Справа № 140/3614/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року ЛуцькСправа № 140/3614/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі - ГУ ПФ України у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо зменшення розміру пенсії з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку; про зобов`язання ГУ ПФ України у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення (з урахуванням виплачених сум) з 01.01.2018, виплатити перераховане та виплачувати її надалі у вказаному розмірі.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером Державного департаменту України з питань виконання покарань, перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Волинській області та з грудня 2005 року отримує пенсію на підставі Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

При звільненні зі служби позивачу було призначено пенсію у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення за вислугу 32 роки.

У 2018 році відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, зменшивши її основний розмір до 70 % відповідних сум грошового забезпечення.

15.11.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням встановленого при призначенні пенсії розміру 86% відповідної суми грошового забезпечення.

Листом від 29.11.2019 відповідач повідомив, що перерахунок пенсії з урахуванням 70% сум грошового забезпечення здійснено за чинною редакцією Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, вважає, що при перерахунку пенсії має застосовуватись норма, що визначає розмір пенсії у відсотках, яка діяла на момент її призначення, а розмір уже призначеної пенсії в процентному визначенні не може бути зменшений при зміні діючого законодавства з огляду на незворотність дії нормативно-правових актів у часі. Наголошує, що при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатись звуження змісту та обсягу досягнутих громадянами прав, свобод, соціальних гарантій.

Призначення і перерахунок пенсії є різними за змістом і механізмом процедурами їх проведення, а тому внесені зміни до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років не стосуються перерахунку уже призначеної пенсії.

Таким чином, для перерахунку пенсії мають застосовуватись норми Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", що визначають її розмір у відсотках відповідних сум грошового забезпечення, які діяли на момент первинного призначення пенсії. За таких обставин, дії ГУ ПФ України у Волинській області щодо зменшення основного розміру пенсії з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01.01.2018 є протиправними.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою суду від 12.12.2019 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України).

У відзиві на позовну заяву від 20.12.2019 №28968/06-39 представник відповідача позовних вимог не визнала та зазначила, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років, як колишній працівник Державного департаменту України з питань виконання покарань з 31.12.2005 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивачу була призначена у розмірі 86% грошового забезпечення за 32 роки вислуги.

Відповідно до чинної на 01.01.2018 редакції статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення. Положення даної статті застосовуються як при призначенні пенсії так і при її перерахунку. Така норма введена Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166. На даний час вищевказані положення не скасовані та не визнані неконституційними, а тому є обов`язковими для застосування органами Пенсійного фонду України.

Постановою КМУ №103 від 21.02.2018 встановлено порядок проведення перерахунку та виплати пенсії особам, звільненим з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" з 01.01.2018. На виконання постанови КМУ №103 від 21.02.2018 та на підставі довідки виданої Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, відповідачем проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 та застосовано максимальний розмір пенсії - 70% відповідних сум грошового забезпечення. Просила у задоволенні позову відмовити повністю (а.с.26-30).

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером Державного департаменту України з питань виконання покарань з 2005 року, перебуває на обліку у ГУ ПФ України у Волинській області як отримувач пенсії за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсія позивачу за вислугу років призначена з 31.12.2005.

Згідно з висновком Державного департаменту України з питань виконання покарань від 24.05.2006 про призначення пенсії за вислугу років згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та деяких інших осіб" ОСОБА_1 перебував на посаді начальника сектору максимального рівня безпеки - начальника відділення СПС при Маневицькій ВК-42 у Волинській області та звільнений з 31.12.2005 зі служби згідно з пунктом "а" статті 64 постанови Кабінету Міністрів УРСР "Про затвердження положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР" від 29.07.1991 №114. Як слідує з вищевказаного висновку, пенсія ОСОБА_1 за вислугу років (32 роки) призначена у розмірі 86% грошового забезпечення (а.с.19).

Західним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" видано довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , що враховується для перерахунку пенсій, з якої слідує, що відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103 розмір посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною посадою, за нормами, чинними на 01 березня 2018 року, за посадою начальник сектору максимального рівня безпеки - начальник відділення становить 9 715,00 грн.

На підставі постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" та постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" ГУ ПФ України у Волинській області в травні 2018 року здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.01.2018 у розмірі 70% від суми грошового забезпечення, зазначеного у довідці Західного міжрегіонального управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції. Загальний розмір перерахованої пенсії склав 6 914,38 грн (а.с.21).

Таким чином, судом встановлено, що здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у травні 2018 року з 01.01.2018, відповідач обмежив її розмір 70% суми грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії.

15.11.2019 позивач звертався до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 з урахуванням встановленого при призначенні пенсії розміру 86% відповідної суми грошового забезпечення (а.с.16-17).

Листом від 29.11.2019 №1276/П-01 ГУ ПФ України у Волинській області повідомило позивача про те, що перерахунок пенсії позивача проведено відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 №103. Вказаний перерахунок здійснено за чинною редакцією Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Пенсію позивача перераховано з нового грошового забезпечення у розмірі 70% (максимальний) грошового забезпечення (а.с.18).

Вважаючи дії відповідача щодо перерахунку пенсії у розмірі 70% протиправними, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту "а" статті 13 Закону №2262-XII (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Відповідно до частини другої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї

статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95

процентів.

Як вбачається з висновку Державного департаменту України з питань виконання покарань від 24.05.2006 про призначення пенсії за вислугу років, ОСОБА_1 31.12.2005 був звільнений з посади начальника сектору максимального рівня безпеки - начальника відділення СПС при Маневицькій ВК-42 у Волинській області, вислуга років при звільненні в пільговому обчисленні становила 32 роки. Як слідує з вищевказаного висновку пенсія йому була призначена відповідно до частини другої статті 13 Закону №2262-XII у розмірі 86% грошового забезпечення (а.с.19).

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до пунктів 1, 2 та 3 постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 "Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 за №393" (надалі - Порядок №45) перерахунок раніше призначених відповідно до Закону №2262-XII пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством.

Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців та осіб, які мають право на отримання пенсії відповідно до Закону №2262-XII, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення.

На виконання Постанови №103 з грошового забезпечення, що визначене відповідно до постанови №704, відповідач з 01.01.2018 провів перерахунок пенсії ОСОБА_1 . При цьому відповідач при здійсненні перерахунку та визначенні розміру пенсії застосував чинну норму частини другої статті 13 Закону № 2262-XII.

Згідно із частиною другою статті 13 Закону №2262-XII (в редакції Закону №1166-VII) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 %.

Разом з тим, при вирішенні даного спору суд, в силу приписів частини третьої статті 291 КАС України, враховує правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 04.02.2019 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у зразковій справі №240/5401/18, які полягають у такому.

Відсотковий розмір при призначенні пенсії визначається статтею 13 Закону №2262-XII на момент призначення пенсії, а розміри складових пенсії визначаються Кабінетом Міністрів України. Такі складові пенсії, як і їх розміри, не є сталими і регулюються постановами Кабінету Міністрів України. Відсоткове співвідношення, установлене статтею 13 Закону №2262-XII, уже призначеної пенсії до складових грошового забезпечення (окладу) є сталим, оскільки визначається на день призначення пенсії. На момент виникнення спірних правовідносин було установлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення.

Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" внесені зміни до статті 13 Закону №2262-XII та максимальний розмір пенсії змінено до 70% від сум грошового забезпечення.

Саме з урахуванням вказаної редакції Закону №2262-XII відповідач у травні 2018 року провів ОСОБА_1 перерахунок пенсії з 01.01.2018 та обмежив її розмір 70% від суми відповідного грошового забезпечення.

Таким чином, судом встановлено, що, здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у 2018 році з 01.01.2018, відповідач обмежив її розмір до 70% відповідної суми грошового забезпечення.

Разом з тим застосування цього показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним, як тому, що стосується призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених, так і з огляду на те, що законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів статті 58 Конституції України. Отже, порядок перерахунку призначених пенсій військовослужбовців урегульований нормами статті 63 Закону № 2262-XII, яка змін не зазнавала, тому застосування статті 13 цього Закону, яка регулює призначення пенсій, є протиправним, оскільки процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення.

Відтак, при перерахунку пенсії відповідно до статті 63 Закону №2262-XII на підставі Постанови №103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої статті 13 указаного Закону, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Таким чином, суд дійшов до переконання, що здійснюючи перерахунок пенсії ОСОБА_1 у 2018 році з 01.01.2018, відповідачем протиправно застосовано розмір процентної складової грошового забезпечення 70%, а не 86%, що був встановлений при її призначенні.

З урахуванням встановлених обставин справи, наведених норм чинного законодавства України та правових висновків Верховного Суду у зразковій справі №240/5401/18, суд у даній типовій справі дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення розміру пенсії позивачу з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії, з 01.01.2018 у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, вимога позивача про зобов`язання ГУ ПФ України у Волинській області здійснювати виплату вищезазначеної пенсії у такому розмірі в подальшому є безпідставною, оскільки суд здійснює захист лише порушеного права особи, а не права, яке може бути порушено в майбутньому, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду з цим позовом із позовними вимогами, які є пов`язаними між собою, позивач відповідно до квитанції №14 від 04.12.2019 сплатив судовий збір у сумі 768,40 грн (а.с.2). Зважаючи на часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь позивача слід присудити судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог в розмірі 384,20 грн.

Керуючись статтями 139, 243-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо зменшення розміру пенсії ОСОБА_1 з 86% до 70% відповідних сум грошового забезпечення при здійсненні її перерахунку з 01 січня 2018 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити перерахунок та виплату (з урахуванням виплачених сум) пенсії ОСОБА_1 у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення, з 01 січня 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук