 248, 379 КАС України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду у Вінницькій області, про заміну сторони виконавчого провадження - задовольнити.

Замінити сторону у виконавчому провадженні з виконання постанови Томашпільського районного суду Вінницької області від 07 липня 2011 року № 2-а-2337/11 у адміністративній справі за позовом ОСОБА_2 до управління Пенсійного фонду України у Томашпільському районі Вінницької області про визнання неправомірною відмову провести перерахунок та виплату державної соціальної допомоги як дитині війни, з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на його правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: О.В. Пилипчук