Справа № 1.380.2019.006129
Суддя: Грень Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.006129
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

в частині позовних вимог

08 січня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Грень Н.М., розглянувши у письмовому провадженні питання про залишення позову без розгляду в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

21.11.2019 до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області, в якій позивач з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області щодо обмеження норм споживання пільг ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива з 01.10.2014 року;

- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області поновити ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75- відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання, та без урахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї, виконавши для цього всі необхідні дії в межах його повноважень та здійснивши відшкодування витрат, з дати обмеження норм споживання з 01.10.2014 року і довічно.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що оскільки йому вже була встановлена законодавством України для ветеранів війни, - учасників бойових дій, пільга у розмірі 75% безтермінова від загальної норми споживання, з оплати за користування комунальними послугами (газом, електроенергією та іншими послугами), та він нею користувався до 01.10.2014, то у відповідача були відсутні правові підставі обмежувати норму пільги, у зв`язку із внесенням змін до чинного законодавства, позаяк позивачу були встановлені дані пільги безтерміново. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду за захистом порушених прав.

Ухвалою судді від 09.12.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Питання щодо дотримання позивачем строку звернення до суду із позовом вирішується судом в порядку письмового провадження.

Визначаючись щодо поважності причин пропуску позивачем строку звернення до суду, суд виходить з наступного.

Так, у позові позивач зазначає, що про порушення його прав з 01.10.2014, йому було невідомо, оскільки, про те, що були зменшені норми споживання комунальних пільг у зв`язку із змінами в законодавстві його ніхто не повідомляв.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що початком строку звернення до суду є день, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із її заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 15.12.2017, визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (ратифіковано Україною 17.07.1997) визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Таким чином, особі гарантується право на звернення до суду.

Водночас, як зазначив Європейський Суд з прав людини в ухвалі щодо прийнятності від 30.08.2006 (справа "Каменівська проти України"), "право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду ..., не є абсолютним; воно може бути обмеженим ... Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані...".

Отже, за практикою Європейського Суду з прав людини право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зазначити, що дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Так, строки звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлений Кодексом адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Підставами для визнання причин пропуску строку звернення із позовом поважними, визнаються лише обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Оскільки, дане поняття за своєю суттю є оціночним, тому суд у кожному конкретному випадку має надати правову оцінку відповідним обставинам та, як наслідок, визначити, чи можуть такі обставини бути визнані поважними.

Європейський суд з прав людини у справі "Пономарьов проти України" зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави.

Враховуючи те, що пільги щодо комунальних послуг є періодичними (щомісячними), то про порушення своїх прав, позивач повинен був дізнатись в кінці кожного місяця під час отримання платіжок про оплату комунальних послуг.

Як вбачається з матеріалів справи, позовну заяву надіслано до суду позивачем 18.11.2019, про що є відмітка відділення поштового пересилання (вх. №41153).

Таким чином, що стосується позовних вимог про відновлення порушеного права ОСОБА_1 саме з 01.10.2014, то суд відзначає, що з позовною заявою про оскарження цих дій позивач звернувся до суду 18.11.2019, тобто з пропуском встановленого шестимісячного строку для звернення. Поважних причин, які перешкоджали позивачеві подати до суду позовну заяву у встановлені строки, не наведено.

Відповідно до частин третьої та четвертої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, під час розгляду питання щодо визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивач не надав у обґрунтування своїх стверджень доказів у підтвердження обставин, що перешкоджали йому своєчасно звернутися до суду із позовом в період з 01.10.2014.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог, з причин, які не є поважними.

Згідно з п. 8 ч.1 ст.240 КАС України, суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених ч.ч. 3-4 ст.123 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що позов в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області щодо обмеження норм споживання пільг ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива з 01.10.2014 по 18.05.2019 та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області поновити ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75- відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання, та без урахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї, виконавши для цього всі необхідні дії в межах його повноважень та здійснивши відшкодування витрат, з дати обмеження норм споживання з 01.10.2014 по 17.05.2019 - залишити без розгляду, відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України.

Керуючись ст.122, 123, 240, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

у х в а л и в :

залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області щодо обмеження норм споживання пільг ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75-відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива з 01.10.2014 по 17.05.2019 та зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Дрогобицької районної державної адміністрації Львівської області поновити ОСОБА_1 , та членам його сім`ї безтермінового (довічного) права на 75- відсоткову знижку по оплаті житлової площі, комунальних послуг, а також палива без обмежень норм споживання, та без урахування середньомісячного сукупного доходу сім`ї, виконавши для цього всі необхідні дії в межах його повноважень та здійснивши відшкодування витрат, з дати обмеження норм споживання з 01.10.2014 по 17.05.2019.

Ухвала може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду в порядку, передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України, та у строки визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Грень Н.М.