Справа № 240/12091/19
Суддя: Гурін Дмитро Миколайович
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гуріна Д.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,
5 грудня 2019 року до Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у якому просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому, як учаснику бойових дій, дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до законодавства.
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він має статус учасника бойових дій та після досягнення 55-річного віку, 26 червня 2019 року, з метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 15 серпня 2019 року за №1238/03 відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного стажу роботи (25 років). Позиція відповідача ґрунтувалась на тому, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 3 місяці 26 днів. При цьому в якості підстави для відмови вказано, що права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування заявник не має, оскільки в цей період не було бойових дій на території колишньої Югославії. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію зі зниженням пенсійного віку мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях та вважає, що позивач не брав участі у бойових діях, а тому не має права на пенсію зі зниженням пенсійного віку.
Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи та надано відповідачу строк на подання відзиву на позов.
24 грудня 2019 року у встановлений судом строк надійшов відзив на позовну заяву (а.с.24-26), в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що миротворчі сили ООН участі в бойових діях не брали, а здійснювали контроль над перемир`ям між двома сторонами конфлікту та за припиненням вогню під час війни відповідно, права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач не має.
Згідно з частиною 4 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Відповідно до положень частини 5 статті 262, частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Згідно з частиною 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 31 липня 2019 року (а.с.4).
Згідно довідок від 13 серпня 2019 року №4/370 та №4/369, виданих Бердичівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області та копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 24 вересня 1982 року, виданого Центральним комісаріатом Миколаївської області ОСОБА_1 проходив військову службу у складі діючої армії у період бойових дій на території колишньої Югославії з 4 травня 1995 року до 14 листопада 1995 року у складі військової частини НОМЕР_3 миротворчих сил ООН (а.с.17-20).
З довідок, виданих Бердичівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області від 13 серпня 2019 року №4/370 та №369 та копії військового квитка серії НОМЕР_2 від 24 вересня 1982 року, виданого Центральним комісаріатом Миколаївської області, встановлено, що у період з 4 травня 1995 року до 14 листопада 1995 року (6 місяців 20 днів) ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_3 , яка на підставі Резолюції від 10 червня 1999 року №1244 прийнятої на 4011-му засіданні Ради Безпеки ООН, Указу Президента України від 14 липня 1999 року №852/99 "Про направлення миротворчого контингенту для участі у миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія", Закону України від 16 липня 1999 року №1006-14 "Про схвалення Указу Президента України Про направлення миротворчого контингенту для участі у миротворчій операції в Косово, Союзна Республіка Югославія", Закону України від 14 червня 2000 року №1634-ІІІ "Про ратифікацію Угоди між Україною та Республікою Польща у справі створення спільної військової частини для участі в міжнародних і гуманітарних операціях під егідою міжнародних організацій" та Технічної Угоди між Міністерством оборони України і Міністерством Національної оборони Республіки Польща щодо операції па території Косово. Союзна Республіка Югославія у складі українсько-польського батальйону, входить до складу багатонаціональних сил KPOR і приймає участь в бойових діях.
У довідці від 13 серпня 2019 року №4/370 вказано, що відповідно до статті 8 Закону України від 23 квітня 1999 року №613-14 "Про участь України у міжнародних миротворчих операціях" період служби зазначеній довідці підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах із розрахунку один місяць за три місяця.
26 червня 2019 року, після досягнення 55-річного віку, з метою реалізації свого права на пенсійне забезпечення, ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Листом від 15 серпня 2019 року за №1238/03 відповідачем було відмовлено у призначенні пенсії з посиланням на відсутність необхідного стажу роботи (25 років). Позиція відповідача ґрунтувалась на тому, що страховий стаж ОСОБА_1 становить 31 рік 3 місяці 26 днів. При цьому в якості підстави для відмови вказано, що період проходження військової служби на території Югославії з 4 травня 1995 року до 14 листопада 1995 року для призначення пенсії зараховується до страхового стажу в одинарному розмірі, оскільки в цей період не було бойових дій на території колишньої Югославії. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію зі зниженням пенсійного віку мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях та вважає, що позивач не брав участі у бойових діях, а тому не має права на пенсію зі зниженням пенсійного віку.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.
Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 1 Закону України від 5 листопада 1991 року №1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-XII), яка визначає право громадян України на державне пенсійне забезпечення, передбачено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.
Відповідно до статті 16 Закону №1788-XII військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Зазначена норма кореспондується з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV), яким встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій та за наявності страхового стажу не менше 25 років
Позиція відповідача ґрунтувалась на тому, що страховий стаж ОСОБА_1 31 рік 3 місяці 26 днів. При цьому в якості підстави для відмови вказано, що період проходження військової служби на території Югославії з 4 травня 1995 року до 14 листопада 1995 року для призначення пенсії зараховується до страхового стажу в одинарному розмірі, оскільки в цей період не було бойових дій на території колишньої Югославії. Крім того, відповідач зазначив, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на пенсію зі зниженням пенсійного віку мають військовослужбовці, які брали участь у бойових діях та вважає, що позивач не брав участі у бойових діях, а тому не має права на пенсію зі зниженням пенсійного віку.
З аналізу наведених норм вбачається, що військовослужбовці, які брали участь у бойових діях мають право на призначення дострокової пенсії після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Законом, який визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них є Закон України від 22 жовтня 1993 року №3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" (далі Закон №3551-XII).
Відповідно до статті 4 Закону №3551-XII ветеранами війни є особи, які брали участь у захисті Батьківщини чи в бойових діях на території інших держав. До ветеранів війни належать: учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.
Згідно з статтею 5 Закону №3551-XII учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.
При цьому, перелік підрозділів, що входили до складу діючої армії, та інших формувань визначається Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 частини 1 статті 6 Закону №3551-XII, яка визначає коло осіб, які належать до учасників бойових дій, передбачено, що учасниками бойових дій визнаються, зокрема, учасники бойових дій на території інших країн - військовослужбовці Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ колишнього Союзу РСР (включаючи військових та технічних спеціалістів і радників), працівники відповідних категорій, які за рішенням Уряду колишнього Союзу РСР проходили службу, працювали чи перебували у відрядженні в державах, де в цей період велися бойові дії, і брали участь у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ (флотів). Крім того, учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, поліцейські, особи рядового, начальницького складу і військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які за рішенням відповідних державних органів були направлені для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки або у відрядження в держави, де в цей період велися бойові дії.
Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій регулюється Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим Постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року (далі - Порядок №22-1).
Згідно з пунктом 1.1. Порядку №22-1 заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).
Пункт 2.1 Порядку №22-1 встановлює, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:
1) документ про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган і мають відмітку у паспорті) або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;
3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 3, 4 до Положення).
4) документи про місце проживання (реєстрації) особи;
5) документи, які засвідчують особливий статус особи, зокрема, посвідчення учасника бойових дій, довідка про період (періоди) участі у бойових діях або в антитерористичній операції в районах її проведення, а для осіб, яким встановлено статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 19, 20 статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", також документи, на підставі яких встановлено статус учасника бойових дій, визначені Порядком надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 № 413 (при призначенні пенсії учасникам бойових дій згідно з пунктом 4 частини 1 статті 115 Закону).
Відповідно до пункту 2.12 Порядку №22-1 за документ, який засвідчує, що особі встановлено статус ветерана війни, особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та особи, яка має особливі заслуги перед Батьківщиною, приймаються завірені в установленому порядку копії посвідчень: учасника війни; учасника бойових дій; інваліда війни; "Постраждалий учасник Революції Гідності" (в період до видачі посвідчення - копію відповідної довідки, виданої структурними підрозділами соціального захисту населення районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, виконавчими органами міських рад за місцем проживання); особи, на яку поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту"; документи, що підтверджують наявність заслуг, передбачених статтею 11 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".
Пунктом 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року, визначено, що документом, який визначає особливий статус особи, зокрема учасника бойових дій, є посвідчення учасника бойових дій та довідка військового комісаріату про періоди та місце участі в бойових діях.
Суд зауважує, що повноваження, щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі й перевірки факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, належать органам, які видають "Посвідчення учасника бойових дій".
Відповідно до пункту 7 Положення №302 такими органами є Мін`юст, органи Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужби за місцем реєстрації ветерана.
Що стосується посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", якою затверджено перелік держав, яким надавалася допомога за участю військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, Комітету державної безпеки та осіб рядового, начальницького складу і військовослужбовців Міністерства внутрішніх справ, військовослужбовців Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, інших військових формувань, осіб рядового та начальницького складу органів внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, і періоди бойових дій на їх території, з посиланням на яку відповідач вважає, що період з 4 травня 1995 року до 14 листопада 1995 року зараховуються ОСОБА_1 в одинарному розмірі, оскільки в цей період не було бойових дій на території колишньої Югославії, то суд не приймає до уваги таке посилання з огляду на наступне.
Постанова Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1994 року №63 "Про організаційні заходи щодо застосування Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" прийнята з метою визначення осіб, які можуть вважатися учасниками бойових дій.

Суд зауважує, що повноваження, щодо перевірки наявності у особи права на отримання статусу учасника бойових дій, в тому числі й перевірки факту чи брала така особа участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії, належать органам, які видають "Посвідчення учасника бойових дій".

Відповідно до пункту 7 Положення №302 такими органами є Мін`юст, органи Міноборони, МВС, Національної поліції, ДСНС, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Управління державної охорони, ДФС, Адміністрації Державної прикордонної служби, Держспецзв`язку, а також Держспецтрансслужби за місцем реєстрації ветерана.

Крім того, 21 січня 1993 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанова №30 "Про пільги щодо обчислення вислуги років військовослужбовцям Збройних Сил України, які брали участь в операціях Миротворчих Сил ООН", згідно з якою з 15 липня 1992 року військовослужбовцям зараховується на пільгових умовах до вислуги років для призначення пенсій один місяць служби за три місяці - час служби на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН.

Слід наголосити, що у постанові Кабінету Міністрів України №30 від 21 січня 1993 року взагалі не обумовлюється прив`язка для обрахунку вислуги років на пільгових умовах від безпосередньої участі у бойових діях, визначальною умовою для пільгового обрахунку періодів служби є несення її на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН.

Аналіз наведених нормативних актів дає суду підстави до висновку що умовою для призначення особі пенсії відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є посвідчення учасника бойових дій та довідка про період (періоди) несення служби на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН.

Сторонами не заперечується факт того, що ОСОБА_1 при зверненні із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до територіального органу Пенсійного фонду України серед іншого, було зокрема, надано: оригінали довідок №4/370 від 13 серпня 2019 року та №4/369 від 13 серпня 2019 року, виданих Бердичівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області, копію посвідчення учасника бойових дій, копію військового квитка Серії НОМЕР_2 , оригінал та копію трудової книжки.

Оскільки належність позивача до особи, яка має статус учасника бойових дій ніким не оспорювалась, посвідчення не визнано недійсним та не скасовано у встановленому Законом порядку, суд вважає, що позивач має право на користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" зокрема, пільгами щодо призначення дострокової пенсії.

Крім того, суд наголошує, що право на зарахування ОСОБА_1 періодів несення служби у військовій частині НОМЕР_3 на території колишньої Республіки Югославії у складі Миротворчих Сил ООН для призначення пенсій один місяць служби за три місяці підтверджується довідками №4/370 від 13 серпня 2019 року та №4/369 від 13 серпня 2019 року, виданими Бердичівським об`єднаним міським військовим комісаріатом Житомирської області, яка безпосередньо входила до складу Миротворчих Сил ООН.

На підставі вищезазначеного, суд дійшов висновку, що дії відповідача про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком згідно з вимогами статті 16 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та на підставі пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправними, а спірний період підлягає зарахуванню ОСОБА_1 з обрахунку один місяць служби за три місяці.

Враховуючи, що під час судового розгляду встановлено факт протиправної поведінки відповідача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та за результатами розгляду прийняти рішення відповідно до законодавства.

Така позиція суду ґрунтується зокрема на правовій позиції Сьомого апеляційного адміністративного суду викладеній у постанові від 6 грудня 2018 року у справі №806/3833/17.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади і органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи наведене, суд вважає, що відповідач протиправно відмовив позивачу у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з огляду на що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Зважаючи на відсутність витрат у даній адміністративній справі питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250-251, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,
вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул.О.Ольжича, 7, м.Житомир, 10003, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні дострокової пенсії за віком, як учаснику бойових дій, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому, як учаснику бойових дій, дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та за результатами розгляду прийняти рішення з урахуванням висновків суду у даній справі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.М. Гурін