Справа № 200/10801/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С., при секретарі судового засідання Столяренко Я.С., розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду у відкритому судовому засіданні заяву про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХРЕМПОСТАВКА" до Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -
від відповідача - Ярова С.Е.
28.05.2019 судом прийнято рішення у справі, яким позов задоволено частково, в частині вимог позивача про зобов`язання відповідача відобразити нараховану пеню у якості переплати судом відмовлено.
Представником позивача під час розгляду справи зазначалось про необхідність надання додаткових доказів понесення товариством судових витрат на правову допомогу, враховуючи що питання про судові витрати представник просила вирішити після ухвалення рішення у справі. При прийнятті рішення у справі судом не здійснено розподілу судових витрат на правову допомогу та прибуття до суду, яких зазнав позивач.
20.12.2019 від позивача до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат у справі. В зазначеній заяві позивач просив суд стягнути на його користь судовий збір у сумі 3 842,00 грн., витрати пов`язані з прибуттям до суду у сумі 2 785,66 грн. та витрати на правову адвоката у сумі 25 500,00 грн.
Від позивача надійшла заява про розгляд наведеного питання без участі його представника.
У судовому засіданні з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення стосовно розподілу судових витрат представник відповідача проти задоволення заяви позивача заперечувала, про що також надала письмову заяву, з підстав відсутності документального підтвердження понесення цих витрат та недоведення їх співмірності зі складністю справи та ціною позову тощо.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного.
Згідно з ч. 1, п.п. 1, 2, 5 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Таким чином на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Підтвердженням надання правової допомоги, окрім іншого, є розрахунок погодинної вартості правової допомоги, який також може міститися у акті приймання-передачі послуг за договором. Розрахунок вартості правової допомоги має відображати вартість години за певний вид послуги та час витрачений на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання правової допомоги № 157-ТПР від 01.04.2019, укладений між сторонами - позивачем (клієнт) та адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК» (виконавець), додаткову угоду № 3 від 20.08.2019 до вказаного договору, витяг з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Прокоф`євої Людмили Сергіївни (згідно витягу форма її адвокатської діяльності - адвокатське об`єднання «ПЕРШИЙ РАДНИК»), свідоцтво про право Прокоф`євої Л.С. на заняття адвокатською діяльністю від 18.11.2016, видану позивачем адвокату Прокоф`євій Л.С. довіреність № 34/ТРП/2019 від 02.09.2019 (діє до 31.12.2020), акт надання послуг № 3 від 10.10.2012, підписаний між позивачем та адвокатським об`єднанням «ПЕРШИЙ РАДНИК».
За п. 1.1 договору про надання правової допомоги № 157-ТПР від 01.04.2019 виконавець зобов`язується надавати клієнту правову допомогу за окремими письмовими або усними дорученнями.
Згідно з п.п. 4.1, 4.2 вартість послуг, розмір витрат виконавця та порядок розрахунків погоджується сторонами в додаткових угодах, що є невід`ємною частиною даного договору. Сторони домовились про встановлення погодинного порядку обчислення розміру гонорару адвокатів.
Відповідно до п. 5.1 цього договору він набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2019, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Згідно з п. 2.1 додаткової угоди вартість послуг з надання правової допомоги розраховується на підставі погодинної вартості роботи адвоката 2000 грн. Фактичний обсяг наданих послуг визначається сторонами у актах наданих послуг.
Відповідно до п. 2.3 цієї угоди оплата послуг здійснюється за фактом їх виконання впродовж 15 днів з моменту вступу судового рішення в законну силу.
Рішення у даній справі судом прийнято 10.12.2019, його повний текст складено 12.12.2019, тобто рішення не набрало законної сили, а відтак строк оплати позивачем послуг адвоката за наведеними вище договором та додатковою угодною до нього не настав.

Згідно акту надання послуг № 3 від 10.12.2019 адвокатом Прокоф`євою Л.С. надано позивачу послуги з підготовки та подання до суду: позовної заяви з додатками (3 год., 6000 грн.), відзиву на позов (2 год., 4000 грн.), уточнення позовних вимог (2 год., 4000 грн.), клопотання про долучення доказів з додатками та заяви про надання доказів понесених витрат після ухвалення рішення у справі (1 год., 2000 грн.), заяви про відшкодування понесених витрат з додатками (1 год., 2000 грн.), участі у судових засіданнях 07.10.2019, 05.11.2019, 25.11.2019, 10.12.2019 (3,75 год., 7500 грн.). Також в акті зазначено про фактичне понесення адвокатом витрат, пов`язаних із прибуттям до суду на суму 2 785,66 грн.

Суд зауважує, що згідно з ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Представник відповідача в судовому засіданні зауважила на неспівмірності заявлених до відшкодування витрат критеріям, визначених у ч. 4 цієї статті та заперечувала щодо їх відшкодування в повному обсязі.

Згідно наявних в матеріалах справи протоколів судових засідань загальна тривалість судових засідань з розгляду цієї справи, що відбулися 07.10.2019, 05.11.2019, 10.12.2019 загалом склала 2 години. Призначене на 25.11.2019 судове засідання не відбулося, розгляд справи відкладався на наступну дату. Таким чином, сума витрат на професійну допомогу, пов`язана із участю адвоката позивача в судових засіданнях з розгляду цієї справи, виходячи із договірної вартості 2000,00 грн. за годину становить 4000 грн. (2 год. х 2000 грн.)

Також суд вважає за необхідне зазначити, що надання уточнень до позовних вимог (шляхом зменшення первинно визначеного розміру пені, щодо якої виник спір) стало наслідком встановлення в ході підготовчого розгляду справи часткового виключення відповідачем нарахованої пені, заявленої позивачем до коригування. Наведене коригування здійснено відповідачем до подання позивачем позову. Оскільки надання уточнень не обумовлено виявленням нових обставин в ході розгляду справи та пов`язано із неврахуванням обставин, відомих під час підготовки позову, суд дійшов висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу витрат на послуги адвоката зі складання заяви про уточнення позовних вимог.

Таким чином, сума витрат позивача на професійну допомогу, пов`язану зі справою становить 18000,00 грн., у т.ч. підготовка позовної заяви з додатками (3 год., 6000 грн.), відзиву на позов (2 год., 4000 грн.), клопотання про долучення доказів з додатками та заяви про надання доказів понесених витрат після ухвалення рішення у справі (1 год., 2000 грн.), заяви про відшкодування понесених витрат з додатками (1 год., 2000 грн.), участі у судових засіданнях (4000,00 грн.).

За ч.ч. 1, 3 ст. 135 цього Кодексу витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. При цьому, граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до додатку до постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2006 р. № 590 «Про граничні розміри компенсації витрат, пов`язаних з розглядом цивільних, адміністративних та господарських справ, і порядок їх компенсації за рахунок держави», компенсація, пов`язана з переїздом до іншого населеного пункту та за наймання житла, стороні, на користь якої ухвалено судове рішення і яка не є суб`єктом владних повноважень, її представникові не може перевищувати встановлені законодавством норми відшкодування витрат на відрядження.

Норми відшкодування витрат на відрядження законодавчо встановлені у постанови Кабінету Міністрів України від 2 лютого 2011 р. № 98 «Про суми та склад витрат на відрядження державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів», відповідно до п. 9 якої витрати на проїзд у м`якому вагоні, суднами морського та річкового транспорту, повітряним транспортом за квитками 1 класу та бізнес-класу, фактичні витрати, що перевищують граничні суми витрат на найм житлового приміщення та на перевезення багажу понад вагу, вартість перевезення якого входить до вартості квитка того виду транспорту, яким користується працівник, відшкодовуються з дозволу керівника згідно з підтвердними документами.

Відповідно до наданих представником позивача посадочних документів на проїзд потягом з м. Київ (де розташовано місце роботи адвоката Прокоф`євої Л.С.) до м. Слов`янськ для участі у судових засіданнях, призначених на 07.10.2019, 05.11.2019, 25.11.2019, 10.12.2019, та з м. Слов`янськ до м. Київ у ці дати другим класом та купе, розмір документально підтверджених витрат представника позивача, пов`язаних із прибуттям до суду становить 2 785,66 грн.

Стосовно розподілу судових витрат зі сплати судового збору суд зазначає, що це питання вирішено у рішенні суду, прийнятому у даній справі 10.10.2019, у зв`язку з чим підстав для їх повторного відшкодування відсутні.

Таким чином, загалом позивачем підтверджено необхідність відшкодування витрат на правову допомогу у сумі 18 000 грн. та понесення витрат, пов`язаних із прибуттям представника позивача до суду в розмірі 2 785,66 грн.

Із врахуванням змісту п. 1 ч. 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 922/445/19.

У той же час, відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи, що позов задоволено частково (відмовлено у одній позовній вимозі з п`яти) суд вважає за необхідне присудити на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судові витрати пропорційно задоволеній частині позовних вимог на суму 14 400 грн. (правнича допомога) та 2 228,53 грн. (витрати на прибуття до суду), загалом - 16 628,53 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХРЕМПОСТАВКА" про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат, - задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХРЕМПОСТАВКА" судові витрати у сумі 16 628 (шістнадцять тисяч шістсот двадцять вісім) гривень 53 копійки.

У задоволенні решти викладених у заяві про розподіл судових витрат вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст додаткового судового рішення складений та підписаний 13.01.2020.

Суддя А.С. Михайлик