Справа № 360/3165/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 січня 2020 року СєвєродонецькСправа № 360/3165/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Смішливої Т.В.,

при секретарі судового засідання: Чепуровій К.В.,

за участю:

позивача не з`явився

представника відповідача не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Луганського окружного адміністративного суду на розгляді знаходиться позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області (далі - відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області, щодо відмови у призначенні пенсії позивачу згідно ст.. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», із зменшенням пенсійного віку з 15 січня 2015 року;

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області № 7 від 25.01.2015 року про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Лисичанськ Луганської області призначити позивачу пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 15 січня 2015 року, та виплатити недотримані пенсії з 15 січня 2015 року.

- У судове засідання позивач не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, причини неприбуття суду не повідомив.

Оскільки неприбуття у судове засідання позивача та представника відповідача не перешкоджає розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній письмових доказів.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши норми діючого законодавства, суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, з метою реалізувати своє право на призначення пенсії 15 січня 2015 року позивач звернувся до Управлінням пенсійного фонду України в місті Лисичанськ Луганської області, з заявою про призначення пенсії, а саме із зменшенням пенсійного віку з 50 років згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», оскільки є особою, що мас статус учасника Ліквідації наслідків на ЧАЕС 2 категорії.

Судом встановлено, що за результатами розгляду заяви про призначення пенсії від 15 січня 2015 року рішенням від 25 січня 2015 року управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (арк. спр. 22).

Про те, про результати розгляду заяви позивачу стало відомо лише у липні 2019 року після отримання відповіді на його звернення.

Так, листом від 09.07.2019 № 6401/02-3.3 відповідач повідомив позивача про наявність рішення про відмову в призначенні пенсії № 7 від 25 січня 2015 року.

Позивач вважає зазначене рішення незаконним, оскільки перебував на зборах та приймав участь у для ліквідації наслідків на ЧАЕС в період з 05 серпня 1986 року по 29 вересня 1986 року, що є достатнім для призначення йому пенсії.

При цьому, як вбачається зі змісту позовних вимог позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до норм Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Водночас, у клопотанні про поновлення строків звернення до суду позивач посилається на лист відповідача від 09 липня 2019 року за вихідним номером 6401/02-33 та те, що позивач не отримав рішення про відмову в призначенні пенсії.

Предметом даної справи є право позивача на призначення пенсії відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» зі зменшенням пенсійного віку.

При цьому позивач просить суд зобов`язати відповідача призначити йому пенсію з 15 січня 2015 року.

Вирішуючи питання щодо можливості застосування строку звернення до суду суд зазначає, що пенсія це щомісячні пенсійні виплати, які здійснюються на постійній основі, один раз на місяць протягом невизначеного періоду часу.

Отже, про порушення свого права на призначення пенсії позивач повинен був дізнатись щонайменше у березні 2015 року (враховуючи максимальний строк розгляду заяви про призначення пенсії), а у випадку незгоди з прийнятим рішенням оскаржити його до суду у строки, визначені КАС України.

Відповідно до положень частини першої статті 123 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною другою статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зазначені вище строки також діяли на момент виникнення спірних правовідносин та були передбачені статтями 99 та 100 КАС України (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

У свою чергу, спеціальним Законом у сфері пенсійного забезпечення є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Оцінку рішенню управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25 січня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» буде надано судом під час розгляду справи по суті спору.

Відповідачем не надано суду доказів отримання ОСОБА_1 спірного рішення.

Однак, ненадання відповідачем вказаних доказів не нівелює обов`язок позивача вчиняти дії щодо захисту своїх прав, зокрема, своєчасно цікавитись результатом розгляду його заяви про призначення пенсії.

Натомість позивач такі дії вчинив лише у 07 липня 2019 року (дата реєстрації заяви позивача в УПФУ).

Стаття 46 Закону № 1058 регулює питання виплати нарахованих але не виплачених сум пенсій.

У даному випадку нарахування пенсії позивачу не відбулося, однак, право на пенсію підпадає під сферу дії статті 1 Протоколу першого Конвенції, оскільки за національним законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат в рамках національної системи соціального забезпечення та, якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах доти, доки виплати передбачено законодавством. Конституція України, Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" гарантує всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення за рахунок трудових та соціальних пенсій.

Так, у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заява № 68385/10 та № 71378/10) від 26 червня 2014 року Європейський суд з прав людини зазначив, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (п. 35).

Отже, у випадку встановлення судом неправомірності рішення управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 25 січня 2015 року про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії суд повинен зобов`язати прийняти рішення про призначення пенсії, а тому, з урахуванням наявності у позивача «законних сподівань» , суд вважає за можливе застосувати до даних правовідносин положення ст. 46 Закону № 1058.

Частиною другою статті 46 Закону № 1058 передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Однак, той факт, що позивач не отримував пенсію з січня 2015 року цілком залежав також від волевиявлення самого позивача, оскільки останній не цікавився наслідками розгляду його заяви про призначення пенсії, а тому в бездіяльності позивача є його вина.

З урахуванням зазначеного суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин положення частини першої ст. 46 Закону № 1058.

З огляду на вище викладене суд приходить до висновку, що права позивача в даному випадку підлягають захисту з моменту повторного звернення ОСОБА_1 із заявою до управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме з дати реєстрації вказаної заяви у відповідача - з 07 липня 2019 року з урахуванням положень ч. 1 ст. 46 Закону № 1058, тобто за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Суд зазначає, що відповідно до ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Згідно з п. 8 ч.1 ст.238 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Управління Пенсійного фонду України м. Лисичанську Луганської області призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити неотримані пенсії за період з 15 січня 2015 року по 07 липня 2016 року підлягають залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 122, 123, 240, 241-243, 248 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області в частині вимог про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України м. Лисичанську Луганської області призначити пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та виплатити неотримані пенсії за період з 15 січня 2015 року по 07 липня 2016 року - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива