Справа № 420/6282/19
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6282/19
УХВАЛА

13 січня 2020 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Радчук А.А., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії, суд -

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) із земель державної (комунальної) власності в межах норм безоплатної приватизації, розташованої на території зазначеної міської ради за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, мікрорайон Тіра в повному обсязі, як таке, що не відповідає вимогам Закону та порушує охоронювані законом інтереси, зобовязання Білгород-Дністровську міську раду надати дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) із земель державної (комунальної) власності в межах норм безоплатної приватизації, розташованої на території зазначеної міської ради за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, мікрорайон Тіра.

Ухвалою суду від 29.10.2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк на усунення недоліків.

Ухвалою суду від 18.11.2019 року було повернуто позовну заяву позивачу, оскільки копію ухвали від 29.10.2019 року позивач отримав 04.11.2019 року, і 14.11.2019 року був останнім днем для усунення недоліків позовної заяви у строк, передбачений ухвалою від 29.10.2019 року, а станом на 18.11.2019 року недоліки позовної заяви позивачем так і не було усунуто.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.12.2019 року встановлено, що на виконання ухвали Одеського окружного адміністративного суду від 29.10.2019р. про залишення позовної заяви без руху, в строк наданий судом для виконання вимог вказаної ухвали (до 14.11.2019р.) 13.11.2019р. ОСОБА_1 здано на пошту, тобто надіслано на адресу суду першої інстанції заяву про усунення недоліків, яка не була врахована при поверненні позовної заяви без розгляду, оскільки надійшла до Одеського окружного адміністративного суду 18.11.2019 р., у зв`язку з чим апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 листопада 2019 року про повернення позовної заяви без розгляду скасовано, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

З огляду на зазначене суддя вирішує питання про відкриття провадження по справі з урахуванням заяви про усунення недоліків.

Згідно п.п. ч. 1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Розглянувши зміст позовної заяви та доданих до неї матеріалів, а також заяву про усунення недоліків від 18.11.2019 року з додатками, суддя встановив наявність підстав для залишення позову без руху.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно з ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Рішенням Конституційного Суду України у справі № 3-рп/2003р від 30.01.2003 року визначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Об`єктом судового захисту є права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав у сфері публічно-правових відносин. Вирішуючи спір, суд повинен пересвідчитись у належності особи, яка звернулась за судовим захистом, відповідного права або охоронюваного законом інтересу, встановити чи є відповідне право або інтерес порушеним, а також визначити чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

В позовній заяві не конкретно та не чітко вказаний зміст позовних вимог.

Так позивач просить про визнання протиправним та скасування рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки), проте не зазначає реквізити такого рішення (дату та номер).

В матеріалах справи наявні відповіді Білгород-Дністровської міської ради Одеської області на звернення від 02.10.2015 року та 19.02.2016 року.

Позивач в заяві про усунення недоліків зазначив, що зазначити офіційне рішення Білгород-Дністровської міської ради в нього не має можливості.

З приводу цього суд зазначає, що саме на позивача покладено обов`язок додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (ч. 4 ст. 161 КАС України).

З огляду на зазначене суду не зрозуміло в чому полягає порушення Білгород-Дністровською міською радою прав та інтересів ОСОБА_1 у сфері публічно-правових відносин.

Таким чином позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви, зазначивши реквізити (дату та номер) рішення про відмову, яке позивач просить скасувати, або викласти позовні вимоги в іншій редакції.

При цьому, в порушення вимог ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві не зазначено офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти позивача, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача, не зазначено доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Таким чином позивачу слід усунути зазначені недоліки позовної заяви, виклавши її у відповідності до вимог ч. 5 ст. 160 КАС України.

Крім цього, в позовній заяві зазначено перелік документів що додаються до неї. Зазначені документи було додано до позовної заяви при зверненні до суду. Разом з цим після прийняття ухвали від 18.11.2019 року про повернення позовної заяви зазначені документи разом з ухвалою від 18.11.2019 року було направлено позивачу. Таким чином в матеріалах справи відсутні документи, зазначені в переліку додатків до позовної заяви.

Таким чином позивачу слід надати до суду додатки до позовної заяви, зазначені в

переліку документів та інших доказів, що додаються до позовної заяви.

Крім того, частиною 1 статті 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Позивач просить визнати противоправним та скасувати рішення Білгород-Дністровської міської ради Одеської області про відмову у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки), проте не надає доказів на підтвердження того коли він отримав таку відмову.

В матеріалах справи наявні відповіді на звернення від 02.10.2015 року та 19.02.2016 року, при цьому до суду позивач звернувся з даним позовом 21.10.2019 року (відмітка органу зв`язку на конверті), у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до суду.

Разом з цим, від позивача надійшло клопотання про поновлення строку звернення до суду у зв`язку з тим, що строк звернення було пропущено з поважних причин.

В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, що 19.03.2016 року вона звернулась із адміністративним позовом до Одеського окружного адміністративного суду про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою судді Одеського окружного адміністративного суду Єфіменко К.С. від 24.03.2016 року була постановлена ухвала про повернення адміністративного позову ОСОБА_1 та роз`яснено, що для вирішення цього низання позивачу необхідно звернутися до суду загальної юрисдикції за місцезнаходженням відповідача.

Надалі позивач звернулась із позовною заявою до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (справа № №495/2938/16-ц).

10.01.2019 року Постановою Верховного суду України по справі №495/2938/16-ц постановлено касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково та повідомлено, що розгляд даної справи віднесений до юрисдикції адміністративного суду.

Отже позивач вважає, що шестимісячний строк з 19.02.2016 року, коли позивач дізналась про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, не минув, оскільки позовна заява з аналогічним проханням була подана в 19 березня 2016 року.

При цьому в заяві про усунення недоліків позивач зазначила, що з Постановою Верховного суду України від 10.01.2019 року по справі №495/2938/16-ц вона ознайомилась 18.01.2019 року з моменту її оприлюднення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

З приводу цього суд зазначає, що поважність причин пропуску строку звернення до суду з даним позовом не може ставитись у залежність від того, що позивач 19.03.2016 року вже зверталась до суду з позовною заявою з аналогічним проханням.

Після того, як Постановою Верховного суду України від 10.01.2019 року по справі №495/2938/16-ц, визначено, що даний спір належить до юрисдикції адміністративного суду та ознайомлення позивача зі змістом даного рішення у позивача розпочався перебіг шестимісячного строку на звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Таким чином шестимісячний строк звернення до суду з даним позовом у позивача розпочався 19.01.2019 року та сплинув 18.06.2019 року, а до суду з даним позовом позивач звернулась 21.10.2019 року, у зв`язку з чим суддя дійшов висновку, що позивачем було пропущено строк звернення до суду.

При цьому позивачем не зазначено підстав, які унеможливлювали звернення позивача до суду з даним позовом у строк до 18.06.2019 року включно.

З огляду на зазначене суд вважає підстави зазначені позивачем для поновлення пропущеного строку неповажними.

Суддя зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії", справа "Голдер проти Сполученого Королівства").

Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа "Gradescolo S.R.L. проти Молдови". У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно з ч.2 ст.123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відтак, приймаючи до уваги вищевикладене, суд вважає за необхідне залишити адміністративний позов без руху, встановивши позивачу строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 160, 161, 169 КАС України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Білгород-Дністровської міської ради про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особі, що звернулася із позовною заявою та повідомити про необхідність усунути недоліки позовної заяви в десятиденний строк з моменту отримання вказаної ухвали та роз`яснити, що в іншому випадку в строки, передбачені ч. 5 ст. 169 КАС України, позов буде повернутий позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.А. Радчук