Справа № 260/1359/19
Суддя: Лунь Зоряна Іванівна
Дата ухвалення: 2020-01-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

справа №260/1359/19

14 січня 2020 року

м. Львів, вул. Чоловського, буд. 2

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лунь З.І. розглянув у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр), у якому просить суд:

-визнати незаконною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з 09.1993 по 09.1996 на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та відповідно проведення перерахунку довічного грошового утримання;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді додатково три роки роботи в галузі права з 09.1993 по 09.1996 на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та відповідно провести перерахунок довічного грошового утримання з 11.04.2019.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на таке.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1046/0/15-19 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Закарпатського окружного адміністративного суду у відставку.

Рішенням Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області позивачу призначено довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди.

Позивач звернувся до відповідача з листом про зарахування йому до стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з вересня 1993 по вересень 1996, однак відповідач йому в цьому відмовив.

Зазначене спричинило позивача звернутися до суду за захистом порушеного права.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, який суд отримав 20.12.2019, в якому позовні вимоги заперечив з тих підстав, що оскільки позивач вперше був призначений на посаду судді у 2008 році за Законом України «Про статус суддів» від 15.12.1992, то інші норми, аніж передбачені цим Законом, до правового регулювання стажу роботи на посаді судді, до позивача застосовані бути не можуть. У задоволенні позову просить відмовити.

Позивач подав суду відповідь на відзив, яку суд отримав 03.01.2020, у якій спростовує зазначене відповідачем у відзиві та покликається на правові позиції Верховного Суду у справі №9901/805/18 та спільному листі «Про зарахування (перерахунок) стажу роботи на посаді судді» від 05.11.2018 голови ВРП, в.о. голови ВС, в.о. голови РС України, ректора НШС України, котрий адресований апеляційним та місцевим судам.

Позивач просить позов задовольнити повністю.

Інших заяв по суті справи сторони суду не подавали.

Суд встановив таке.

ОСОБА_1 , 1954 року народження, з вересня 1993 по вересень 1996 працював на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів, з вересня 1996 по червень 2004 - начальником управління юстиції в Закарпатській області та начальником Закарпатського та Тернопільського обласних управлінь юстиції.

З квітня 2008 позивач був зарахований суддею у штат Закарпатського окружного адміністративного суду.

Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 №1046/0/15-19 ОСОБА_1 було звільнено з посади судді Закарпатського окружного адміністративного суду у відставку.

Рішенням Ужгородського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області від 24.04.2019 позивачу з 11.04.2019 призначено довічне грошове утримання у розмірі 80% від суддівської винагороди.

26.07.2019 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про зарахування до стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з вересня 1993 по вересень 1996.

Листом від 07.08.2019 Головне управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області повідомило ОСОБА_1 , що розгляд таких заяв не відноситься до їхньої компетенції.

27.08.2019 позивач звернувся до Ужгородського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області з аналогічною заявою.

Листом від 09.09.2019 Ужгородський відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області відмовив ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з вересня 1993 по вересень 1996, мотивуючи цю відмову тим, що розмір грошового утримання залежить від тривалості роботи виключно на посаді судді.

Позивач не погодився із зазначеними діями відповідача, вважаючи, що такими порушене його право на отримання відповідного Закону грошового утримання судді у відставці.

При прийнятті рішення суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 4 частини шостої статті 126 Конституції України однією з підстав звільнення судді є подання заяви про відставку або про звільнення з посади за власним бажанням.

Рішення про звільнення судді з посади ухвалює Вища рада правосуддя у порядку, встановленому Законом України «Про Вищу раду правосуддя».

За правилами частини першої статті 116 Закону України від 2 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Закон №1402) суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати у відставку.

Відповідно до абзацу четвертого пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 за суддями, призначеними чи обраними на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігається визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Зазначена норма пов`язує визначення законодавства, яке регулює питання обчислення стажу роботи на посаді судді, із часом призначення чи обрання суддею.

Суд встановив, що на час призначення позивача суддею, питання визначення стажу, який дає право на відставку судді, регулювалося частиною четвертою статті 43 Закону України «Про статус суддів» № 2862-ХІІ (далі - Закон № 2862) та Постановою Кабінету Міністрів України від 3 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» (що діяла на час призначення судді на посаду; далі - Постанова № 865), які встановлювали виключний перелік посад, робота на яких підлягала зарахуванню до стажу, що дає право на відставку судді.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до статті 137 Закону № 1402 (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Системний аналіз вказаної норми у її взаємозв`язку з абзацом четвертим пункту 34 Розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402 дає підстави вважати, що у зв`язку з набранням чинності Законом України «Про Вищий антикорупційний суд» № 2447-VIII (далі-Закон №2447), яким внесено зміни до статті 137 Закону № 1402, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Водночас, частиною першою статті 7 Закону № 2862, яка була чинною на час обрання позивача на посаду судді, визначалось, що суддею міг бути громадянин України, який мав стаж роботи в галузі права не менш як три роки.

З огляду на зазначене, право на зарахування стажу роботи в галузі права три роки мають судді, яких було призначено на посаду судді вперше згідно з вимогами, встановленими Законом № 2862 на день їх обрання.

З урахуванням викладеного, позивач має право на зарахування до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, додатково трьох років роботи в галузі права.

Таку ж правову позицію викладено у судових рішеннях Верховного Суду у справах №9901/2/19; № 9901/805/18.

Таким чином, відмова відповідача щодо зарахування ОСОБА_1 стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з 09.1993 по 09.1996 на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та відповідно проведення перерахунку довічного грошового утримання є протиправною.

З метою ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді додатково три роки роботи в галузі права з 09.1993 по 09.1996 року на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та відповідно провести перерахунок довічного грошового утримання з 11.04.2019, тобто з дня призначення грошового утримання.

Ураховуючи викладене, від дійшов висновку про підставність та обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судовий збір підлягає стягненню на користь позивача із бюджетних асигнувань відповідача на суму 768,40грн.

Керуючись ст.ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) (місцезнаходження: площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) щодо зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді додатково трьох років роботи в галузі права з вересня 1993 по вересень 1996 на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та відповідно проведення перерахунку довічного грошового утримання.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області в особі Управління обслуговування громадян Ужгородського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді додатково три роки роботи в галузі права з вересня 1993 по вересня 1996 року на посадах заступника завідуючого, завідувача юридичним відділом Закарпатської обласної державної адміністрації, секретаріату обласної Ради народних депутатів та провести перерахунок довічного грошового утримання з 11.04.2019.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області (місцезнаходження: площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду із урахуванням п.п.15.5 п.15 Розділу VII Перехідні положення КАС України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лунь З.І.