Справа № 760/11683/17
Суддя: Усатова І. А.
Дата ухвалення: 2019-07-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/760/114/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2019 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Усатової І.А.,

при секретарях Яковенко Н.К., Ковальській К.О., Мелешко О.С.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві ДПП Поліції, інспектора роти №6 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП поліції Черноуса В.М. про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 та просив: визнати дії інспектора роти №6 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП поліції Черноуса В`ячеслава Миколайовича щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 серія БР №696994 незаконними, визнати постанову про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 серія БР №696994 протиправною та скасувати її, а провадження у справі закрити.

Позивач свої вимоги обгрунтовує тим, що 22.06.2017 інспектором роти №6 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП поліції Черноусом В.М винесено постанову серія БР №696994 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, невиконання вимог дорожнього знаку 15.9.

Вважає дії інспектора протиправними, а оскаржувану постанову незаконною, винесену з порушенням закону, вказує на те, що інспектором було порушено його право на професійну правничу допомогу, а також розглянуто справу всупереч нормам законодавства на місці правопорушення.

Позивач посилався на те, що у своїх поясненнях до постанови він вказав про свою незгоду та повідомив про порушення його прав, у зв`язку з винесенням постанови на місці стверджуваного правопорушення, а не за місцем знаходження органу поліції, а на його прохання не порушувати вимоги КУпАП та Конституції України, інспектор не відреагував.

Просить суд ухвалити рішення, яким просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАВ №808058 від 21.12.2018.

Ухвалою судді від 04.10.2017 у справі відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

Протокольною ухвалою суду від 28.02.2018 відмовлено у задоволенні заяви представника Департаменту патрульної поліції про залучення третьої особи у зв`язку з тим, що рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову не впливає на права, свободи, інтереси та обов`язки Департаменту патрульної поліції, оскільки позивачем оскаржуються дії окремого суб`єкта владних повноважень.

Ухвалою суду від 28.02.2018 прийнято відмову ОСОБА_1 від позовних вимог про визнання дій інспектора поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 №БР 696994 незаконними та закрито провадження у справі в частині позовних вимог про визнання дій інспектора поліції щодо складання постанови про адміністративне правопорушення від 23.06.2017 №БР 696994 незаконними.

У судовому засіданні 28.11.2018 позивач позов підтримав та просив його задовольнити, у судове засідання 08.07.2019 позивач не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, також просив врахувати витрати, понесені ним у зв`язку з відправленням позову до суду, витрати у зв`язку з явкою суду, в провадженні якого перебувала справа, а також витрати на транспорт.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, будучи повідомленими про розгляд справи належним чином.

Частиною 1 ст. 205 КАС України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Стаття 62 Конституції України встановлює "презумпцію невинуватості" та відповідно до якої обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтями 245-246 КУпАП України встановлено, що завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з точною відповідністю з законом.

Судом встановлено, що 23.06.2017 щодо ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №696994 про притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КпАП України у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що позивач здійснив зупинку ближче 10 м. від пішохідного переходу, порушивши п. 15.9.г ПДР.

Позивач заперечує свою вину в порушенні правил дорожнього руху та оскаржив винесену постанову до суду в порядку адміністративного судочинства.

Зазначає, що постанова винесена з порушенням норм законодавства.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі у справі заперечення, пояснення та відзиви не подавали до суду, як і не з`являлись неодноразово у судові засіданні.

Відповідачами суду не надано будь-яких доказів правомірності свого рішення по притягненню позивача до адміністративної відповідальності.

Вбачається, що відповідачами суду не надано належних доказів фіксації факту порушення позивачем правил дорожнього руху 23.06.2017.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. В ній повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказані мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Таким чином, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, а тому є незаконною і підлягає скасуванню.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Тому, керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши надані сторонами до матеріалів справи докази, враховуючи, що відповідачами не доведено правомірність встановлення адміністративного правопорушення, законність дії щодо винесення адміністративного постанови, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Крім того, позивач просить врахувати витрати, понесені ним у зв`язку з відправленням позову до суду, витрати у зв`язку з явкою суду, в провадженні якого перебувала справа, а також витрати на транспорт, на що суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 132 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Так, на підтвердження витрат, понесених позивачем у зв`язку з відправленням позову до суду, витрати у зв`язку з явкою суду, в провадженні якого перебувала справа, а також витрат на транспорт, позивачем надано два квитки на маршрутне таксі, квитанцію Укрпошти про відправлення поштового відправлення та марок.

Положеннями статті 135 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, та її законному представнику сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно до розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, вказана стаття визначає порядок несення судових витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду. Її положення спрямовані на компенсацію стороні, яка виграє справу, витрат на прибуття до суду, з іншого боку, вони запобігають завищенню витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду.

Витрати на переїзд можуть бути відшкодовані лише у випадках, коли стороні необхідно було здійснити переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище. Розмір витрат визначається вартістю квитків на залізничний, автомобільний, водний, повітряний транспорт або ж підтвердженою вартістю пального, необхідного для переїзду до суду власним автотранспортом.

З матеріалів справи вбачається, що позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , таким чином, позивач не здійснював переїзд до адміністративного суду в інше місто або селище.

Також суд звертає увагу позивача на те, що ним не надано обґрунтованого розрахунку витрат, понесених позивачем у зв`язку з відправленням позову до суду, витрати у зв`язку з явкою суду, в провадженні якого перебувала справа, а також витрат на транспорт.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення вказаної вимоги.

Керуючись статтями 122, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 6, 11, 72-90, 205, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БР №696994, винесену інспектором роти №6 батальйону №1 УПП у м. Києві ДПП поліції Черноусом В`ячеславом Миколайовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КпАП України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 гривень, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

У задоволенні вимоги позивача про розподіл судових витрат - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: