Справа № 1.380.2019.006477
Суддя: Сасевич Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа №1.380.2019.006477
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 січня 2020 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сасевича О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є пенсіонером органів внутрішніх справ, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ у Львівській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену в порядку та на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ в розмірі 90% від суми грошового забезпечення. При проведенні перерахунку пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року №103, відповідачем протиправно застосовано відсоткове визначення основного розміру пенсії у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Позивач вважає, що при перерахунку раніше призначених пенсій не може допускатись звуження змісту та обсягу досягнутих громадянами прав, свобод, соціальних гарантій, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою судді від 09.12.2019 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

03.01.2020 року від відповідача засобами поштового зв`язку до суду надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказав, що із заявленими позовними вимогами не погоджується, позов вважає таким, що не підлягає задоволенню. Позиція відповідача зводиться до того, що пенсія перерахована відповідно до норм Закону України від 09.04.1992 року №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який діяв на час перерахунку та визначав, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70 відсотків відповідних сум грошового забезпечення. Відповідач вважає, що при перерахунку пенсії позивачу діяв в межах повноважень та у відповідності до чинного законодавства. У зв`язку із наведеним, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Розглянувши позов, подані документи і матеріали, відзив на позовну заяву, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 є пенсіонером органів внутрішніх справ України.

19 липня 2011 року наказом №132о/с УМВС України в Рівненській області позивача було звільнено з ОВС у званні - заступник начальника УМВСУ в Рівненській області-начальник кримінальної міліції у відставку за віком (ст.65 п.«а» Постанови «Про затвердження Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ» від 29.07.1991 року №114).

Матеріалами справи стверджується, що з 20.07.2011 року ОСОБА_1 було призначено пенсію за вислугу років, відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (надалі по тексту - Закон №2262-ХІІ) у розмірі 90% грошового забезпечення, що становило 7427,82 гри (основний розмір пенсії (8253,13x90%).

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11.11.2015 року №988 (надалі по тексту - Постанова КМ України №988) внесено зміни та підвищено грошове забезпечення поліцейських, внаслідок чого у позивача виникло право на перерахунок призначеної йому пенсії.

Тож, на виконання Постанови КМ України №988 Ліквідаційною комісією УМВС України у Львівській області була підготовлена довідка про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) №91-02153 від 23.03.2018 року на ім`я ОСОБА_1 , яку було надіслано до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.

Відповідно до довідки №91-02153 від 23.03.2018 року, розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року за прирівняною посадою поліцейського - заступник начальника Головного управління (І група областей) до посади на день звільнення зі служби - заступник начальника УМВСУ в Рівненській області-начальник кримінальної міліції, становить: -посадовий оклад - 4600 грн.; -підвищений посадовий оклад - 0 грн.; -оклад за спеціальним званням (полковник) - 2400 грн.; -надбавка за стаж служби в поліції (50%) - 3500 грн.; -премія (3,33%) - 380,29 грн.; -надбавка за службу в умовах режимних обмежень (20%) - 920,00 грн.; всього - 11800,29 грн.

26.02.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі Постанови КМ України №988 та ст.63 Закону №2262-ХІІ, у якій просив провести перерахунок та здійснити виплату пенсії з 01 січня 2016 року.

26.03.2018 року відповідач листом №1166/х-20/07.05.-06 повідомив позивача про неможливість проведення перерахунку пенсій з використанням наявних довідок за травень 2017 року та зазначив, що перерахунок пенсії буде проведений після надходження з Ліквідаційної комісії ГУМВСУ у Львівській області нової довідки про розмір грошового забезпечення.

Так, 22.11.2018 року ОСОБА_1 повторно звернувся до відповідача із запитом, у якому просив:

-повідомити про те, з якого часу та у якому розмірі (у відсотках грошового забезпечення) йому виплачується пенсія;

-надати детальний розрахунок пенсії (помісячно) за період з 20 липня 2011 року по 22 листопада 2018 року по пенсійній справі ОСОБА_1 , із включенням усіх належних до виплати видів грошового забезпечення;

-надати завірену належним чином копію нової довідки (від березня 2018 року) про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії на ім`я ОСОБА_1 ;

-надати ОСОБА_1 детальний розрахунок перерахованої пенсії, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» від 11 листопада 2015 року №988 за період з 01.01.2016 року по цей день із зазначенням належної йому до виплати підсумкової суми.

У відповідь на цю заяву відповідач листом від 29.11.2018 року №24584/02.02-06 повідомив позивача, що останньому призначено та виплачувалась пенсія за вислугу років, відповідно до Закону №2262-ХІІ у розмірі 90% грошового забезпечення. У листі вказано, що під час призначення (перерахунку) пенсії застосовуються нормативно-правові акти, які діють на дату, з якої призначається (перераховується) пенсія. Також відповідач зазначив, що ГУ ПФУ у Львівській області проведено перерахунок пенсії позивача на підставі довідки №91-02153 від 23.03.2018 року, при цьому розмір пенсії обчислений за нормами Закону №2262-ХІІ в редакції, чинній на момент проведення перерахунку пенсії, тобто у розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення. Тож, оскільки основний розмір пенсії до перерахунку пенсії позивача становив 8686,56 грн., а після перерахунку пенсії з 01.01.2016 року - 8260,20 грн., у зв`язку із зменшенням розміру пенсії після перерахунку до пенсії встановлено доплату до попереднього розміру пенсії. Отже, на переконання відповідача, У підсумку встановлено, що позивачу проведено перерахунок пенсії, відповідно до Постанови КМ України №103, проте розмір пенсійної виплати не змінився.

Таким чином, позивач, вважаючи, що ГУ ПФУ у Львівській області протиправно було зменшено розмір пенсії при здійсненні її перерахунку з 90% до 70% розміру грошового забезпечення, протиправно не здійснено жодних належних дій щодо забезпечення його права на перерахунок пенсії у належному розмірі та отримання невиплачених грошових сум недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 01.01.2016 року, звернувся до суду за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України регламентовано, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (надалі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Суд відзначає, що вказаним Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій, у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до ч.4 ст.63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим законом пенсії підлягають перерахунку, у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за вказаним Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені ч.2 ст.51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Отже, законодавством передбачено обов`язок перерахунку пенсій у випадку, зміни грошового забезпечення працівників, які виконують таку ж саму роботу.

Внаслідок набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII втратив чинність Закон України «Про міліцію» та розпочато ліквідацію органів міліції.

Водночас, Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» від 23.12.2015 року №900-VIII (далі - Закон №900-VІІІ) внесено зміни до пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» та ст.63 Закону №2262-ХІІ.

Так, відповідно до абзацу другого пункту 15 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції Закону №900-VIII) за колишніми працівниками міліції, у тому числі пенсіонерами, а також членами їхніх сімей, іншими особами зберігаються пільги, компенсації і гарантії, передбачені цим Законом для колишніх поліцейських, членів їхніх сімей, інших осіб.

Також, Законом №900-VII статтю 63 Закону №2262-ХІІ доповнено новою частиною третьою, відповідно до якої перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Статтею 51 Закону №2262-ХІІ передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

Перерахунок пенсій, у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок, згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно із статтею 102 Закону України «Про Національну поліцію», пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Кабінет Міністрів України постановою від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» та постановою від 18 листопада 2015 року №947 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Постанова №988 набрала чинності 02 грудня 2015 року.

Загалом, порядок проведення перерахунку пенсій встановлений постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 №393» (надалі по тексту - Порядок №45), яка набрала чинності 20 лютого 2008 року.

Відповідно до п.2 Порядку №45 Міністерство внутрішніх справ України повідомляє у п`ятиденний строк ПФУ про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

У свою чергу, ПФУ повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від МВС своїм головним управлінням в областях про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, яких належить перерахуванню. Після складання таких списків та подання їх відповідним органам, уповноважені керівники цих органів своїм рішенням видають довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій.

Згідно з п.3 Порядку 45, на підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної у списку та у місячний строк подають їх головним управлінням ГІФУ. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені зі служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

На виконання зазначеного положення Ліквідаційною комісією ГУМВС України у Львівській області було складено оновлену довідку №91-02154 від 23.03.2018 року про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача.

Тож, суд відзначає, що перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 року, як і виплату грошової суми недоплаченої частини основного розміру пенсії за цей період, відповідачем належним чином здійснено не було.

Пунктом 5 Порядку №45 передбачено, що особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 року проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Подальші перерахунки здійснюються з урахуванням складових грошового забезпечення, передбачених абзацом першим цього пункту.

15 лютого 2018 року Верховний Суд у складі суддів Касаційного адміністративного суду у своєму рішенні у справі №Пз 9901/8/18 зазначив, що відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», яка набрала чинності 02.12.2015 року.

Тож, згідно зі статтею 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», позивач має право па перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

З приводу посилань відповідача при перерахунку пенсії позивача на Постанову КМ України №103, то суд відзначає таке.

Постановою КМ України №103 визначений порядок перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262 до 01 березня 2018 року з урахуванням виплат, що визначені станом на 01 березня 2018 року, відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова КМ України №704).

Однак, на переконання суду, прийняття Постанови КМ України №103 у лютому 2018 року жодним чином не спростовує факту протиправної бездіяльності відповідача за період з січня 2016 року.

Суд, позитивно оцінюючи доводи позивача, відзначає, що відповідачем не зазначено жодного закону чи підзаконного нормативного акту, який би свідчив про наявність підстав, які б звільняли відповідача від законодавчо визначеного обов`язку щодо перерахунку пенсії за умови підвищення відповідних виплат.

Аналіз змісту Постанови КМ України №103 дає підстави для наступних висновків.

Пункт 1 вказаної Постанови містить положення щодо перерахунку пенсії, призначеної до 1 березня 2018 року, з урахуванням відповідних виплат, що визначені станом на 1 березня 2018 року, відповідно до Постанови КМ України від 30.08.2017 року №704.

Пунктом 2 визначено, що виплати перерахованих, відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах:

з 1 січня 2018 року 50 відсотків;

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року 75 відсотків;

з 1 січня 2020 року 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Пунктом 3 Постанови КМ України №103 визначений перерахунок з 1 січня 2016 року пенсій, призначених згідно із Законом №2262 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні виплати в розмірах, установлених законодавством, за січень 2016 року відповідно до Постанови КМУ від 11 листопада 2015 року №988.

Виплату перерахованих, відповідно до абзацу першого цього пункту, пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) проводити з 1 січня 2018 року.

Сума перерахованих пенсій для виплати за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року обчислюється органами Пенсійного фонду України станом на 1 січня 2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з державного бюджету в такому порядку:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року;

з 1 січня 2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 відсотків різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого цього пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

Таким чином, відповідач як на підставу для відмови в перерахунку та виплати перерахованої пенсії посилається на порядок, визначений Постановою КМ України №103 від 21.02.2018 року, який на момент виникнення спірних правовідносин (січень 2016 року) був відсутній.

Отже, суд приходить до висновку, що Постанова №103 набрала чинності 24.02.2018 року та погіршує становище позивача в частині строків виплати належної йому пенсії.

Відповідно до правил застосування правових норм, правові норми, що встановлені актом законодавства вищої юридичної сили, підлягають переважному застосуванню перед правовими нормами, що встановлені актами меншої юридичної сили. Отже, на момент виникнення спірних правовідносин статтями 51, 63 Закону України №2262-XII встановлювалися строки здійснення перерахунку та виплати пенсій особам начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ. З урахуванням викладеного, пріоритет належить Закону №2262-ХІІ та саме його норми підлягають застосуванню.

Статтею 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 09.02.1999 року №1-7/99, у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів), зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Положення ч.1 ст.58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Згідно ч.3 ст.7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Таким чином, приписи Постанови №103 можуть застосовуватися до спірних правовідносин з приводу перерахунку та виплати пенсії виключно з 24.02.2018 року, оскільки такі правовідносини виникли до моменту набрання Постановою КМ України №103 законної сили, а тому підлягають врегулюванню тими нормативно-правовими актами, які були чинні на момент виникнення права позивача на такий перерахунок та виплату.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини», суди при розгляді справ, практику Європейського Суду з прав людини, застосовують як джерело права.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 08.11.2005 року у справі «Кечко проти України» зазначив, що держава самостійно визначає, які надбавки виплачувати своїм працівникам з бюджету. Держава може вводити, припиняти або закінчувати виплату цих надбавок. Проте, якщо правове положення, що діє, передбачає виплату певних надбавок, і дотримані всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти в цих виплатах, поки відповідне положення є таким, що діє (п.23). Одночасно Європейський Суд з прав людини не прийняв аргумент уряду України щодо бюджетних асигнувань, оскільки органи державної влади не можуть посилатися на відсутність засобів як на причину невиконання своїх зобов`язань (п.26).

Отже, реалізація особою права, що пов`язане з отриманням належних їй соціальних виплат і компенсацій не може бути поставлена в залежність від наявності чи відсутності у органів держаної влади бюджетних асигнувань на виплату таких.

Верховний Суд України у своїх рішеннях неодноразово вказував на те, що відсутність чи скорочення бюджетних асигнувань не може бути підставою для зменшення будь-яких виплат (постанови Верховного Суду України від 22 червня 2010 року у справі №21 -399во10, від 07 грудня 2012 року у справі №21-977во10, від 03 грудня 2010 року у справі №21- 44а10).

Така правова позиція підтримана Конституційним Судом України у рішеннях від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 17 березня 2004 року №7-рп/2004, від 01 грудня 2004 року №20-рп/2004, від 09 липня 2007 року №6-рп/2007, в яких зазначено про неможливість поставити гарантовані законом виплати, пільги тощо в залежність від видатків бюджету.

Крім того, Конституційний Суд України розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист певних категорій громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечують суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управлінні державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань, тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року №8-рп/99, від 20 березня 2002 року №5-рп/2002, від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016).

У рішенні від 6 липня 1999 року №8-рп/99 у справі за конституційним поданням Міністерства внутрішніх справ України щодо офіційного тлумачення положень статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби і ветеранів органів внутрішніх справ та їх соціальний захист» Конституційний Суд України прямо зазначив, що служба в органах внутрішніх справ, має ряд специфічних властивостей (служба в правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей), що повинно компенсуватись наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексом заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби в органах внутрішніх справ, так і після звільнення у запас або відставку.

Отже, на переконання суду, наведене вище свідчить про необхідність відновлення права позивача на отримання у повному обсязі належних йому сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року, які повинні бути розраховані та виплачені, відповідно до чинних у зазначений період нормативно-правових актів.

Щодо протиправності дій відповідача при проведенні перерахунку пенсії з 01.01.2016 року в частині зменшення розміру пенсії за вислугу років з 90% на 70% грошового забезпечення, то суд звертає увагу на таке.

Здійснюючи перерахунок позивачу пенсії, відповідач покликався на те, що з 01.05.2014 року Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (надалі - Закон №1166-VI1) внесено зміни до ст.13 Закону №2262-ХІІ, яким передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Як зазначив відповідач у своєму листі вих.№24584/02.02-06 від 29.11.2018 року, на підставі вказаного Закону після 01.05.2014 року при первинному призначенні пенсії за вислугу років розмір пенсії обчислюється з урахуванням внесених змін. З прийняттям Постанови №103 перерахунок призначеної пенсії здійснено з 01.01.2016 року за нормами законодавства, що діє на момент перерахунку, виходячи із 70% суми грошового забезпечення.

Однак, внесені Законом №1166-VІІ зміни до частини другої статті 13 Закону №2262- XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% грошового забезпечення стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі №175/1665/17 (2-а/175/41/17), а тому відповідно до статті 242 КАС України, суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

У той же час, вирішуючи питання про застосування положень Закону №2262-ХІІ у часі, слід виходити із того, що згідно зі статтею 22 Конституції України, закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Виходячи із висловленого у вищевказаних рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено, шляхом внесення змін до законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України в постановах від 10 грудня 2013 року №21-420а13 та №21-348а13, від 17 грудня 2013 року №21-445а13, а тому відповідно до статті 242 КАС України суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду України.

З огляду на зазначене, відповідач протиправно здійснив перерахунок моєї пенсії з 01.01.2016 року, згідно довідки №91-02153 від 23.03.2018 року у розмірі 70% від місячного грошового забезпечення.

Отже, на підставі протиправного перерахунку пенсії відповідач виплачує позивачу пенсію в зменшеному розмірі - 70%.

За сукупністю наведених обставин, суд дійшов висновку про протиправність дій та бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду щодо зменшення відсотку основного розміру пенсії з 90% на 70% при проведені її перерахунку на підставі Постанови №103 та, відповідно, про наявність підстав для проведення перерахунку пенсії позивачу, починаючи з 01.01.2016 року, виходячи з 90% від відповідних сум грошового забезпечення.

Згідно з вимогами ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч.2 ст.77 КАС України).

Таким чином, на підставі наявних у справі доказів, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений при зверненні до суду позивачем судовий збір в сумі 768,40 грн., згідно з квитанцією №46460246 від 05.12.2019 року, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.14, 72-77, 139, 241-247, 250-251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання до вчинення дій задоволити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) щодо не проведення перерахунку та виплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Львівській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) №91-02153 від 23.03.2018 року.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ), які полягають у зменшенні основного розміру пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) під час проведення її перерахунку з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01 січня 2016 року як пенсіонеру органів внутрішніх справ, згідно із Законом України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статтями 51, 63 Закону України « Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», на підставі наданої довідки Ліквідаційної комісії УМВС України у Львівській області про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції) №91-02153 від 23.03.2018 року в розмірі 90% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2016 року з урахуванням виплачених сум без обмеження її максимальним розміром.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10; ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Львівський окружний адміністративний суд.

Суддя Сасевич О.М.