Справа № 640/20906/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-12-26 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2019 року м. Київ №640/20906/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністра-тивну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ЄВРОБАНК" Волкова Олександра Юрійовича (далі - Уповноважена особа) про зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Уповноваженої особи про визнання нікчемною операції (правочину) щодо надходження 15.06.2016 на вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "КБ "Євробанк" (далі - Банк) грошових коштів в сумі 200000 грн. з призначенням платежу - надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH за договором банківського вкладу від 02.07.2014;

- зобов`язати Уповноважену особу подати до Фонду додаткову інформацію щодо позивача як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладом в ПАТ "КБ "Євробанк" за рахунок коштів Фонду;

- зобов`язати Фонд включити позивача до Загального реєстру вкладників для здійснення виплат коштів за її вкладом в ПАТ "КБ "Євробанк" за рахунок Фонду.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.12.2019 закрито про-вадження у справі в частині визнання протиправним та скасування рішення Уповноваженої особи про визнання нікчемною операції (правочину) щодо надходження 15.06.2016 на вклад-ний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ "КБ "Євробанк" грошових коштів в сумі 200000 грн. з призначенням платежу - надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH за договором банківського вкладу від 02.07.2014.

Підставою позову зазначено те, що позивач є вкладником Банку і на неї поширюються передбачені Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" гарантії відшкодування коштів за вкладом. Вважає, що операції з переказу коштів на банківський рахунок позивача не відносяться до нікчемних правочинів згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 38 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а також відсутні судові рішення про визнання правочину недійсним.

Уповноважена особа подала відзив, в якому просить відмовити в позові з тих підстав, що переказ коштів здійснено під час дії обмежень щодо проведення будь-яких операцій за договорами, в результаті чого збільшилась гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом, з огляду на що така операція є нікчемною згідно з п. 9 ч. 3 ст. 38 Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Зазначає, що спірна операція підпадає під обмеження у діяльності банку, встановлені відповідно до п. 1.23 Глави 12 (Віднесення банку (філії іноземного банку) до категорії проблемних) Положення про застосування Національним банком заходів впливу та передбачені абз. 13 ч. 2 рішення Правління НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ. Також, пославшись на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 29.06.2017 №826/184/17, зазначив, що вказане рішення доведене до відома правління банку 15.06.2016.

Фонд подав відзив, в якому просить відмовити в позові, посилаючись на відсутність підстав для виплати позивачу гарантованого відшкодування, оскільки Уповноваженою особою не включено позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Позивач подала відповіді на відзиви, в яких вона зазначає, що вона не брала участі у справах, на які здійснено посилання у відзивах. Стверджує, що відповідачі намагаються уникнути обов`язку з виконання вимог Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" та поновлення прав позивача як вкладника ПАТ "КБ "Євробанк".

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

02 липня 2014р. між Банком і позивачем укладено договір №ДВ-9498/UAH банківсь-кого вкладу (депозиту) з Правилами "Вклад на вимогу "Вільний доступ", за умовами якого Банк приймає на зберігання від позивача (Вкладника) або для нього грошові кошти (вклад) та зобов`язується виплачувати позивачу таку суму вкладу та проценти на нього на умовах та в порядку, встановлених договором. Початкова сума вкладу: 10 грн., процентна ставка на вклад 9% річних, початок строку розміщення вкладу 02.07.2014, номер вкладного рахунку: НОМЕР_1 .

Згідно з копією квитанції від 15.06.2016 №240290 позивачем внесено на свій рахунок № НОМЕР_1 кошти у сумі 200000 грн. за призначенням: "Надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH від 02.07.2014".

Постановою Правління НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ "Про віднесення Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Євробанк" до категорії проблемних" Банк відне-сено до категорії проблемних.

Із 17.06.2016 запроваджено тимчасову адміністрацію Банку на підставі рішення Прав-ління НБУ від 17.06.2016 №73-рш і рішення виконавчої дирекції Фонду від 17.06.2016 №1041. Уповноваженою особою на здійснення тимчасової адміністрації в Банку призначено Кононця Вадима Валерійовича .

Із 17.08.2016 розпочато процедуру ліквідації Банку на підставі рішення Правління НБУ від 16.08.2016 №215-рш і рішення виконавчої дирекції Фонду від 16.08.2016 №1523. Повноваження ліквідатора делеговано Кононцю В.В.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 31.05.2017 №2218 делеговано повноваження ліквідатора Ларченко Ірині Миколаївні з 06.06.2017, а рішенням виконавчої дирекції Фонду від 08.10.2018 №2740 змінено уповноважену особу Фонду на ліквідацію Банку на Волкова Олександра Юрійовича з 23.10.2018.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду від 16.05.2019 №1185 продовжено строк здійснення процедури ліквідації Банку до 16.08.2020 включно.

31 серпня 2016р. позивач звернулася до Уповноваженої особи із заявою (вх. №4690-БТ від 01.09.2016), в якій просила внести її до списку вкладників, які мають право на відшкоду-вання коштів за вкладом у ПАТ "КБ "Євробанк".

Листом Уповноваженої особи від 05.09.2016 №01-242/5472 повідомлено позивачу про те, що операції по зарахуванню на рахунок позивача грошових коштів мають ознаки опера-цій, які могли спричинити збільшення гарантованої суми відшкодування Фондом (ознаки "дроблення"), у зв`язку з чим рахунок позивача підлягає тимчасовому обмеженню до виплати коштів вкладникам. З урахуванням наведеного, Уповноваженою особою 10.08.2016 прийнято рішення про тимчасове обмеження здійснення Банком банківських операцій щодо виплати позивачу коштів.

Спірні правовідносини виникли у сфері функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та стосуються правомірності не включення позивача до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування Фондом коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 26 Закону України від 23.02.2012 №4452-VI "Про систему гаранту-вання вкладів фізичних осіб" (далі - Закон №4452) (у редакції, чинній на час введення тимчасової адміністрації банку) Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень.

Згідно з ч. 2 ст. 26 цього Закону вкладник набуває право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду в межах граничного розміру відшкодування коштів за вкладами після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Як визначено у ч. 1 ст. 2 Закону №4452:

вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти (п. 3);

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківсь-кого рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката (п. 4).

Як було встановлено судом, позивачем на підставі договору банківського вкладу (депозиту) відкрито у Банку вкладний рахунок, на який були зараховані кошти у сумі 200000 грн., тому позивач вважається вкладником цього Банку, на якого поширюються гарантії відшкодування коштів за вкладом.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону №4452 Уповноважена особа складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Згідно з ч. 2 ст. 27 цього Закону Уповноважена особа протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню.

Пунктом 6 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 09.08.2012 №14, передбачено, що протягом процедури ліквідації уповноважена особа Фонду може надавати до Фонду додаткову інфор-мацію про вкладників стосовно: зменшення (збільшення) кількості вкладників, яким необ-хідно здійснити виплати відшкодування; зміни розміру належних їм сум; зміни особи вклад-ника; змін реквізитів вкладників; змін розміру сум разом із змінами реквізитів вкладників.

Доказів того, що після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку і отримання цього рішення Фондом, Уповноваженою особою відповідно до ст. 27 Закону №4452 включено позивача до Переліку вкладників або протягом процедури ліквідації подано до Фонду додаткову інформацію про позивача, відповідач до суду не надав, про наявність таких доказів - не зазначив, а судом таких фактів не встановлено.

Оцінюючи правомірність не включення позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, суд зважає на таке.

Згідно з абз. 4 ч. 1 ст. 26 Закону №4452 гарантії Фонду не поширюються на відшко-дування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом.

Такі випадки визначені у ч. 4 ст. 26 Закону №4452, однак про їх наявність ніхто з учас-ників справи не стверджував і доказів не надав, а судом таких випадків не встановлено.

Щодо визнання нікчемним правочину відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452, про що стверджує відповідач у відзиві, суд зазначає наступне.

Пунктом 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 передбачено, що правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: здійснення банком, віднесеним до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів, що призвело до збі-льшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 Закону №4452 Фонд:

1) протягом дії тимчасової адміністрації, а також протягом ліквідації повідомляє сторони за договорами, зазначеними у ч. 2 ст. 38 цього Закону, про нікчемність цих договорів та вчиняє дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів;

2) вживає заходів до витребування (повернення) майна (коштів) банку, переданого за такими договорами;

3) має право вимагати відшкодування збитків, спричинених їх укладенням.

При вирішенні справи суд враховує висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 04.07.2018 №826/1476/15 про те, що перелік передбачених ч. 3 ст. 38 Закону №4452 підстав, за яких правочини (у т.ч. договори) неплатоспроможного банку є нікчемни-ми, є виключним. Положення ст. 228 ЦК України не можуть бути застосовані комісією банку чи уповноваженою особою Фонду при вирішення питання щодо віднесення правочинів до нікчемних для розширення переліку підстав нікчемності, визначених у ч. 3 ст. 38 Закону №4452 (п. 42). Здійснюючи операції з перерахування коштів, банк не вчиняє окремі право-чини, а виконує свої зобов`язання з обслуговування клієнтів банку, передбачені ЦК України, Законом України "Про банки і банківську діяльність", Інструкцією про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженою постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003 №492, та договорами з відповідними клієнтами. Банку (п. 45). Якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державною виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею (п. 46). При цьому при виявленні нікчем-них правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визна-вати правочини нікчемними. Правочин є нікчемним відповідно до закону, а не наказу банку, підписаного уповноваженою особою Фонду. Такий правочин є нікчемним з моменту укла-дення в силу закону (ч. 2 ст. 215 ЦК України та ч. 3 ст. 38 Закону №4452) незалежно від того, чи була проведена передбачена ч. 2 ст. 38 цього ж Закону перевірка правочинів банку і виданий згаданий наказ. Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Наказ банку не є підставою для застосування таких наслідків. Такий наказ є внутрішнім розпорядчим документом банку, який підписано уповноваженою особою Фонду особою, що здійснює повноваження органу управління банку. Тому факт того, що наказ уповноваженої особи Фонду не був оскаржений позивачем і є чинним, жодним чином не впливає на нікчемність правочину (п. 48).

Уповноважена особа стверджує, що оскільки позивач здійснив операції за договором банківського вкладу 15.06.2016, тому даний правочин є нікчемним, так як підпадає під обмеження у діяльності банку, встановлені відповідно до п. 12.3 Глави 12 "Положення про застосування Національним банком України заходів впливу" та передбачені абз. 13 ч. 2 рішення Правління НБУ від 15.06.2016 №70-рш/БТ.

Також зазначає, що під час тимчасової адміністрації в Банку згідно з наказом Уповно-важеної особи від 21.06.2016 №26 відповідачем проведено перевірку правочинів (інших договорів), укладених з банком, за наслідками якої складено акт №22, затверджений Уповно-важеною особою 10.08.2016. Цим актом затверджено результати перевірки, якою виявлено правочини (операції, транзакції) за операціями по перерахуванню коштів з рахунків юридич-них осіб на поточні/карткові рахунки клієнтів фізичних осіб, що є нікчемними згідно п.п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452. Кількість операцій (транзакцій) по перерахуванню коштів з поточних рахунків юридичних осіб на поточні рахунки інших фізичних осіб, що є нікчемни-ми згідно з п.п. 7, 9 ч. 3 ст. 38 цього Закону, становить 13 операцій на загальну суму 1608625,08 грн. Кількість клієнтів - отримувачів коштів становить 11 осіб, загальна гаранто-вана сума відшкодування Фондом коштів таким клієнтам становить 1608625,08 грн.

Перелік клієнтів - отримувачів наведено в Додатку №2 до цього Акту, серед яких зазначено позивача (надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH від 02.07.2014). Ці кошти згідно з додатком на рахунок позивача надійшли від іншого вкладника банку ТОВ "Імекс Полімер".

Наказом від 12.12.2016 №237-ОД, копія якого міститься у справі, Уповноваженою особою визнано нікчемними операції з розміщення коштів на карткових/поточних рахунках фізичними особами, перелік яких зазначено у Додатку №1 та Додатку №2 до цього наказу. Згідно з витягом з Додатку №2 до цього наказу до переліку осіб, правочини яких визнано нікчемними, включено також позивача (операція перерахування коштів на рахунок позивача № НОМЕР_1 з призначенням платежу: Надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH від 02.07.2014 на суму 200000 грн., здійснена 15.06.2016 18:33:10).

Суд вважає, що зазначені відповідачем обставини і наведені ним доводи не свідчать про здійснення Банком після віднесення його 22.12.2015 до категорії проблемних, операцій, укладення (переоформлення) договорів з позивачем, що призвело до збільшення витрат, пов`язаних з виведенням банку з ринку, з порушенням норм законодавства.

Посилання відповідача у своїх запереченнях на встановлені для Банку обмеження постановою Національного банку України від 15.06.2016 №70-рш/БТ, якою цей банк відне-сено до категорії проблемних, суд відхиляє як безпідставні, оскільки зазначене рішення становить банківську таємницю і позивач не міг бути обізнаним із його змістом, не зважаючи на доведення цієї постанови до відома посадових осіб банку. Крім цього, відповідачем не надано доказів того, що вказана постанова містила обмеження щодо прийняття готівкових коштів від позивача для поповнення рахунку.

Водночас, як вбачається із встановлених судом обставин справи, укладення договору банківського рахунку від 02.07.2014 №ДВ-9498/UAH і зарахування коштів на рахунок пози-вача (15.06.2016) відбулося до запровадження тимчасової адміністрації банку (17.06.2016), що не суперечить ч. 3 ст. 36 Закону №4452, якою встановлено, що правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Щодо посилань відповідача на наказ про затвердження результатів перевірки право-чинів та відсутність юридичних наслідків нікчемного правочину, то суд їх відхиляє з тих підстав, що наслідки нікчемності правочину настають для сторін у силу закону, а не рішення уповноваженої особи Фонду, яке є внутрішнім розпорядчим документом. Відповідна правова позиція відображена у постановах Великої Палати Верховного Суду у справах №820/1648/17 від 04.07.2018, №910/12294/16 від 11.04.2018, №910/24198/16 та №910/17448/16 від 16.05.2018. Тому, наявність такого наказу не спростовує визначені у ст. 26 Закону №4452 гарантії відшкодування позивачу коштів за його вкладом і не є перешкодою для прийняття судом справедливого рішення з метою ефективного захисту порушених прав позивача.

Між тим, згідно з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 04.07.2018 у справі №826/1476/15, якщо внаслідок проведених операцій Фонду, а не банку, завдані збитки (штучно збільшена сума гарантованих державою виплат), то ст. 38 Закону №4452 не може бути застосована, а Фонд має звертатися до суду з вимогою про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину на підставі ст. 228 ЦК України. Лише за наявності рішення суду можна застосовувати до позивача будь-які наслідки недійсності нікчемного правочину за цією статтею.

Отже, судом не встановлено обмежень щодо укладення договору банківського вкладу чи зарахування на нього коштів, а також передбачених ч. 3 ст. 36 і п. 9 ч. 3 ст. 38 Закону №4452 обставин, з якими пов`язується нікчемність правочину.

Про наявність інших правових підстав нікчемності договору банківського вкладу (депозиту) чи доказів визнання цього правочину недійсним у судовому порядку або застосу-вання рішенням суду наслідків недійсності нікчемного правочину відповідачем не зазначено й до суду таких не надано.

Зважаючи на недоведеність відповідачем наявності передбачених ст.ст. 26, 36, 38 Закону №4452 підстав для не відшкодування позивачу коштів у сумі 200000 грн. за рахунок Фонду, суд дійшов висновку про те, що гарантії Фонду поширюються на відшкодування позивачу цих коштів.

Враховуючи, що згідно із ст. 26 Закону №4452 позивач набув право на одержання гарантованої суми відшкодування коштів за вкладом за рахунок коштів Фонду, але не був включений Уповноваженою особою до переліку вкладників з причин, правомірність яких не доведена перед судом, суд дійшов висновку про допущення цим відповідачем протиправної бездіяльності, яка порушила право позивача на одержання гарантованої суми відшкодування.

З метою ефективного захисту і поновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги про зобов`язання Уповноваженої особи подати до Фон-ду додаткову інформацію про рахунок позивача, за яким позивач має право на отримання відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду у сумі 20000 грн.

