Справа № 440/3571/19
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 р. Справа № 440/3571/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року (головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич) по справі № 440/3571/19

за позовом Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України

до ОСОБА_1

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:
17.09.2019 р. Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України (далі - позивач) звернулася до суду з позовом, в якому просила:

- стягнути з ОСОБА_1 кошти в сумі 108548 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі в особі військової частини НОМЕР_1 внаслідок нестачі майна квартирно-експлуатаційної служби, переданого під звіт.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 року позовну заяву повернуто заявнику. Визнано неповажними підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Відмовлено у задоволенні клопотань позивача про розстрочення сплати судового збору та надання додаткового строку для сплати судового збору.

Позивач, не погоджуючись з ухвалою суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив її скасувати, як постановлену з порушенням норм процесуального права та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається, що позовна давність складає три роки відповідно до ст.261 Цивільного Кодексу України. Позивача було притягнуто до матеріальної відповідальності наказом від 24.05.2019р., та в подальшому 19.06.2019р. ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу військової частини. Загальна сума невідшкодованої шкоди держави в особі військової частини внаслідок втрати майна квартирно-експлуатаційної служби становить 108 548, 02 грн. Саме з дати виключення відповідача зі списків особового складу виникли підстави , що дають право на звернення до адміністративного суду, а тому позивач звернувся до суду 17.09.2019р. в межах тримісячного строку встановленого ч.ч.1 ,2ст.122 КАС України . Також зазначає, що на момент подачі позову військова частина не мала можливості сплатити судовий збір в повному обсязі, сплатила лише 1036,57 грн., позивачем вчинялися дії щодо отримання коштів для сплати шляхом звернення до відповідного довольчого органу для виділення відповідних коштів, а тому існували поважні обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення позивача, а тому суд першої інстанції безпідставно визнав неповажними причини пропуску строку, відмовив в розстрочці судового збору, не вирішив питання про продовження строку для усунення недоліків та повернув позовну заяву.

ОСОБА_1 (далі - відповідач) відзив на апеляційну скаргу не надавав .

Відповідно до ч. 2 ст. 312 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 17.09.2019 р. Військова частина НОМЕР_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 коштів в сумі 108548 грн. 02 коп. в рахунок відшкодування шкоди, заподіяної державі в особі військової частини НОМЕР_1 внаслідок нестачі майна квартирно-експлуатаційної служби, переданого під звіт. Також позивачем надано клопотання про відстрочення судового збору до ухвалення судового рішення, з підстав наявності труднощів у фінансуванні установи.

Суд першої інстанції виходив з того, що тримісячний строк звернення до суду позивачем пропущено, оскільки його слід відраховувати з дати прийняття наказу про притягнення відповідача до матеріальної відповідальності, а саме з 24.05.2019р., проте заяви про поновлення строку звернення до суду до позову не подано, не сплачено судовий збір, подано до позову копії документів не належної якості.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 25.09.2019 р. у задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі - відмовлено. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 залишено без руху, надано 10 днів для усунення недоліків шляхом надання до суду:

- документа про сплату судового збору в розмірі 1921 грн. або документів на підтвердження підстави звільнення позивача від сплати судового збору відповідно до закону;

- засвідчених в порядку, встановленому чинним законодавством України, копій належної якості доказів, доданих до позовної заяви в обґрунтування позовних вимог, а саме: наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.04.2019 №467, інвентаризаційної відомості наявності та визначення залишкової вартості майна КЕС в/ч НОМЕР_1 , інвентаризаційної відомості наявності та стану майна служби КЕС;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

08.10.2019 р. на виконання вимог ухвали суду позивачем направлено до суду клопотання про поновлення строку звернення до суду, платіжне доручення про сплату судового збору в розмірі 1036,57грн., копії наказу № 467 від 11.04.2019 р., акту № 1379 від 16.05.2019 р.

В заяві позивач зазначає, що строк звернення до суду слід відраховувати з дати звільнення позивача зі служби, а саме з 19.06.2019р., існує правозастосовча невизначеність та законодавча колізія, оскільки нормами ЦК України та КАС України визначені різні строки звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди. Також позивач просив розстрочити сплату судового збору або надати додатковий строк для його сплати.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що підстави, вказані позивачем у клопотанні про поновлення строку звернення до суду є неповажними, судовий збір сплачено не у повному обсязі, з доданих копій наказу та інвентаризаційної відомості неможливо встановити їх зміст через неналежну якість.

Колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає передчасним висновок суду про повернення позовної заяви, оскільки після подання позивачем заяви про поновлення строку та визнання судом підстав його пропуску неповажними, судом неправомірно не надано позивачу можливість усунути недоліки позовної заяви в цій частині шляхом зазначення інших поважних підстав для його поновлення з додаванням відповідних доказів в обґрунтування такої заяви.

Щодо сплати судового збору колегія суддів зазначає, що на виконання вимог суду позивачем сплачено судовий збір в розмірі 1036, 57 грн., що є меншим ніж визначено законом та судом. (1921,00 грн.).

Разом з тим, позивач в клопотанні від 08.10.2019 р. просив розстрочити сплату судового збору або надати додатковий строк для сплати судового збору, посилаючись на вжиття заходів щодо його сплати та наявність труднощів у фінансуванні.

Доводи суду першої інстанції щодо відсутності заяви позивача про продовження строку, встановленого судом для усунення недоліків, та те, що надання додаткового строку сплати судового збору не передбачено нормами КАС України, колегія суддів вважає помилковими, оскільки зі змісту клопотання можливо дійти висновку, що фактично позивач просив у разі відмови у розстроченні сплати судового збору продовжити йому строк на усунення недоліків позовної заяви в частині сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 121 КАС України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Проте судом не вирішено питання про продовження процесуального строку.

Щодо надання позивачем копій документів неналежної якості, колегія суддів вважає такі висновки такими, що не є безумовною підставою для повернення позову, оскільки до клопотання від 08.10.2019 р. позивачем додано копії документів, крім того, у випадку не належної якості таких документів, суд не позбавлений можливості отримати їх оригінали.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому дійшов передчасного висновку про повернення позовної заяви з підстав не усунення позивачем недоліків позовної заяви, яку залишено без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст.169 КАС України, у зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції в порядку ст.320 КАС України підлягає скасуванню, з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 311, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 16.10.2019 по справі № 440/3571/19 - скасувати.

Справу № 440/3571/19 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції .

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді О.А. Спаскін С.П. Жигилій