Справа № 480/5646/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2020-01-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

03 січня 2020 р. Справа № 480/5646/19

Суддя Сумського окружного адміністративного суду Соп`яненко О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірними рішення, дій та бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області Просить:

- вирішити публічно-правовий спір між ним та ГУ ПФУ в Сумській області за незаконних дій та бездіяльності відповідача, що призвело до завдання йому матеріальної та моральної шкоди у зв`язку з невиплатою у встановлені строки з 01.01.2018 повного розміру належної йому пенсії;

- визнати неправомірними рішення, дії та бездіяльність відповідача дослідженням у судовому засідання дотримання відповідачем вимог законодавства;

- стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану невиплатою у встановлені строки з 01.01.2018 повного розміру належної позивачу пенсії у розмірі 26 817,45 грн.;

- стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 200 000 грн.

Адміністративний позов підлягає залишенню без руху, оскільки поданий з порушенням вимог ст.ст. 160,161 КАС України.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог та виклад обставин, якими позивач обгрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:

1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень;

2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень;

3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;

4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;

5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень;

6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Звертаючись із зазначеним позовом, позивач просить визнати незаконними (неправомірними) рішення, дії, бездіяльність відповідача. При цьому не конкретизує, які саме дії, бездіяльність, рішення він вважає протиправними. Суд зазначає, що кожна дія, бездіяльність або рішення суб`єкта владних повноважень є окремим об`єктом для оскарження. Позивач не зазначив, в чому полягали допущені дії або бездіяльність відповідача, які він просить визнати протиправними (незаконними), не вказав ідентифікуючі ознаки рішення, яке оскаржується (дата, номер його/їх прийняття). В позовній заяві вимоги в частині оскарження дій, бездіяльності або рішень Головного управління Пенсійного фонду України не викладені, що суперечить положенням п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України.

Відповідно до ч.ч. 4,7 ст. 161 КАС України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). До заяви про визнання індивідуального акта протиправним чи адміністративного договору недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта чи договору або засвідчений витяг з нього, а у разі відсутності акта чи договору у позивача - клопотання про його витребування.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено, зокрема, обставини, які може підтвердити цей доказ або аргументи, які він може спростувати; заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

До позовної заяви не додано жодних доказів на підтвердження позовних вимог, зокрема, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", відомостей про розмір такої пенсії. Не зазначено, чому позивач самостійно не може подати такі докази та чи вживав він заходи для самостійного отримання доказів.

Позивач понесену моральну шкоду пов`язує з погіршенням стану здоров`я. Однак не надав доказів погіршення стану здоров`я та причинного зв`язку такого погіршення із завданою моральною шкодою.

В позовній заяві позивач просить витребувати у відповідача повний перерахунок належної позивачу пенсії та обгрунтований розмір 100% пенсійного забезпечення визначеного відповідно до тарифної сітки, розрядів, коефіцієнтів і посадових окладів військовослужбовців, складових грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, премії) з 01.01.2018.

У клопотанні про витребування доказів всупереч вимог ст. 80 КАС України не зазначено, які обставини можуть підтвердити відомості про складові грошового забезпечення та не вказано, чи вживав позивач заходів для самостійного отримання таких доказів та причини неможливості надати такі докази. Вказана обставина унеможливлює розгляд поданого клопотання.

В позовній заяві позивач також просить звільнити його від сплати судового збору. Посилається на положення пункту 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" та ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів". До позовної заяви також додано копію повідомлення про призначення житлової субсидії.

Відповідно до п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Позивачем, заявлено вимоги про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень відповідача, а також вимоги про відшкодування шкоди, які є похідними від первинних, пов`язаних із нарахуванням та виплатою пенсії. Вимоги, пов`язані з відшкодуванням шкоди, не оплачується судовим збором на підставі п. 13 ч. 2 ст. 3 Закону України "Про судовий збір". Однак за подання позовної заяви в частині вимог про визнання протиправними дій, бездіяльності та рішень відповідача судовий збір підлягає сплаті.

Обгрунтовуючи відсутність підстав для сплати судового збору, позивач посилається на вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів", відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Відповідно до ст. 1-1 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг.

Відповідно до п.п. 22, 3,4 статті 1 вказаного Закону споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги. Виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар. Продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

З наведених норм вбачається, що закон України "Про захист прав споживачів" не розповсюджується на публічно-правові відносини, зокрема, пов`язані з пенсійним забезпеченням. Позивач не є споживачем, а відповідач не є виробником чи продавцем товарів, виконавцем робіт або надавачем послуг в розумінні вказаного закону. За таких обставин, положення ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" до спірних правовідносин не застосовуються.

Позивачем не заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору його розстрочення або відстрочення у зв`язку з незадовільним майновим станом в порядку, визначеному ст. 8 Закону України "Про судовий збір", однак до позовної заяви додано копію повідомлення про призначення житлової субсидії.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Наведеною нормою визначено виключний перелік підстав для звільнення від сплати судового збору. При вирішенні питання про звільнення позивача від сплати судового збору, відстрочення або розстрочення його сплати, суд має враховувати майновий стан позивача, предмет позову, а також чи віднесена особа до визначених пунктом 2 частини 1 статті 8 Закону України "Про судовий збір" категорій осіб.

Довідка про призначення житлової субсидії не містить відомостей про розмір річного доходу позивача та не підтверджує наявності такого майнового стану, який унеможливлює сплату судового збору, тому не може бути підставою для звільнення від сплати судового збору в порядку, передбаченому ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

За таких обставин, суд не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору в частині вимог про оскарження рішень, дій чи бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України, пов`язаних із нарахуванням та виплатою ОСОБА_1 пенсії.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано юридичною особою, ставка судового збору становить 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Сума судового збору, яка повинна бути сплачена за подання даного адміністративного позову, становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 01.01.2019, тобто 768,40 грн. за кожну заявлену вимогу немайнового характеру.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Враховуючи викладене, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви:

- подати уточнену позовну заяву, складену відповідно до ст. 160 КАС України;

- надати суду всі наявні у позивача докази та/або подати клопотання про їх витребування, складене відповідно до положень ст. 80 КАС України;

- сплатити судовий збір та надати суду докази його сплати.

Керуючись ч.ч. 1,2 ст. 169 КАС України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірними рішення, дій та бездіяльності, стягнення матеріальної та моральної шкоди залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута заявникові.

Копію даної ухвали направити особі, що звернулась із адміністративним позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Соп`яненко