Справа № 826/6784/18
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 року м. Київ № 826/6784/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління ДФС у м. Києві
про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулася ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 (далі також - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 №107989-13/Р.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на протиправність прийнятого відповідачем податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 №107989-13/Р, яким ОСОБА_1 визначено до сплати податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 37 935,55 грн. Позивач вважає, що контролюючий орган мав взяти до уваги подані ОСОБА_1 документально підтверджені відомості про зменшення площі об`єкта нерухомості та здійснити перерахунок такого податку за звітний період 2016 рік. Проте вказаних дій контролюючий орган не вчинив та розмір податку за звітний період 2016 року не перерахував.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 02.05.2018 відкрито провадження у справі №640/6784/18 за вказаним позовом та дану справу призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представником відповідача до канцелярії суду подано відзив на позовну заяву, де відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Свої заперечення відповідач мотивував тим, що сума податку, нарахована згідно податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 №107989-13/Р, була визначена контролюючим органом на підставі відомостей з Державного реєстру речових прав станом на 2016 рік. Таке податкове повідомлення-рішення відповідач вважає правомірним.

Розглянувши подані представниками сторін документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

За даними контролюючого органу (а саме відповідно до Реєстру платників податків на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в ІТС «Податковий блок») у власності фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебували наступні об`єкти нерухомого майна: житловий будинок загальною площею 612,7 кв.м.,за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3 ; квартира загальною площею 156,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

ГУ ДФС у м. Києві визначило ОСОБА_1 в автоматичному режимі до сплати суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за звітний період 2016 рік, а саме: згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» за №10789-13 від 23.11.2017 - за житловий будинок загальною площею 612,70 кв.м., - у сумі 44 403,33 грн.; згідно податкового повідомлення-рішення форми «Ф» за №107954-13 від 23.11.2017 - за квартиру загальною площею 156,70 кв.м., - у сумі 1 654,15 грн.

В грудні 2017 року ОСОБА_1 подала до ГУ ДФС у м. Києві заяву з питання відкликання податкового повідомлення-рішення та проведення перерахунку суми податку на підставі довідки інженера з інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 від 11.09.2017 про показники об`єкта нерухомого майна (мається на увазі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3).

Своїм листом від 15.01.2018 №819/З/26-15-13-10-22 ГУ ДФС у м. Києві повідомило позивача, що у 2017 році фізичним особам - платникам податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, названий податок нараховується за 2016 рік за ставками та з використанням пільг, які були законодавчо визначені у цей період. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 у 2016 році перебував житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3 , загальна площа якого становила 612,7 кв.м. Відповідно до поданих платником документів контролюючий орган встановив, що зміни щодо зменшення загальної площі будинку на 128,8 кв.м. були внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 26.10.2017. З огляду на наведене ГУ ДФС у м. Києві пояснило платнику, що відомості щодо зміни площі об`єкту нерухомого майна будуть враховані контролюючим органом при обчисленні у 2018 році суми податку за звітний період 2017 рік.

Одночасно у тексті цього ж листа від 15.01.2018 ГУ ДФС у м. Києві зазначило, що у зв`язку з некоректною роботою ІТС «Податковий блок» податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 №10789-13 було сформовано Головним управлінням з урахуванням невірної ставки податку. Відповідно ГУ ДФС у м. Києві провело перерахунок суми податку, внаслідок чого сформовано нове податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 №10789-13/Р, а попереднє податкове повідомлення-рішення від 23.11.2017 №10789-13 - відкликано.

Позивач отримав зазначений лист ГУ ДФС у м. Києві та податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 №10789-13/Р. Згідно цього податкового повідомлення-рішення форми «Ф» контролюючий орган визначив ОСОБА_1 до сплати за 2016 рік податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, (ККДБ 18010200) у сумі 37 935,55 грн. Детальний розрахунок зазначеної суми податку наведений відповідачем у тексті відзиву на позовну заяву.

Не погоджуючись із правомірністю податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 №10789-13/Р з мотиву не здійснення контролюючим органом перерахунку суми податку за 2016 рік на підставі отриманих від платника відомостей про зменшення площі житлового будинку, ОСОБА_1 подала до Державної фіскальної України відповідну скаргу в порядку ст. 556 Податкового кодексу України.

Рішенням ДФС України від 16.04.2018 №5475/З/99-99-11-02-01-14 зазначену скаргу ОСОБА_1 залишено без розгляду з причини пропуску строку на її подання.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення від 11.01.2018 №10789-13/Р протиправним, ОСОБА_1 звернулася із цим позовом до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України), у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

За змістом норм ст. 36 цього Кодексу податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Пунктом 54.1 ст. 54 ПК України встановлено, що крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Поряд з цим, нормам п. 54.3 ст. 54 ПК України визначені випадки, коли контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством. Зокрема, у випадку, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Правові засади справляння податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, об`єкти та розміри ставок, порядок сплати, отримання пільг визначені ст. 266 ПК України.

Так, відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 ПК України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно положень пп. 266.3.1 і 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пільги щодо сплати цього податку встановлені у п. 266.4 ст. 266 ПК України. Так, база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Відповідно до норм п. 266.7 ст. 266 ПК України, обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

а) за наявності у власності платника податку одного об`єкта житлової нерухомості, в тому числі його частки, податок обчислюється, виходячи з бази оподаткування, зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

б) за наявності у власності платника податку більше одного об`єкта житлової нерухомості одного типу, в тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів зменшеної відповідно до підпунктів "а" або "б" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

в) за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті та відповідної ставки податку;

г) сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

ґ) за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а" - "г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Згідно абз. «а» пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

При цьому, нормами пп. 266.7.3 п. 266.7 ст. 266 ПК України передбачено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за місцем проживання (реєстрації) для проведення звірки даних щодо:

об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку;

розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку;

права на користування пільгою із сплати податку;

розміру ставки податку;

нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за місцем проживання (реєстрації) платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі матеріали суд встановив, що відповідач нарахував ОСОБА_1 грошове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за період 2016 рік у сумі 37 935,55 грн., що підтверджується наявною у матеріалах справи копією податкового повідомлення-рішення від 11.01.2018 №107989-13/Р.

При обчисленні такої суми податку в частині об`єкта оподаткування - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3, відповідачем була врахована загальна площа такого об`єкта нерухомого майна - 612,7 кв.м., зменшена на площу відповідно до пп. «в» пп. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України.

За даними інформаційної довідки №116799160 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, сформованої станом на 13.03.2018, за ОСОБА_1 на праві приватної власності зареєстровано житловий будинок (реєстраційний номер майна 3167293), загальною площею 612,7 кв.м., житлова площа 147,9 кв.м., що розташований за зазначеною вище адресою. Рішення про державну реєстрацію права власності датоване 25.11.2010.

26.10.2017 державним реєстратором виконавчого комітету Гатненської сільсокої ради Києво-Святошинського району Київської області Петрик Ю.М. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер 37858785 від 31.10.2017 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності №23104252. А саме, до Державного реєстру перенесені відомості про право приватної власності ОСОБА_1 на об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3 та у Реєстрі прав власності на нерухоме майно має номер №32167293, з визначенням такому об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера №231. В описі такого об`єкта нерухомого майна державним реєстратором Петрик Ю.М. зазначено, що загальна площа об`єкта становить 483,9 кв.м, з них житлова площа - 141,1 кв.м. При цьому, також зафіксовано, що загальна площа будинку зменшена на 128,8 кв.м. за рахунок виключення площі тераси та балкону відповідно до довідки про показники об`єкта нерухомого майна, виданої фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 від 11.09.2017. В якості підстави для виникнення права власності державним реєстратором зазначені наступні документи: технічний паспорт, серії та номер: НОМЕР_3 , виданий 11.09.2017, видавник: ФОП ОСОБА_2 ; довідка про показники про показники об`єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 11.09.2017, видавник: ФОП ОСОБА_2 ; свідоцтво про право власності на нерухоме майно, серія та номер: б/н, виданий 25.11.2010, видавник: Козинська селищна рада Обухівського району Київської області.

Також зі змісту наданих позивачем копій технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_3 , «ІНФОРМАЦІЯ_1» ТІЗ (інвентаризаційна справа №ВВ/518-17), виготовленого інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 11.09.2017, та довідки від 11.09.2017 про показники об`єкту нерухомого майна, складеною та підписаною інженером з технічної інвентаризації нерухомого майна ОСОБА_2 , вбачається, що за наслідками проведення 07.09.2017 інвентаризаційного обстеження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників « ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_1 , були внесені уточнення до розміру загальної площі житлового будинку, шляхом зменшення такої на 128,8 кв.м. А саме із загальної площі житлового будинку були виключені площі тераси та балкону.

Таким чином, зміни щодо розміру загальної площі житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , товариство індивідуальних забудовників «ІНФОРМАЦІЯ_1», АДРЕСА_3, були встановлені та внесені до відповідного Державного реєстру у 2017 році. У зв`язку з цим суд погоджується з позицією відповідача про те, що підстави для перерахунку податку за вказаний об`єкт оподаткування за період 2016 рік були відсутні.

У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що ГУ ДФС у м. Києві правомірно прийнято податкове повідомлення-рішення №107989-13/Р від 11.01.2018, яким визначено позивачу суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2016 рік у сумі 37 935,55 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, перевіривши та проаналізувавши матеріали справи і надані сторонами докази за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 2, 5 - 11, 12, 72 - 77, 90, 241-246, 250, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 ) до Головного управління ДФС у м. Києві (, адреса: 04655, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок