Справа № 608/2481/19
Суддя: Коломієць Н. З.
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

копія

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2020 року Справа № 608/2481/19

Номер провадження2-а/608/15/2020

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі :

головуючої судді Коломієць Н. З.

з участю секретаря Смаглій О. Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в письмовому провадженні, справу адміністративного судочинства за позовом ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до управління патрульної поліції в Тернопільській області про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. В позовній заяві вказав, що 11 грудня 2019 року на а/д М19 Доманово - Ковель Чернівці Тереблече 394 км + 900м був зупинений та притягнутий до адміністративної відповідальності інспектором УПП в Тернопільській області ОСОБА_2 за порушення Правил дорожнього руху, а саме: здійснення обгону ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху України. Інспектором винесена постанова НК № 629655 від 11.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу в сумі 425,00 гривень.

ОСОБА_1 з постановою не погоджується. Зазначив, що на даній ділянці дороги встановлено три дорожніх знаки: перший пішохідний перехід, другий автобусна зупинка і третій фото,- відео фіксування правил дорожнього руху. Обгін ОСОБА_1 здійснив в зоні дії третього дорожнього знаку тобто фото,- відео фіксування правил дорожнього руху, перетнувши переривчасту лінію дорожньої розмітки. Працівники поліції, які наздогнали позивача в момент здійснення обгону, знаходились на далекій відстані і не могли бачити, в зоні дії якого дорожнього знаку він здійснив обгін. У зв`язку з цим просить оскаржувану постанову скасувати, провадження в справі закрити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав письмове клопотання, в якому просить розгляд справи проводити без його участі, оскільки, виїжджає за межі України; позов підтримує, просить задоволити, з підстав наведених у ньому.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав відзив на позов, в якому просить розгляд справи проводити без представника відповідача. У відзиві зазначив, що позов не визнає, оскільки, відеозаписом з автореєстратора службового автомобіля зафіксовано факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а саме: здійснення обгону ближче 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті. Тому позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 грудня 2019 року о 10 год. 05 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Outlander», номерний знак НОМЕР_1 , по а/д М19 Доманово - Ковель Чернівці Тереблече 394 км + 900м був зупинений інспектором поліції Левенцем О.С. Причиною зупинки, на думку поліцейського, стало здійснення ОСОБА_1 обгону ближче ніж за 50 метрів перед пішохідним переходом у населеному пункті, чим він порушив п. 14.6 Правил дорожнього руху України. Інспектором винесена постанова НК № 629655 від 11.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП України з накладенням штрафу в сумі 425,00 гривень.

Таким чином, між сторонами виник публічно-правовий спір з приводу оскарження вищезазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення. Оскільки, спір між сторонами має ознаки публічного, то вирішення такого спору проводиться за правилами Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до вимог ст. 2 вищезазначеного Кодексу, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Водночас суд зазначає, що порядок та підстави притягнення до адміністративної відповідальності регулюються нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 цього Кодексу, орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 зазначеного Кодексу завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, згідно вимог ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються - повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити відхилення інших доказів.

За ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до п.14.6 (в) Правил дорожнього руху України, обгін заборонено: ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м поза населеним пунктом.

З оглянутого в судовому засіданні відеозапису з автореєстратора службового автомобіля, суд достеменно не вбачає порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, зокрема, здійснення обгону ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті, оскільки, відстань патрульної машини від автомобіля позивача значна та зображення не чітке.

У відповідності до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. А отже, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 7, 9, 122, 247, 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 2, 5, 6, 8-10, 72-77, 90, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області (вул. Котляревського, 24, м. Тернопіль, 46001) про визнання дій незаконними та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову серії НК № 629655 від 11 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Чортківський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано, а разі апеляційного оскарження рішення - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: /підпис/

Копія вірна

Рішення набрало законної сили «____» ______________________року.

Оригінал рішення зберігається в матеріалах справи № 608/2481/19, яка зберігається в Чортківському районному суді Тернопільської області.

Суддя: Н. З. Коломієць

Копію рішення видано «____»____________________року.

Секретар: