Справа № 1740/1950/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2020-01-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

08 січня 2020 року м. Рівне №1740/1950/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О. за участю секретаря судового засідання Юрчук А.М. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: не прибув,

відповідача: представник не прибув,

третьої особи відповідача ОСОБА_2.: не прибула,

третьої особи відповідача ПП "Фірма Укрекопласт": представник не прибув,

розглянувши в судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача ОСОБА_2 , Приватне підприємство "Фірма Укрекопласт" про визнання протиправним та скасування пункту наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Міністерства юстиції України, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємством «ФІРМА УКРЕКОПЛАСТ», ОСОБА_2 , в якій просив визнати протиправним і скасувати пункт 5 наказу Міністерства юстиції України за № 412/5 від 19.02.2018 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2017 за № 38627801, прийнятого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що при розгляді скарги ОСОБА_2 на проведені державними реєстраторами реєстраційні дії про державну реєстрацію за ним прав та їх обтяжень на земельні ділянки відповідач не повідомив його про розгляд скарги по суті та не забезпечив йому можливість надати пояснення по суті скарги, чим порушив Порядок розгляду скарг. Порушення відповідачем встановленої законом процедури прийняття рішення - наказу має наслідком його протиправність, оскільки не ґрунтується на законних підставах, а тому наказ підлягає скасуванню.

Відповідач подав відзив на позов в якому заперечує проти позовних вимог з посиланням на норми Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також звертає увагу на відсутність зі свого боку порушень процедури розгляду скарги ОСОБА_2

Треті особи пояснень по суті спору не надали.

Позовна заява надійшла до суду 18.07.2018.

23.07.2018 ухвалою суду позов залишений без руху.

26.07.2018 від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.

30.07.2018 ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

22.08.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати постановлено відкласти підготовче засідання.

10.09.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати задоволено клопотання третьої особи та відкладено підготовче засідання.

19.09.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відмовлено в задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі.

19.09.2018 ухвалою суду відмовлено у передачі справи на розгляд іншого суду за підсудністю.

19.09.2018 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі.

19.09.2018 ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті.

03.10.2019 ухвалою суду зупинено провадження у справі.

13.12.2019 ухвалою суду поновлено провадження у справі.

08.01.2020 в судове засідання учасники справи не прибули, про дату, час та місце судового розгляду були належним чином повідомлені, про причини неприбуття суд не повідомили.

Будь-яких клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи від учасників справи не надходило.

За приписами п. 1 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно із ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду даної справи та відсутності потреби заслухати свідка чи експерта, суд вирішив розглянути дану справу у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи заяви по суті, докази, долучені учасниками справи, суд зважає на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини першої статті 4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно із частиною першою статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать, зокрема, спори фізичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій.

Разом з тим неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. А приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Тому необхідно з`ясовувати, у зв`язку з чим виник спір та за захистом яких прав особа звернулася до суду.

Як видно із матеріалів справи, позов обумовлений скасуванням оскаржуваним пунктом наказу відповідача рішення Державного реєстратора про державну реєстрацію права власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_1 за позивачем, оскільки ОСОБА_2 як єдиний засновник ПП «Фірма Укрекопласт» не вчиняла жодних дій самостійно на здійснення зазначених вище реєстраційних дій та не давала нікому довіреності на їх вчинення, тобто, передача від ПП «Фірми Лайт Інвестмент» позивачу об`єкту нерухомого майна, яке фактично належать ПП «Фірма Укрекопласт», є протиправним.

Суд наголошує, що незалежно від обґрунтування позивачем своїх позовних вимог, характер розглядуваних правовідносин має ознаки спору про право власності між позивачем та ОСОБА_2 , а фактичною метою цього позову внаслідок скасування оскаржуваного пункту наказу, є відновлення державної реєстрації права власності на спірний об`єкт за позивачем.

При цьому, розгляд справи в порядку адміністративного судочинства не призведе до повного відновлення прав позивача, при тому, що є не до кінця вирішене право власності на об`єкт нерухомого майна за цими особами.

Суд зауважує, що відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі № 826/4194/16, дослідженню підлягає не тільки процедура розгляду скарги, а також правомірність висновків Комісії та відповідно оскарженого наказу, прийнятого на реалізацію цих висновків.

З огляду на викладене, суд вважає, що спір у даній справі не є публічно-правовим і має вирішуватися судами за правилами Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК).

Так, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Таким чином, розглядуваний спір підлягає розгляду в порядку цивільного, а не адміністративного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Керуючись пунктом 1 частини першої статті 238, статтями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В :

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства юстиції України, третіх осіб без самостійних вимог щодо предмету спору Приватне підприємство «ФІРМА УКРЕКОПЛАСТ», ОСОБА_2 про визнання протиправним і скасування пункту 5 наказу Міністерства юстиції України за № 412/5 від 19.02.2018 в частині скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09.12.2017 за № 38627801, прийнятого приватним нотаріусом Рівненського міського нотаріального округу Круліковською О.А., - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що даний спір підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Комшелюк Т.О.