Водночас, позовна вимога до Фонду задоволенню не підлягає з тих підстав, що відповідно до вимог Закону №4452 Фонд формує загальний реєстр вкладників на підставі переліку вкладників або додаткової інформації, отриманих від Уповноваженої особи, а така, як встановлено судом, до Фонду не подавалася, тому Фонд не мав підстав для включення позивача до загального реєстру.

Отже, позов є частково обґрунтованим і підлягає задоволенню у частині зобов`язання Уповноваженої особи вчинити певні дії.

Щодо строку на звернення до суду з цим позовом, суд зазначає наступне.

Від Уповноваженою особи до суду надійшло клопотання про залишення позову без розгляду, обґрунтоване тим, що про порушення своїх прав позивач повинна була дізнатися 19.09.2018 або 31.12.2016, на підтвердження чого надано копії:

- листа Уповноваженої особи від 05.09.2016 №01-242/5472, в якому повідомлено позивача про тимчасове обмеження виплати коштів по її рахунку, у якому міститься розписка від імені позивача про отримання 11.12.2018;

- повідомлення від 22.12.2016 №01-14.11/7469 Уповноваженої особи про нікчемність правочину за операцією з розміщення 15.06.2016 коштів в сумі 200000 грн. на рахунку № НОМЕР_1 з призначенням платежу "Надходження коштів на депозит №ДВ-9498/UAH від 02.07.2014р."; доказів його вручення позивачу не зазначено і не надано;

- листа Уповноваженої особи від 20.04.2018 №04/680, в якому зазначено про відсут-ність правових підстав для внесення щодо позивача інформації до переліку вкладників; у поштовому повідомленні про вручення №337 в графі "Розписка в одержанні" міститься запис " ОСОБА_1 , 30.05.2018" а також підпис, водночас відмітка в графі "особисто" відсутня.

До суду з цим позовом представник позивача звернувся 11.12.2018.

У позовній заяві зазначається, що про тимчасове обмеження виплати коштів позивачу було відомо з листа Уповноваженої особи від 05.09.2016. Однак про визнання нікчемною операції з перерахування коштів позивач дізналася на початку липня 2018р. з листа Уповно-важеної особи від 20.04.2018. Даний лист надісланий на адресу позивача: АДРЕСА_1 , де вона більше 3х років не проживає, про що, як стверджує позивач, було відомо Уповноваженій особі. Цей лист позивач отримала від родичів на початку липня 2018р.

Обставина обізнаності Уповноваженої особи з адресою місця проживання позивача: АДРЕСА_2 , підтверджується копією листа Уповноваженої особи від 05.09.2016 №01-242/5472, який позивачу надсилався саме за цією адресою,

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що про порушення свого права на отримання відшкодування за вкладом позивач могла дізнатися у липні 2018р., а відтак шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом не пропущено, тому підстав для залишення позову без розгляду у суду не було.

При зверненні до суду з цим позовом позивачем сплачено судовий збір у загальній сумі 2819,20 грн. згідно з наявними у справі квитанціями від 10.12.2018 №491/з7, від 10.12.2018 №491/з5, від 10.12.2018 №491/з8, від 10.12.2018 №491/з6 на суму 704,80 грн. кожна.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №817/649/16 зроблено висновок про те, що дія ч. 3 ст. 22 Закону України від 12.05.1991 №1023-XII "Про захист прав споживачів" поширюється на спори, які виникають між вкладниками банку та Фондом під час здійснення останнім владних управлінських функцій, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами на підставі п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону №4452-VI.

Отже, позивач була звільненою від сплати судового збору, тому сплачений нею судовий збір може бути повернутий за відповідною заявою. Підстав для стягнення з відповідачів судового збору за таких обставин немає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 90, 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Волкова Олександра Юрійовича подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію про рахунок № НОМЕР_1 , відкритий позивачем у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "ЄВРОБАНК", за яким ОСОБА_1 має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду у сумі розмірі 200000 грн. (двісті тисяч гривень).

3. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач: ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на лікві-дацію Публічного акціонерного товариства КБ "Євробанк" Волков Олександр Юрійович; 01032, м. Київ, б-р Тараса Шевченка, 35.

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб;

01032, м. Київ, б-р Т. Шевченка, 33-Б, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку, встановленому ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Дата рішення є датою складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко