Справа № 320/243/19
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2019-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2019 року справа № 320/243/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., за участю секретаря судового засідання Сакевич Ж.В., розглянув у порядку письмового провадження за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування наказу, постанов про накладення штрафу

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (далі позивач) звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області (далі відповідач), згідно якого з урахуванням уточненої позовної заяви (том 1 а.с. 61-66), заяви про збільшення позовних вимог від 12.06.2019 (том 2 а.с. 86-88) просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Київській області про проведення інспекційного відвідування №3977 від 26.10.2018 в частині проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сантехмонтаж Україна»;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 від 04.12.2018;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 від 04.12.2018.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави для призначення перевірки, оскільки інформація ДФС, на яку посилається відповідач як на підставу винесення наказу про проведення інспекційного відвідування позивача, не стосувалася Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна", а містила відомості про можливі порушення трудового законодавства зі сторони ТОВ "Пареті".

Позивач також зазначає, що у відповідача були відсутні правові підстави притягнення позивача до відповідальності. Зокрема, стосовно притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення строків виплати заробітної плати, зазначає, що допущена Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" затримка виплати заробітної плати була менше ніж на один місяць, у той самий час, як абз. 3 ч. 2 ст. 265 КЗпП України встановлює відповідальність за порушення строків виплати заробітної плати більш як за один місяць. Стосовно допуску працівників без укладення трудових відносин позивач зазначив, що ніколи не мав жодних відносин з громадянином ОСОБА_1 та з матеріалів інспекційного відвідування взагалі неможливо ідентифікувати зазначену особу. Фізичні особи, на які посилається контролюючий орган в Акті інспекційного відвідування, надавали послуги позивачу одноразово, відносини з ними не носили систематичного характеру.

Позивач посилається на неповідомлення його про проведення інспекційного відвідування, проведення інспекційного відвідування без присутності позивача або уповноваженої ним посадової особи.

Також позивач посилається на порушення відповідачем порядку розгляду справи, а саме, що відповідач не повідомив позивача про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю, оскільки повідомлення про дату, час та місце розгляду було отримано позивачем 05.12.2018 року, тобто на наступний день після винесення оскаржуваних постанов.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву (том 2 а.с.7-13) та відзив на заяву про збільшення позовних вимог (том 2 а.с. 123-130), згідно яких вважає, що оскаржувані рішення прийняті відповідачем правомірно і у відповідності до вимог чинного законодавства. В обґрунтування відзиву посилався на те, що інспектором праці на підставі наказу № 3977 від 26.10.2018 та направлення № 1408 від 29.10.2018 було здійснено виїзд для проведення інспекційного відвідування за місцем здійснення господарської діяльності позивача. Під час інспекційного відвідування інспектором праці встановлено порушення позивачем строків виплати заробітної плати працівникам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Також, позивачем було допущено до роботи працівника ОСОБА_1 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу.

Також, інспекційним відвідуванням встановлено, що громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 працювали відповідно до цивільно-правових договорів, що мають ознаки трудового договору. Як вказує відповідач, правовідносини, що склались між позивачем та наведеними громадянами не можуть вважатись цивільно-правовими, оскільки всі роботи, що виконували працівники, носять системний характер, виконувалися в трудовому колективі згідно з графіком роботи на будівництві під керівництвом відповідальних осіб та мали чітку класифікацію у класифікаторі професій - підсобний робітник.

У порушення вимог ст. 253, 254, 256 КЗпП України, позивач не проводив стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення, трудові книжки стосовно цих осіб не були оформлені, записи про роботу та трудовий стаж не внесено.

Відповідач також зазначає, що наведені обставини повністю підтверджуються поясненнями громадян, відібраними безпосередньо в ході перевірки.

Зазначені висновки були покладені в основу оскаржуваних постанов.

Також, відповідач зазначив, що при проведенні інспекційного відвідування та притягнення позивача до відповідальності діяв у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законодавством України. Наказ про проведення інспекційного відвідування вичерпав свою дію, а підстави для проведення інспекційного відвідування Головним управлінням Держпраці у Київській області, наведені в наказі, відповідають вимогам п. 5 Порядку № 295, оскільки позивач проводив діяльність на будівельному об`єкті за адресою: проспект Голосіївський , 60 у м. Києві, зазначеною у листі Головного управління ДФС у м. Києві № 82506/10/26/15/51/23/06 від 16.10.2018, а обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надсиланням виклику на розгляд справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі №320/243/19, розпочато підготовку справи до судового розгляду, витребувано докази від сторін, призначено підготовче засідання.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі №320/243/19 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" від 15.03.2019 про забезпечення адміністративного позову - задоволено, зупинено дію постанов Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафів від 04.12.2018 №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 та від 04.12.2018 №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 - до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками цієї справи.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.03.2019 відкладено строк проведення підготовчого провадження по справі на 30 календарних днів.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21.06.2019 прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог від 12.06.2019, викликано свідків, відкладено підготовче засідання на 23.07.2019.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 23.07.2019 за клопотанням представника позивача підготовче судове засідання відкладено на 26.09.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.09.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті у той самий день, постановлено здійснювати подальший розгляд справи в порядку письмового провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна", ідентифікаційний код 39582734, зареєстроване як юридична особа 14.01.2015, номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи 0052550, вид діяльності 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, місцезнаходження юридичної особи: 08133, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Василя Стуса, будинок 8, про що свідчить Виписка з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.11.2017 (том 1 а.с. 12-13).

18.10.2018 на адресу Головного управління Держпраці у Київській області надійшов лист Головного управління ДФС у м. Києві вих № 82506/10/26-15-51-23-06 від 16.10.2018, у якому Головне управління ДФС у місті Києві просило відповідача залучити співробітників Головного управління Держпраці у Київській області до огляду будівельного об`єкту за адресою м. Київ пр. Голосіївський, 60, який буде проводитися співробітниками другого слідчого відділу розслідування кримінальних проваджень слідчого управління фінансових розслідувань Головного управління ДФС у м. Києві з метою перевірки дотримання вимог податкового законодавства та законодавства про працю (том 2 а.с. 14-15).

Наказом Головного управління Держпраці у Київській області від 26.10.2018 № 3977 "Про проведення інспекційного відвідування ТОВ "Сантехмонтаж Україна", ТОВ "Енергоінвестмонтаж", ТОВ "Пареті", ТОВ "Інбуд" на підставі листа Головного управління ДФС у м. Києві від 16.10.2018 № 82506/10/26-15-51-23-06 наказано начальнику (інспектору праці) відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області Знов`юку І.О. організувати проведення інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю, не оформлення трудових відносин суб`єктами господарювання, зокрема ТОВ "Сантехмонтаж Україна", , юридична адреса: Київська область, м. Вишневе, вул. В. Стуса, б. 8. Інспекційне відвідування провести з 29 жовтня 2018 року по 30 листопада 2018 року (том 2 а.с. 94-95).

На підставі листа Головного управління ДФС у м. Києві від 16.10.2018 № 82506/10/26-15-51-23-06 головним державним інспекторам відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області ОСОБА_15, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 29.10.2018 було видано направлення № 1408 на проведення інспекційного відвідування на предмет дотримання вимог законодавства про працю Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна", код 39582734, юридична адреса: Київська область, м. Вишневе, вул. В. Стуса, 8. Питання, що підлягають контролю: додержання законодавства про працю, не оформлення трудових відносин. Направлення дійсне з 29 жовтня 2018 по 09 листопада 2018 (том 2 а.с. 18).

Вимогою про надання документів Головного управління Держпраці у Київській області № 1408 від 29.10.2018 інспектором праці ОСОБА_15 відповідно до пп. 2 п. 11, п. 12, 18 Порядку здійснення контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, зобов`язано керівництво ТОВ "Сантехмонтаж Україна" у строк до 13 год. 00 хв. 06.11.2018 року надати документи для проведення невиїзного інспектування, а саме: довідку про реєстрацію в органах статистики; наказ про призначення керівника; особову картку форми П-2 керівника; особові справи всіх працівників (у т.ч. Наказ про прийом на роботу, повідомлення ДФС, особова картка форми П-2); розрахунково-платіжні відомості та відомості про виплату заробітної плати працівникам за 2018 рік з датами такої виплати; табелі обліку використання робочого часу за 2018 рік; Книгу обліку та руху трудових книжок; посадові інструкції працівників; колективний договір; Правила внутрішнього трудового розпорядку; накази про звільнення працівників та відомості на виплату їм розрахункових коштів з датою такої виплати за 2018 рік; штатні розписи за 2018 рік; Журнал з підписами працівників щодо проведеного інструктажу з охорони праці; копії договорів ЦПХ, які було укладено протягом 2018 року; пояснення щодо ведення робіт, а також щодо кількості працівників (з прізвищами), залучених до роботи (том 2 а.с. 19-20). Відомості про отримання примірнику Вимоги № 1408 від 29.10.2018 позивачем відсутні.

Інспектором праці ОСОБА_15, ОСОБА_13 , ОСОБА_14 відповідно до ст. 259 Кодексу законів про працю України, ч. 3 ст. 43 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", п. 19, 31 Порядку здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295 проведено інспекційне відвідування ТОВ "Сантехмонтаж Україна", тривалість відвідування з 29.10.2018 10 годин 00 хвилин по 09.11.2018 16 годин 45 хвилин.

За результатами інспекційного відвідування було складено Акт інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю від 09.11.2018 № КВ1408/1062/АВ (далі - Акт інспекційного відвідування) (том 1 а.с. 14-16).

Інспекційним відвідуванням встановлено порушення позивачем:

- ч. 1 ст. 21, ч. 3. ст. 24 КЗпП України, а саме, використання праці найманих робітників без оформлення трудових відносин. Під час інспекційного відвідування будівельного майданчику ЖК "Парк Авеню", де проводило діяльність ТОВ "Сантехмонтаж Україна" виявлено громадянина ОСОБА_1 , який працював без оформлення трудових відносин.

- ст. 43 Конституції України, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", ст. 94-94, 253, 254, 256 КЗпП України. А саме, у ході інспекційного відвідування ТОВ "Сантехмонтаж Україна", встановлено, що відповідно наданих документів цивільно-правового договору громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 працювали відповідно цивільно-правових договорів, що мають ознаки трудового договору. Всі роботи, що виконували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , носять системний характер, виконуються в трудовому колективі згідно з графіком роботи на будівництві під керівництвом відповідальних осіб та мають чітку класифікацію у класифікаторі професій - підсобний робітник.

У порушення вимог ст. 253, 254, 256 КЗпП України, позивач не проводив стосовно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 сплати внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та пенсійне забезпечення, трудові книжки стосовно цих осіб не були оформлені, записи про роботу та трудовий стаж не внесено.

- ст. 43 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці", а саме, заробітна плата виплачується позивачем пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме, працівникам підприємства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заробітна плата за квітень 2018 року була виплачена 18.05.2018; працівнику ОСОБА_4 зарплата за серпень 2018 була виплачена 20.09.2018; працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заробітна плата за вересень 2018 робу була виплачена 17.10.2018.

Позивачем 21.11.2018 було подані зауваження вих. № 1584 до акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи, яка використовує найману працю серії КВ 1408/1063/АВ від 09.11.2018 (том 1 а.с. 30-32). Зауваження були отримані контролюючим органом 21.11.2018, про що свідчить відмітка про реєстрацію вхідної кореспонденції (том 1 а.с. 30).

Головне управління Держпраці у Київській області листом від 28.11.2018 за вих № 4-3/2/18/17158 повідомило позивача про те, що звернення за вх.№28411/5/18 від 21.11.2018 стосовно заперечення акту інспекційного відвідування про найману працю уважно розглянуто та прийнято до відома. Вказане зауваження приєднано до єдиної справи №3924.18 та зарахується при розгляді винесення штрафних санкцій під час засідання комісії Головного управління Держпраці у Київській області (том 1 а.с. 33).

Постановою Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 від 04.12.2018 встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 1 та 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України № 108, в частині порушення строку виплати заробітної плати працівникам та накладено на позивача штраф у розмірі 3723,00 грн. (далі - Постанова № 678) (том 1 а.с. 36).

Також, постановою Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 від 04.12.2018 встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 1 статті 31, частини 3 статті 24 КЗпП України в частині допуску до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу та накладено на позивача штраф у розмірі 558450,00 грн. (далі - Постанова № 679) (том 1 а.с. 37).

Не погоджуючись із наказом Головного управління Держпраці у Київській області про проведення інспекційного відвідування №3977 від 26.10.2018 та постановами про накладення штрафних санкцій Головного управління Держпраці у Київській області за захистом порушених прав та інтересів Товариство з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" звернулося до Київського окружного адміністративного суду із позовом з вимогою про визнання протиправними та скасування наказу та постанов.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначаються Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон № 877-V), дія якого поширюється на відносини, пов`язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до статті 1 Закону № 877-V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 4 статті 2 Закону № 877-V передбачено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.

Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому Законом № 877-V порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21 частини третьої статті 22 цього Закону (ч.5 ст.2 Закону № 877-V).

Згідно з частиною 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 (далі - Порядок №295), визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - об`єкт відвідування).

Так, згідно з п. 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Підстави для проведення суб`єктом владних повноважень інспекційних відвідувань визначені Порядком №295.

Так, пунктом 5 Порядку № 295 визначено, що інспекційні відвідування проводяться: 1) за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; 2) за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; 3) за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 7 цього пункту; 4) за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; 5) за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; 6) за інформацією: Держстату та її територіальних органів про наявність заборгованості з виплати заробітної плати; ДФС та її територіальних органів про: невідповідність кількості працівників роботодавця обсягам виробництва (виконаних робіт, наданих послуг) до середніх показників за відповідним видом економічної діяльності; факти порушення законодавства про працю, виявлені у ході здійснення контрольних повноважень; факти провадження господарської діяльності без державної реєстрації у порядку, встановленому законом; роботодавців, що мають заборгованість із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі, що перевищує мінімальний страховий внесок за кожного працівника; Пенсійного фонду України та його територіальних органів про: роботодавців, які нараховують заробітну плату менше мінімальної; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутнє повідомлення про прийняття на роботу; роботодавців, у яких протягом місяця кількість працівників, що працюють на умовах неповного робочого часу, збільшилась на 20 і більше відсотків; працівників, які виконують роботи (надають послуги) за цивільно-правовими договорами в одного роботодавця більше року; роботодавців, у яких стосовно працівників відсутні нарахування заробітної плати у звітному місяці (відпустка без збереження заробітної плати без дотримання вимог Кодексу Законів про працю України та Закону України "Про відпустки"); роботодавців, у яких протягом року не проводилась індексація заробітної плати або сума підвищення заробітної плати становить менше суми нарахованої індексації; роботодавців, у яких 30 і більше відсотків працівників працюють на умовах цивільно-правових договорів; роботодавців з чисельністю 20 і більше працівників, у яких протягом місяця відбулося скорочення на 10 і більше відсотків працівників; 7) за інформацією профспілкових органів про порушення прав працівників, які є членами профспілки, виявлених в ході здійснення громадського контролю за додержанням законодавства про працю.

Відповідно до статті 21 Кодексу законів про працю України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін. Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення і організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Пунктом 6 Порядку №295 встановлено, що під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

Про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню (пункт 8 Порядку №295).

Пункт 11 Порядку №295 визначає, що інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, зокрема: під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування.

За змістом пункту 12 Порядку №295 вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.

Відповідно до пункту 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Згідно з пунктом 20 Порядку №295 акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування.

Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною.

Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження (пункт 21 Порядку №295).

Відповідно до пункту 29 Порядку №295 заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Таким чином, аналіз наведених вище правових норм дає підстави для висновку, що інспекційне відвідування є формою державного нагляду за додержанням законодавства про працю, яке відноситься до повноважень відповідача, та яке проводиться на підставі наказу та направлення. За результатами інспекційного відвідування складається акт і в разі виявлення порушень - виноситься припис. Якщо під час інспекційного відвідування встановлено факти використання праці неоформлених працівників, то вживаються заходи до притягнення об`єкта відвідування до відповідальності незалежно від усунення виявлених порушень.

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З огляду на те, що позивач обґрунтовує протиправність оскаржуваних постанов допущеними відповідачем порушеннями Порядку №295, суд вважає за необхідне надати оцінку насамперед обставинам, які передували прийняттю оскаржуваних постанов.

Вирішуючи питання правомірності підстав проведення інспекційного відвідування позивача суд виходить з такого.

Як вбачається з направлення Головного управління Держпраці у Київській області на проведення інспекційного відвідування від 29.10.2018 № 1408 та наказу відповідача від 26.10.2018 №3977, в якості підстави для проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сантехмонтаж Україна» зазначено Лист Головного управління ДФС у м. Києві від 16.10.2018 № 82506/10/26-15-51-23-06.

Зазначена підстава для проведення інспекційного відвідування визначена підпунктом 6 пункту 5 Порядку №295.

Зі змісту вказаної норми Порядку №295 суд доходить висновку, що підставою для проведення інспекційного відвідування з питань використання найманої праці без належного оформлення трудових відносин може бути не будь-яке рішення керівника органу контролю, а лише те, яке прийняте на підставі наявної інформації, яка в достатній мірі свідчить про можливі порушення трудового законодавства в частині використання праці осіб без укладання трудових договорів.

Тобто, оцінка правомірності рішення керівника про призначення інспекційного відвідування повинна надаватися з урахуванням достатності інформації про можливі порушення та змісту наказу (посвідчення чи направлення на проведення заходу) для висновків про наявність фактичної підстави проведення відповідного відвідування. Відсутність такої інформації свідчить про відсутність підстав для проведення відвідування, призводить до визнання відвідування протиправним та відсутності правових наслідків такого.

В ході судового засідання було з`ясовано, що наказ відповідача від 26.10.2018 №3977 (т.2 а.с.94-95) про проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сантехмонтаж Україна» прийнято на підставі Листа Головного управління ДФС у м. Києві від 16.10.2018 № 82506/10/26-15-51-23-06 (т.1 а.с.14-15).

Суд звертає увагу, що текст згаданого листа Головного управління ДФС у м. Києві не містить інформації, яка в достатній мірі могла б свідчити про можливі порушення позивачем трудового законодавства в частині використання праці осіб без укладання трудових договорів. Сам текст листа містить формулювання щодо порушень законодавства про працю з боку ТОВ Пареті», без будь-якої конкретики щодо обставин, за яких відповідач дійшов висновку про ймовірність порушення саме позивачем як суб`єктом господарювання законодавства про працю, а так само не зазначено часові межі, місце проведення превентивних заходів щодо конкретного суб`єкта господарювання, тощо.

За викладених обставин, суд приходить до висновку про протиправність наказу Головного управління Держпраці у Київській області від 26.10.2018 №3977 щодо проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сантехмонтаж Україна».

Стосовно ненадання посадовими особами відповідача направлення на перевірку та службового посвідчення суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з пунктом 8 Порядку № 295, про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

Зі змісту зазначеної вище норми вбачається, що орган контролю самостійно приймає рішення щодо необхідності повідомлення об`єкта перевірки у справах з питань виявлення неоформлених трудових відносин. За викладених підстав, суд не знаходить порушень у відсутності попереднього повідомлення позивача про майбутнє інспекційне відвідування, оскільки таке повідомлення, на думку суду, могло завдати шкоди здійсненню державного контролю щодо додержання законодавства про працю.

У той самий час, пунктом 9 Порядку №265 встановлено, що під час проведення інспекційного відвідування інспектор праці повинен пред`явити об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі своє службове посвідчення.

Відповідно до пп.2 пункту 14 Порядку № 295 під час проведення інспекційного відвідування об`єкт відвідування має право не допускати до проведення інспекційного відвідування у разі відсутності службового посвідчення.

Натомість, відповідачем не були надані належні та допустимі докази пред`явлення об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі службового посвідчення, ознайомлення з підставами заходу та отримання позивачем направлення на проведення заходу, а також докази розміщення на офіційному веб-сайті Держпраці рішення Мінсоцполітики про форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню.

Допитані як свідки головні державні інспектори відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області підтвердили невручення направлення та непред`явлення службових посвідчень об`єкту перевірки або уповноваженим ним посадовим особам.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_15 , головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області повідомив, що інспекційне відвідування позивача було здійснено згідно листа ГУ ДФС у м. Києві, у листі є посилання на ЖК "Парк Авеню", посилання на позивача відсутнє. Він разом із інспекторами ОСОБА_13, ОСОБА_14 та співробітниками ДФС, 29.10.2018 здійснили інспекційне відвідування ЖК "Парк Авеню" у м. Києві за адресою: пр. Голосіївський, 60. Про проведення інспекційного відвідування позивач повідомлений не був. Направлення на перевірку разом з вимогою про надання документів було направлено поштою в день початку інспекційного відвідування після виїзду на об`єкт відвідування. Документи були надані представником позивача, уповноважені особи не прибули на об`єкт, спілкувалися інспектори та співробітники податкової міліції з охоронцями. Після прибуття на об`єкт генпідрядника допуск на об`єкт відвідування відбувся, інспекторів допустили охоронці, які не були співробітниками позивача. Так само на об`єкт відвідування інспекторів допустили працівники, які не мали трудових договорів з позивачем.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 , головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області повідомив, що перевірку проводили спільно з ДФС. Свідок повідомив, що об`єктом відвідування був багатоквартирний житловий будинок в Голосіївському районі міста Києва, кількість збудованих на момент проведення інспекційного відвідування поверхів - більше 15. Свідок повідомив, що територія була огороджена парканом і ворота були зачинені. Потрапили на територію об`єкту будівництва, коли виїжджала машина з території об`єкту будівництва. Почали з проведення бесід з працівниками, які працювали на будівництві. Головним по перевірці серед перевіряючих був ОСОБА_15 . Підставою перевірки було направлення згідно з листом ГУ ДФС у м.Києві, яке було підставою перевірки, зі змістом листа не знайомився. На об`єкті перевірки не було уповноваженої особи з довіреністю та директора, питанням вручення направлення займався ОСОБА_15 . Оскільки ніхто не заперечував проти проведення перевірки, розпочали проведення відвідування шляхом опитування.

Отже, перед початком перевірки посадовими особами Головного управління Держпраці у Київській області питання допуску до перевірки не вирішено і перевірку розпочато і проведено за відсутності допуску з боку уповноважених осіб позивача.

Щодо суті виявлених в акті перевірки порушень щодо ТОВ "Сантехмонтаж Україна" суд зазначає таке.

Стосовно висновку контролюючого органу щодо допуску позивачем до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та неповідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу суд виходить із наступного.

Під час інспекційного відвідування відповідач встановив порушення позивачем ч. 1 ст. 21, ч. 3. ст. 24 КЗпП України, а саме, використання праці найманих робітників без оформлення трудових відносин. Під час інспекційного відвідування будівельного майданчику ЖК "Парк Авеню", де проводило діяльність ТОВ "Сантехмонтаж Україна" виявлено громадянина ОСОБА_1 , який працював без оформлення трудових відносин; та ст. 43 Конституції України, ч. 2 ст. 30 Закону України "Про оплату праці", ст. 94-94, 253, 254, 256 КЗпП України. А саме, оскільки у ході інспекційного відвідування ТОВ "Сантехмонтаж Україна", встановлено, що відповідно наданих документів цивільно-правового договору громадяни ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 працювали відповідно до цивільно-правових договорів, що мають ознаки трудового договору. Всі роботи, що виконували ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , носять системний характер, виконуються в трудовому колективі згідно з графіком роботи на будівництві під керівництвом відповідальних осіб та мають чітку класифікацію у класифікаторі професій - підсобний робітник.

Зазначені висновки були покладені в основу постанови Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 від 04.12.2018, якою встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 1 статті 31, частини 3 статті 24 КЗпП України в частині допуску до роботи працівників без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу та накладено на позивача штраф у розмірі 558450,00 грн. (том 1 а.с. 37).

Надаючи правову оцінку висновкам контролюючого органу судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що в матеріалах інспекційного відвідування наявні письмові пояснення, надані ОСОБА_1 29.10.2018, про те, що він працює на ТОВ "Сантехмонтаж Україна" на посаді різноробочий, про що свідчить пояснювальна (том 2 а.с. 105).

Також судом встановлено, що в матеріалах інспекційного відвідування наявні письмові пояснення, надані ОСОБА_7 29.10.2018, про те, що він з 29.10.2018 працює на ТОВ "Сантехмонтаж Україна" за адресою м. Київ вул. Деміївська на посаді підсобник, розмір заробітної плати 350 грн. на день, в його обов`язки входить підсобник, графік роботи з 8год 00 хв по 17 год 00 хв., субота, неділя вихідні, безпосередній керівник ОСОБА_18 , про що свідчить пояснювальна (том 2 а.с. 103).

Судом встановлено, що в матеріалах інспекційного відвідування наявні письмові пояснення, надані ОСОБА_8 29.10.2018, згідно яких він перший місяць працює на ТОВ "Сантехмонтаж Україна" за адресою м. Київ вул. Деміївська на посаді підсобний працівник, розмір заробітної плати 1500 грн. за місяць, сплачують 1 раз на тиждень готівкою, в його обов`язки входить виконувати вказівки по роботі, графік роботи з 9год 00 хв по 18 год 00 хв., трудовий договір укладався при прийнятті на роботу, про що свідчить пояснювальна (том 2 а.с. 102).

Судом встановлено, що в матеріалах інспекційного відвідування наявні письмові пояснення, надані ОСОБА_10 29.10.2018, згідно яких він працює на ТОВ "Сантехмонтаж Україна" за адресою м. Київ вул. Деміївська на посаді різноробочий, про що свідчить пояснювальна (том 2 а.с. 104).

Позивачем були надані письмові пояснення за № 1558 від 06.11.2018, згідно яких 29.10.2018 на об`єкті "5 Етап будівництва 2 Стадія 11 Черга 2-й пусковий комплекс 13ї Черги будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за будівельною адресою просп. 40-річчя Жовтня, 60 в Голосіївському районі м. Києва" згідно з договором № 1-1/08-2 від 01.08.2018 між ТОВ "Сантехмонтаж Україна" та замовником ТОВ "АК Інжиніринг" проводились будівельно-монтажні роботи працівниками ТОВ "Сантехмонтаж Україна", а саме: ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , з якими були укладені договори цивільно-правового характеру на строк виконання таких робіт (том 2 а.с. 31).

Наказом № 188 від 06.07.2018 ТОВ "Сантехмонтаж Україна" затверджено та введено в дію з 06.07.2018 новий штатний розпис (том 1 а.с. 104).

Згідно штатного розпису ТОВ "Сантехмонтаж Україна", затвердженого та введеного в дію з 06.07.2018, на підприємстві обліковується 63 штатні одиниці, місячний фонд оплати праці становить 235603,00 грн. (том 1 а.с. 105).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК ІНЖИНІРІНГ" (генеральний підрядник/генпідрядник) 01.08.2018 було укладено договір субпідряду № 1-1/08-2 (далі - Договір субпідряду № 1-1/08-2) (том 1 а.с. 106-123).

Згідно з п. 1.1. Договору субпідряду № 1-1/08-2, на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, Субпідрядник на свій ризик та за завданням Генпідрядника зобов`язується виконати і здати Генпідряднику роботи по монтажу системи опалення (код 43.22 ДКПП) (далі за текстом - Роботи) на об`єкті "5 Етап будівництва: 2 Стадія - 11-та черга, 2-й пусковий комплекс 12-ї Черги та 2-й пусковий комплекс 13-ї Черги будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за будівельною адресою: просп. 40-річчя Жовтня, 60 в Голосіївському районі м. Києва, Україна" (далі за текстом - Об`єкт), а Генпідрядник зобов`язується прийняти такі роботи і оплатити їх на умовах цього Договору. Згідно п. 2.1. Договору підряду № 1-1/08-2, Строк виконання робіт за цим Договором становить 153 календарні дні. Згідно п. 7.1.1. Договору субпідряду № 1-1/08-2, Субпідрядник має право самостійно визначати спосіб та порядок виконання робіт, але за будь-яких умов здійснювати їх відповідно до вимог, встановлених цим Договором, проектною документацією, завданням субпідрядника, чинними в Україні будівельними нормами і правилами.

Договірна ціна за Договором субпідряду № 1-1/08-2 визначена Додатком № 1 до Договору субпідряду № 1/08-2 (том 1 а.с. 166) згідно Локального кошторису № 1 (том 1 а.с. 167-171), Локального кошторису № 2 (том 1 а.с. 172-173), Локального кошторису № 3 (том 1 а.с. 174-175), Локального кошторису № 4 (том 1 а.с. 176).

Також, між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (субпідрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АК ІНЖИНІРІНГ" (генеральний підрядник/генпідрядник) 01.08.2018 було укладено договір субпідряду № 1/08-2 (далі - Договір субпідряду № 1/08-2) (том 1 а.с. 124-141).

Згідно з п. 1.1. Договору субпідряду № 1/08-2, на умовах та в порядку, визначеному цим Договором, Субпідрядник на свій ризик та за завданням Генпідрядника зобов`язується виконати і здати Генпідряднику роботи по монтажу водопровідних та каналізаційних систем (код 43.22 ДКПП) (далі за текстом - Роботи) на об`єкті "5 Етап будівництва: 2 Стадія - 11-та черга, 2-й пусковий комплекс 12-ї Черги та 2-й пусковий комплекс 13-ї Черги будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та паркінгом за будівельною адресою: просп. 40-річчя Жовтня, 60 в Голосіївському районі м. Києва, Україна" (далі за текстом - Об`єкт), а Генпідрядник зобов`язується прийняти такі роботи і оплатити їх на умовах цього Договору. Згідно п. 2.1. Договору підряду № 1/08-2, Строк виконання робіт за цим Договором становить 153 календарні дні. Згідно п. 7.1.1. Договору субпідряду № 1/08-2, Субпідрядник має право самостійно визначати спосіб та порядок виконання робіт, але за будь-яких умов здійснювати їх відповідно до вимог, встановлених цим Договором, проектною документацією, завданням субпідрядника, чинними в Україні будівельними нормами і правилами.

Договірна ціна за Договором субпідряду № 1/08-2 визначена Додатком № 1 до Договору субпідряду № 1/08-2 (том 1 а.с. 165) згідно Локального кошторису № 1 (том 1 а.с. 177-183), Локального кошторису № 2 (том 1 а.с. 184-188), Локального кошторису № 3 (том 1 а.с. 189-190), Локального кошторису № 4 (том 1 а.с. 191-192), Локального кошторису № 5 (том 1 а.с. 193-196), Локального кошторису № 6 (том 1 а.с. 197-199).

Судом встановлено, що на виконання своїх обов`язків за Договором субпідряду № 1/08-2 та Договором субпідряду № 1-1/08-2 позивачу 25.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна" було поставлено товар, а саме, сталеві радіатори в загальній кількості 464 шт., про що свідчить Документ поставки № РУ-0017811 від 25.10.2018 (том 1 а.с. 142).

Також судом встановлено, що позивачу 26.10.2018 Товариством з обмеженою відповідальністю "Ромстал Україна" було поставлено товар, а саме, сталеві радіатори в загальній кількості 8 шт., про що свідчить Документ поставки № РУ-0017921 від 26.10.2018 (том 1 а.с. 143).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (замовник) та громадянином ОСОБА_10 (виконавець) 26.10.2018 було укладено договір підряду № 26-10/18 на виконання робіт (далі - Договір підряду 1) (том 1 а.с. 79-80).

Згідно з п.1 Договору підряду 1, Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи на свій ризик.

Згідно з п. 2 Договору підряду 1, термін виконання робіт, визначених п. 1 Договору - до 29.10.2018.

Згідно з п. 3 Договору підряду 1, за виконання вказаних в п. 1 робіт замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду за фактичне виконання робіт, згідно Акту прийняття робіт протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта прийому-передачі. Форма проведення розрахунку - безготівковий.

Відповідно до п.4 Договору в обов`язки замовника за даним договором входить:

- забезпечити Виконавця необхідним для виконання робіт матеріалами та приладами;

- прийняти виконану роботу і в разі виявлення допущених відступів від Договору або інших недоліків повідомити про них Виконавця;

- провести розрахунки з Виконавцем в порядку та строки, встановлені п.3 Договору.

Згідно з п.6 Договору Виконавець зобов`язаний:

- виконати роботу у відповідності до даного Договору та вимог, які звичайно ставляться до таких зобов`язань;

- виконувати вказівки Замовника, які стосуються порядку виконання робіт;

- вжити всіх заходів до забезпечення збереження майна Замовника і нести відповідальність за будь-яке упущення, що потягло за собою втрату або пошкодження цього майна;

- дотримуватись правил безпечного виконання робіт та додержуватись вимог чинного законодавства з охорони праці, норм та правил техніки безпеки, пожежної безпеки, виробничої санітарії, за що нести індивідуальну відповідальність в повному обсязі;

- надати Замовнику документи (у разі необхідності), які підтверджують наявність кваліфікації для виконання певної категорії робіт.

Згідно з п. 7 Договору підряду 1, приймання-передача результатів робіт оформлюється актом, який підписується сторонами.

Особу виконавця за Договором підряду 1 встановлено згідно паспорту громадянина України НОМЕР_5, виданого Васильківським РВ УДМС України в Київській області 14.10.2014 (том 1 а.с. 85-87).

Первинний інструктаж з техніки безпеки було проведено виконавцю 29.10.2018, про що свідчить Витяг з Журналу інструктажу ТОВ "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 200-201).

Виконання виконавцем робіт згідно Договору підряду 1 підтверджується Актом від 29.10.2018 приймання робіт до Договору підряду на виконання робіт № 26-10/18, яким засвідчено, що виконавцем виконана в повному обсязі робота з розвантажування та завантаження сантехнічних матеріалів на суму 180,00 грн. (том 1 а.с. 81).

Оплата виконавцю виконаної роботи згідно Договору підряду 1 у розмірі 144,90 грн. була здійснена позивачем 26.11.2018 згідно відомості на виплату готівки № 114 за жовтень 2018 (том 1 а.с. 153,157) та видаткового касового ордеру від 26.11.2018 (том 1 а.с. 159).

З суми винагороди виконавця за Договором підряду 1 було відраховано та перераховано на відповідні розрахункові рахунки: податок з доходів фізичних осіб згідно платіжного доручення № 1612 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 155); військовий збір згідно платіжного доручення № 1611 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 154); Єдиний соціальний внесок 22% згідно платіжного доручення № 1613 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 156).

Суми нарахованого, виплаченого виконавцю доходу у розмірі 180,00 грн. та утриманих з виконавця податків у розмірі 32,40 грн. відображені позивачем у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 Форма 1 ДФ у рядку 11 (том 1 а.с. 147-150), отриманого Державною фіскальною службою 28.01.2019, реєстраційний номер документу згідно Квитанції № 2 (том 1 а.с. 151).

Відомості про утримання з виконавця єдиного соціального внеску у розмірі 39,60 грн. відображено позивачем у Таблиці 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам у рядку 85 (том 1 а.с. 160), отриманого ГУ ДФС у Київській області 11.12.2018, реєстраційний номер документу , згідно Квитанції №2 (том 1 а.с. 152).

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (замовник) та громадянином ОСОБА_7 (виконавець) 26.10.2018 було укладено договір підряду № 26-10/18 на виконання робіт (далі - Договір підряду 2) (том 1 а.с. 88-89).

Згідно з п.1 Договору підряду 2, Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи на свій ризик.

Згідно з п. 2 Договору підряду 2, термін виконання робіт, визначених п. 1 Договору - до 29.10.2018.

Згідно з п. 3 Договору підряду 2, за виконання вказаних в п. 1 робіт замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду за фактичне виконання робіт, згідно Акту прийняття робіт протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта прийому-передачі. Форма проведення розрахунку - безготівковий.

Відповідно до п.4 Договору в обов`язки замовника за даним договором входить:

- забезпечити Виконавця необхідним для виконання робіт матеріалами та приладами;

- прийняти виконану роботу і в разі виявлення допущених відступів від Договору або інших недоліків повідомити про них Виконавця;

- провести розрахунки з Виконавцем в порядку та строки, встановлені п.3 Договору.

Згідно з п.6 Договору Виконавець зобов`язаний:

- виконати роботу у відповідності до даного Договору та вимог, які звичайно ставляться до таких зобов`язань;

- виконувати вказівки Замовника, які стосуються порядку виконання робіт;

- вжити всіх заходів до забезпечення збереження майна Замовника і нести відповідальність за будь-яке упущення, що потягло за собою втрату або пошкодження цього майна;

- дотримуватись правил безпечного виконання робіт та додержуватись вимог чинного законодавства з охорони праці, норм та правил техніки безпеки, пожежної безпеки, виробничої санітарії, за що нести індивідуальну відповідальність в повному обсязі;

- надати Замовнику документи (у разі необхідності), які підтверджують наявність кваліфікації для виконання певної категорії робіт.

Згідно з п. 7 Договору підряду 2, приймання-передача результатів робіт оформлюється актом, який підписується сторонами.

Особу виконавця за Договором підряду 2 встановлено згідно паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого Ставищенським РВ ГУ МВС України в Київській області 06.12.2000 (том 1 а.с. 91-94).

Первинний інструктаж з техніки безпеки було проведено виконавцю 29.10.2018, про що свідчить Витяг з Журналу інструктажу ТОВ "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 200-201).

Виконання виконавцем робіт згідно Договору підряду 2 підтверджується Актом від 29.10.2018 приймання робіт до Договору підряду на виконання робіт № 26-10/18, яким засвідчено, що виконавцем виконана в повному обсязі робота з розвантажування та завантаження сантехнічних матеріалів на суму 180,00 грн. (том 1 а.с. 90).

Оплата виконавцю виконаної роботи згідно Договору підряду 2 у розмірі 144,90 грн. була здійснена позивачем 26.11.2018 згідно відомості на виплату готівки № 114 за жовтень 2018 (том 1 а.с. 153,157) та видаткового касового ордеру від 26.11.2018 (том 1 а.с. 159).

З суми винагороди виконавця за Договором підряду 2 було відраховано та перераховано на відповідні розрахункові рахунки: податок з доходів фізичних осіб згідно платіжного доручення № 1612 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 155); військовий збір згідно платіжного доручення № 1611 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 154); Єдиний соціальний внесок 22% згідно платіжного доручення № 1613 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 156).

Суми нарахованого, виплаченого виконавцю доходу у розмірі 180,00 грн. та утриманих з виконавця податків у розмірі 32,40 грн. відображені позивачем у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 Форма 1 ДФ у рядку 51 (том 1 а.с. 147-150), отриманого Державною фіскальною службою 28.01.2019, реєстраційний номер документу згідно Квитанції № 2 (том 1 а.с. 151).

Відомості про утримання з виконавця єдиного соціального внеску у розмірі 39,60 грн. відображено позивачем у Таблиці 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам у рядку 88 (том 1 а.с. 160-164), отриманого ГУ ДФС у Київській області 11.12.2018, реєстраційний номер документу згідно Квитанції №2 (том 1 а.с. 152).

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (замовник) та громадянином ОСОБА_8 (виконавець) 26.10.2018 було укладено договір підряду № 26-10/18 на виконання робіт (далі - Договір підряду 3) (том 1 а.с. 95-96).

Згідно з п.1 Договору підряду 3, Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи на свій ризик.

Згідно з п. 2 Договору підряду 3, термін виконання робіт, визначених п. 1 Договору - до 29.10.2018.

Згідно з п. 3 Договору підряду 3, за виконання вказаних в п. 1 робіт замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду за фактичне виконання робіт, згідно Акту прийняття робіт протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта прийому-передачі. Форма проведення розрахунку - безготівковий.

Відповідно до п.4 Договору в обов`язки замовника за даним договором входить:

- забезпечити Виконавця необхідним для виконання робіт матеріалами та приладами;

- прийняти виконану роботу і в разі виявлення допущених відступів від Договору або інших недоліків повідомити про них Виконавця;

- провести розрахунки з Виконавцем в порядку та строки, встановлені п.3 Договору.

Згідно з п.6 Договору Виконавець зобов`язаний:

- виконати роботу у відповідності до даного Договору та вимог, які звичайно ставляться до таких зобов`язань;

- виконувати вказівки Замовника, які стосуються порядку виконання робіт;

- вжити всіх заходів до забезпечення збереження майна Замовника і нести відповідальність за будь-яке упущення, що потягло за собою втрату або пошкодження цього майна;

- дотримуватись правил безпечного виконання робіт та додержуватись вимог чинного законодавства з охорони праці, норм та правил техніки безпеки, пожежної безпеки, виробничої санітарії, за що нести індивідуальну відповідальність в повному обсязі;

- надати Замовнику документи (у разі необхідності), які підтверджують наявність кваліфікації для виконання певної категорії робіт.

Згідно з п. 7 Договору підряду 3, приймання-передача результатів робіт оформлюється актом, який підписується сторонами.

Особу виконавця за Договором підряду 3 встановлено згідно паспорту громадянина України НОМЕР_2 , виданого Московським РУГУ МВС України в м. Києві 23.04.1998 (том 1 а.с. 98-100).

Первинний інструктаж з техніки безпеки було проведено виконавцю 29.10.2018, про що свідчить Витяг з Журналу інструктажу ТОВ "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 200-201).

Виконання виконавцем робіт згідно Договору підряду 3 підтверджується Актом від 29.10.2018 приймання робіт до Договору підряду на виконання робіт № 26-10/18, яким засвідчено, що виконавцем виконана в повному обсязі робота з розвантажування та завантаження сантехнічних матеріалів на суму 180,00 грн. (том 1 а.с. 97).

Оплата виконавцю виконаної роботи згідно Договору підряду 3 у розмірі 144,90 грн. була здійснена позивачем 26.11.2018 згідно відомості на виплату готівки № 114 за жовтень 2018 (том 1 а.с. 153,157) та видаткового касового ордеру від 26.11.2018 (том 1 а.с. 159).

З суми винагороди виконавця за Договором підряду 3 було відраховано та перераховано на відповідні розрахункові рахунки: податок з доходів фізичних осіб згідно платіжного доручення № 1612 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 155); військовий збір згідно платіжного доручення № 1611 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 154); Єдиний соціальний внесок 22% згідно платіжного доручення № 1613 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 156).

Суми нарахованого, виплаченого виконавцю доходу у розмірі 180,00 грн. та утриманих з виконавця податків у розмірі 32,40 грн. відображені позивачем у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 Форма 1 ДФ у рядку 44 (том 1 а.с. 147-150), отриманого Державною фіскальною службою 28.01.2019, реєстраційний номер документу згідно Квитанції № 2 (том 1 а.с. 151).

Відомості про утримання з виконавця єдиного соціального внеску у розмірі 39,60 грн. відображено позивачем у Таблиці 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам у рядку 87 (том 1 а.с. 160), отриманого ГУ ДФС у Київській області 11.12.2018, реєстраційний номер документу , згідно Квитанції №2 (том 1 а.с. 152).

Також судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (замовник) та громадянином ОСОБА_9 (виконавець) 26.10.2018 було укладено договір підряду № 26-10/18 на виконання робіт (далі - Договір підряду 4) (том 1 а.с. 101-102).

Згідно з п.1 Договору підряду 4, Замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання виконувати роботи на свій ризик.

Згідно з п. 2 Договору підряду 4, термін виконання робіт, визначених п. 1 Договору - до 29.10.2018.

Згідно з п. 3 Договору підряду 4, за виконання вказаних в п. 1 робіт замовник зобов`язаний виплатити виконавцю винагороду за фактичне виконання робіт, згідно Акту прийняття робіт протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акта прийому-передачі. Форма проведення розрахунку - безготівковий.

Відповідно до п.4 Договору в обов`язки замовника за даним договором входить:

- забезпечити Виконавця необхідним для виконання робіт матеріалами та приладами;

- прийняти виконану роботу і в разі виявлення допущених відступів від Договору або інших недоліків повідомити про них Виконавця;

- провести розрахунки з Виконавцем в порядку та строки, встановлені п.3 Договору.

Згідно з п.6 Договору Виконавець зобов`язаний:

- виконати роботу у відповідності до даного Договору та вимог, які звичайно ставляться до таких зобов`язань;

- виконувати вказівки Замовника, які стосуються порядку виконання робіт;

- вжити всіх заходів до забезпечення збереження майна Замовника і нести відповідальність за будь-яке упущення, що потягло за собою втрату або пошкодження цього майна;

- дотримуватись правил безпечного виконання робіт та додержуватись вимог чинного законодавства з охорони праці, норм та правил техніки безпеки, пожежної безпеки, виробничої санітарії, за що нести індивідуальну відповідальність в повному обсязі;

- надати Замовнику документи (у разі необхідності), які підтверджують наявність кваліфікації для виконання певної категорії робіт.

Згідно з п. 7 Договору підряду 4, приймання-передача результатів робіт оформлюється актом, який підписується сторонами.

Особу виконавця за Договором підряду 4 встановлено згідно паспорту громадянина України НОМЕР_4, виданого Васильківським РВ УДМС України в Київській області 12.11.2013 (том 1 а.с. 82-84).

Первинний інструктаж з техніки безпеки було проведено виконавцю 29.10.2018, про що свідчить Витяг з Журналу інструктажу ТОВ "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 200-201).

Виконання виконавцем робіт згідно Договору підряду 4 підтверджується Актом від 29.10.2018 приймання робіт до Договору підряду на виконання робіт № 26-10/18, яким засвідчено, що виконавцем виконана в повному обсязі робота з розвантажування та завантаження сантехнічних матеріалів на суму 180,00 грн. (том 1 а.с. 103).

Оплата виконавцю виконаної роботи згідно Договору підряду 4 у розмірі 144,90 грн. була здійснена позивачем 26.11.2018 згідно відомості на виплату готівки № 114 за жовтень 2018 (том 1 а.с. 153,157) та видаткового касового ордеру від 26.11.2018 (том 1 а.с. 159).

З суми винагороди виконавця за Договором підряду 4 було відраховано та перераховано на відповідні розрахункові рахунки: податок з доходів фізичних осіб згідно платіжного доручення № 1612 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 155); військовий збір згідно платіжного доручення № 1611 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 154); Єдиний соціальний внесок 22% згідно платіжного доручення № 1613 від 26.11.2018 (том 1 а.с. 156).

Суми нарахованого, виплаченого виконавцю доходу у розмірі 180,00 грн. та утриманих з виконавця податків у розмірі 32,40 грн. відображені позивачем у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку за 4 квартал 2018 Форма 1 ДФ у рядку 13 (том 1 а.с. 147-150), отриманого Державною фіскальною службою 28.01.2019, реєстраційний номер документу згідно квитанції № 2 (том 1 а.с. 151).

Відомості про утримання з виконавця єдиного соціального внеску у розмірі 39,60 грн. відображено позивачем у Таблиці 6 Відомості про нарахування заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) застрахованим особам у рядку 86 (том 1 а.с. 160-164), отриманого ГУ ДФС у Київській області 11.12.2018, реєстраційний номер документу , згідно Квитанції № 2 (том 1 а.с. 152).

Таблицею 5 Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" за листопад 2018 року, у звітному періоді на підприємстві працювало 16 осіб, із яких 12 осіб наймані працівники та 4 особи ( ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 ), які виконували роботи за договорами цивільно-правового характеру (том 1 а.с. 144-146).

За приписами ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку він вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Правові засади і гарантії здійснення громадянами України права розпоряджатися своїми здібностями до продуктивної і творчої праці визначено Кодексом законів про працю України (далі - КЗпП України).

Згідно з ч. 1 ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Статтею 4 КЗпП України визначено, що законодавство про працю складається з Кодексу законів про працю України та інших актів законодавства України, прийнятих відповідно до нього.

За змістом статті 21 КЗпП України, трудовий договір є угодою між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Працівник має право реалізувати свої здібності до продуктивної і творчої праці шляхом укладення трудового договору на одному або одночасно на декількох підприємствах, в установах, організаціях, якщо інше не передбачене законодавством, колективним договором або угодою сторін.

Статтею 24 КЗпП України передбачено, що трудовий договір укладається, як правило, в письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим: 1) при організованому наборі працівників; 2) при укладенні трудового договору про роботу в районах з особливими природними географічними і геологічними умовами та умовами підвищеного ризику для здоров`я; 3) при укладенні контракту; 4) у випадках, коли працівник наполягає на укладенні трудового договору у письмовій формі; 5) при укладенні трудового договору з неповнолітнім (стаття 187 цього Кодексу); 6) при укладенні трудового договору з фізичною особою; 7) в інших випадках, передбачених законодавством України. При укладенні трудового договору громадянин зобов`язаний подати паспорт або інший документ, що посвідчує особу, трудову книжку, а у випадках, передбачених законодавством, - також документ про освіту (спеціальність, кваліфікацію), про стан здоров`я та інші документи. Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Строковий трудовий договір укладається у випадках, коли трудові відносини не можуть бути встановлені на невизначений строк з урахуванням характеру наступної роботи, або умов її виконання, або інтересів працівника та в інших випадках, передбачених законодавчими актами (стаття 23 КЗпП України).

З аналізу наведених норм вбачається, що трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання трудова діяльність не припиняється.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 04.07.2018 у справі №820/1432/17, від 13.06.2019 у справі №815/954/18, від 04.09.2019 у справі №480/4515/18 та від 26.09.2019 у справі № 0440/5828/18.

У той же час взаємовідносини фізичної особи і роботодавця можуть виникати як на підставі трудового, так і на підставі цивільно-правового договору. При цьому сторони цивільно-правової угоди укладають договір в письмовій формі згідно з вимогами статті 208 Цивільного кодексу України (далі також - ЦК України).

У відповідності до норм Цивільного кодексу України діє принцип свободи договору.

Загальне визначення цивільно-правового договору наведено у статті 626 ЦК України, згідно з якою договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків

Відповідно до статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтею 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору.

Частинами 1 та 2 статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно з частиною 1 статті 839 ЦК України підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на викладене, такі угоди застосовуються для виконання конкретної роботи, що спрямована на одержання результатів праці, і у разі досягнення зазначеної мети вважаються виконаними і дія їх припиняється.

В той же час, відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони у договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Оскільки Цивільним кодексом України (ст.6) визначено, що сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства, не може бути безумовною підставою для визнання правовідносин трудовими той факт, що укладений між сторонами договір не відповідає всім суттєвим умовам саме договору підряду. При визначенні законності укладеного договору (можливості віднесення до цивільного-правового договору) значення має не його найменування, а зміст угоди, яка повинна відповідати волевиявленню сторін, що в свою чергу повинно досліджуватись судом.

Основною ознакою, що відрізняє цивільні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

При цьому, виконавець, який працює за цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, хоча і може бути з ними ознайомлений, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик, працівник не зараховується до штату установи (організації), не вноситься запис до трудової книжки та не видається розпорядчий документ про прийом його на роботу на певну посаду.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постановах від 23.10.2019 у справі №806/2064/18; від 24.10.2019 у справі №160/8664/18.

Як встановлено судом, між позивачем (замовник) та громадянами України ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 були укладені договори підряду.

Конкретні роботи визначаються у Актах виконаних робіт, копії яких досліджувалися судом та наявні в матеріалах справи.

Між сторонами укладалися Акти виконаних робіт згідно з правилами укладання цивільно-правових договорів.

У договорах зазначено, що виконавець виконує роботу на свій ризик.

Розрахунок оплати за зазначеними договорами здійснювався за фактичне виконання робіт згідно Акту прийняття робіт у безготівковій формі протягом 30 календарних днів з моменту підписання Акту прийому-передачі. Термін виконання робіт згідно договорів підряду встановлювався до 29.10.2018.

В силу приписів ч. 2 ст. 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Матеріалами справи підтверджено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж Україна» за вказаних осіб сплачувало податок на доходи фізичних осіб, єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, військовий збір.

У цьому випадку цивільно-правові угоди, що укладені між позивачем та вищевказаними фізичними особами не містять ознак трудових договорів, зокрема: обов`язку виконавців бути присутнім на підприємстві у визначені робочі години, обов`язку дотримуватися правил внутрішнього трудового розпорядку; обов`язку підприємства забезпечувати виконавців матеріально-технічною базою; регламентації процесу праці, часу та тривалості робочого часу.

Між виконавцями та позивачем підписувалися акти прийняття-передачі виконаних робіт за цивільно-правовими угодами.

У свою чергу, відповідач не надав жодних належних та допустимих доказів під час інспектування, які б підтверджували, що вищезазначені договори є трудовими договорами.

Цивільно-правовий характер згаданих договорів у межах спірних правовідносин підтверджує також те, що облік Товариством з обмеженою відповідальністю «Сантехмонтаж Україна» виплачених вказаним фізичним особам доходів у 4 кварталі 2018 року здійснювався за ознакою 102 «сума винагород та інших виплат, нарахованих (виплачених) платнику податку відповідно до умов цивільно-правового договору», про що свідчить Податковий розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (том 1 а.с. 147-150).

Також, зі змісту Акту неможливо встановити на підставі чого та яких саме об`єктивних доказів інспектор дійшов висновку про встановлення викладених ним обставин, їх системність, наявність трудового колективу, а також наявність відповідного графіку роботи тощо. Копія графіку роботи до Акту інспекційного відвідування відповідачем не долучена та в матеріалах справи відсутня.

Суд звертає також увагу на той факт, що особи зазначених в Акті працівників, з якими позивач не уклав трудові договори, не були встановлені відповідачем в ході інспекційного відвідування належним чином, зокрема, в Акті відсутні дата народження та адреса проживання, не вказано документу, що посвідчує особу, що ставить під сумнів і не дає можливості суду перевірити чи дійсно такі особи існують.

Також, допитаний у якості свідка ОСОБА_15 , головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області повідомив, що інспекційне відвідування позивача було здійснено згідно листа ГУ ДФС у м. Києві. Інспекційне відвідування було здійснене на території біля будинку, в сам будинок інспектори не заходили. Інспектори опитали п`ятьох працівників, прізвища яких зазначені в Акті. Їх анкетні дані були записані з їх слів, документів, що посвідчували особу, вони не надавали. Особисто ОСОБА_15 не опитував жодного з цих осіб, бланки "пояснювальних" заповнювалися, як правило, інспекторами та підписувалися опитуваними особами. Громадянин ОСОБА_10 відмовився від надання пояснень, але в акті та пояснювальній це не відображено. Згідно пояснень ОСОБА_8 слідувало, що договір було укладено, але який саме договір у поясненні не зазначено. Решта опитуваних не зазначало чи були укладені договори.

Допитаний у якості свідка ОСОБА_13 , головний державний інспектор відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів управління з питань праці Головного управління Держпраці у Київській області повідомив, що перевірку проводили спільно з ДФС. Головним по перевірці був ОСОБА_15 . Опитувані особи встановлювалися з їх слів; документи, що посвідчують особу, не пред`являлися. Особисто свідок ОСОБА_13 опитав ОСОБА_7 , який повідомив, що працює підсобним, заробітна плата 350 грн. на день з 29.10.2018, графік роботи з 8.00 до 17.00, сказав, що є трудовий договір, але не показав його. Повідомив, що працює під керівництвом ОСОБА_18 , інспектора з охорони праці. Інших осіб свідок не опитував.

Згідно заяви ОСОБА_9 від 02.10.2019 до Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/243/19, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петріцькою А.П., позивачу надавалися послуги з розвантаження один раз, ніколи раніше і в подальшому жодних послуг не надавав. Робота з розвантаження була разова, під час розвантаження до нього підійшли незнайомі і спитали, що він робить. Він подумав, що це охоронці, назвався та повідомив, що надає послуги з розвантаження та поставив підпис під документом, змісту якого не знає (том 2 а.с. 59).

Згідно заяви ОСОБА_10 від 03.04.2019 до Київського окружного адміністративного суду по справі № 320/243/19, справжність підпису якого засвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петріцькою А.П., позивачу надавалися послуги з розвантаження один раз, ніколи раніше і в подальшому жодних послуг не надавав. Робота з розвантаження була разова та здійснена на прохання керівника ТОВ "Сантехмонтаж Україна". Під час розвантаження до нього підійшли незнайомі і спитали, що він робить. Він назвав своє ім`я, повідомив, що надає послуги з розвантаження та заповнив пояснення та підписав їх (том 2 а.с. 60).

Відомості, отримані з показань свідків, підтверджують висновок суду про неналежне встановлення опитуваних осіб, відсутність об`єктивних доказів встановлення порушень при оформленні відносин між позивачем та зазначеними в Акті особами, що ставить під сумнів і не дає можливості суду перевірити чи дійсно такі особи існують.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність порушення з боку позивача вимог частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України.

Викладені обставини виключають можливість притягнення позивача до відповідальності за порушення законодавства про працю, оскільки факт допуску працівників до роботи без укладення трудового договору відповідачем не доведено належними та допустимими доказами.

Поряд з цим, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає в тому, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, на оцінці всіх фактів та обставин, що мають значення. В рішенні № 37801/97 від 1 липня 2003 р. по справі "Суомінен проти Фінляндії" Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Стосовно порушення позивачем строків виплати заробітної плати судом встановлені наступні обставини.

Актом інспекційного відвідування встановлено порушення позивачем вимог ст. 43 Конституції України, ч. 1, 2 ст. 115 КЗпП України, ст. 24 Закону України "Про оплату праці", а саме, заробітна плата виплачувалася позивачем пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а саме, працівникам підприємства ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заробітна плата за квітень 2018 року була виплачена 18.05.2018; працівнику ОСОБА_4 зарплата за серпень 2018 була виплачена 20.09.2018; працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заробітна плата за вересень 2018 робу була виплачена 17.10.2018.

Висновок про порушення позивачем строків виплати заробітної плати були зроблені відповідачем на підставі наявних матеріалів.

Зокрема, згідно відомості на виплату грошей № СМУ00000092 за вересень 2018 року у касу для оплати у строк з 17.10.2018 по 17.10.2018, за цією відомістю виплачено 2680 грн., а саме, ОСОБА_5 у сумі 1322,77 грн.; ОСОБА_6 в сумі 1357,83 грн. (том 2 а.с. 25-26).

Також, згідно відомості на виплату грошей № СМУ00000063 за серпень 2018 року у касу для оплати у строк з 20.09.2018 по 20.09.2018, за цією відомістю виплачено 5155,78 грн. ОСОБА_4 (том 2 а.с. 27-28).

Згідно відомості на виплату грошей № СМУ00000013 за квітень 2018 року у касу для оплати у строк з 18.05.2018 по 18.05.2018, за цією відомістю виплачено 2067,40 грн., а саме, ОСОБА_2 в сумі 419,04 грн., ОСОБА_3 в сумі 1648,36 грн. (том 2 а.с. 29-30).

Постановою Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 від 04.12.2018 встановлено порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 1 та 2 ст. 115 КЗпП, ч. 1 ст. 24 Закону України № 108, в частині порушення строку виплати заробітної плати працівникам та накладено на позивача штраф у розмірі 3723,00 грн. (далі - Постанова № 678) (том 1 а.с. 36).

Позивачем в обґрунтування порушення строків виплати заробітної плати ОСОБА_2 зазначалося про його тривалу тимчасову непрацездатність та здійснення виплати заробітної плати після одержання листка непрацездатності та надано такі докази.

Згідно листка непрацездатності серія АДО № 540341, ОСОБА_2 був звільнений від роботи з 21.01.2018 до 23.01.2018 (том 1 а.с. 42).

Листок непрацездатності серія АДО № 540341 надійшов до позивача 31.01.2018, про що свідчить запис у Журналі обліку листків непрацездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 38-39).

Згідно листка непрацездатності серія АДО № 536248, продовження листка № 540341, ОСОБА_2 був звільнений від роботи з 24.01.2018 до 06.02.2018 (том 1 а.с. 41).

Листок непрацездатності серія АДО № 536248 надійшов до позивача 13.03.2018, про що свідчить запис у Журналі обліку листків непрацездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 38-39).

Згідно листка непрацездатності серія АДО № 536443, продовження листка № 536248, ОСОБА_2 був звільнений від роботи з 07.02.2018 до 16.03.2018 (том 1 а.с. 40-а).

Листок непрацездатності серія АДО № 536443 надійшов до позивача 15.05.2018, про що свідчить запис у Журналі обліку листків непрацездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 38-39).

Згідно листка непрацездатності серія АДО № 555498, продовження листка № 536248, ОСОБА_2 був звільнений від роботи з 17.03.2018 до 23.04.2018, стати до роботи 24.04.2018 (том 1 а.с. 40).

Листок непрацездатності серія АДО № 555498 надійшов до позивача 15.05.2018, про що свідчить запис у Журналі обліку листків непрацездатності Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (том 1 а.с. 38-39).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 з 21.01.2018 по 23.04.2018 був відсутній на роботі у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю.

Також судом встановлено, що заробітна плата у розмірі 419,04 грн. була виплачена ОСОБА_2 18.05.2018, про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 10 від 18.05.2018 (том 1 а.с. 49).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що заробітна плата у розмірі 1648,36 грн. була виплачена ОСОБА_3 18.05.2018, про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 10 від 18.05.2018 (том 1 а.с. 49).

Стосовно строків виплати заробітної плати ОСОБА_5 . Судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 25.09.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_5 заробітну плату у розмірі 1498,51 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 37 від 25.09.2018 (том 1 а.с. 43-44).

Також, судом встановлено, що 28.09.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_5 заробітну плату у розмірі 1322,77 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 38 від 28.09.2018 (том 1 а.с. 47).

Також, судом встановлено, що 05.10.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_5 заробітну плату у розмірі 175,43 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 40 від 05.10.2018 (том 1 а.с. 45-46).

Також, судом встановлено, що 17.10.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_5 заробітну плату у розмірі 1322,77 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 43 від 17.10.2018 (том 1 а.с. 48).

Стосовно строків виплати заробітної плати ОСОБА_6 судом встановлені наступні обставини.

Судом встановлено, що 25.09.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_6 заробітну плату у розмірі 1498,51 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 37 від 25.09.2018 (том 1 а.с. 43-44).

Також, судом встановлено, що 28.09.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_6 заробітну плату у розмірі 1357,83 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 38 від 28.09.2018 (том 1 а.с. 47).

Також, судом встановлено, що 05.10.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_6 заробітну плату у розмірі 140,67 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 40 від 05.10.2018 (том 1 а.с. 45-46).

Також, судом встановлено, що 17.10.2018 позивачем було виплачено ОСОБА_6 заробітну плату у розмірі 1357,83 грн., про що свідчить Зведена відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат 43 від 17.10.2018 (том 1 а.с. 48).

Частиною 2 статті 265 КЗпП України встановлено відповідальність юридичних та фізичних осіб - підприємців, які використовують найману працю, за порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплату їх не в повному обсязі.

У той самий час, відповідачем в Акті інспекційного відвідування не було зазначено фактів порушення позивачем встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, що виключає відповідальність позивача за ч. 2 ст. 256 КЗпП України.

Вирішуючи питання недотримання порядку повідомлення позивача про розгляд справи про накладення штрафу, у результаті чого позивач не був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, суд зазначає наступне.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначає Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками.

Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

Пунктами 3-4 Порядку № 509 встановлено, що уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (далі - справа). Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд.

Згідно з п. 6 Порядку № 509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Ключовим правовим питанням у справі є застосування п. 6 Порядку № 509, а саме зміст обов`язку державного органу повідомляти особу, яка притягується до відповідальності, про час та місце розгляду справи, а також правові наслідки неповідомлення.

Відповідно до п. 9 ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд звертає увагу на те, що штраф у розмірі 558450 грн., який було застосовано до позивача, є суттєвим. Така санкція співмірна з покараннями за злочини. Відповідно до ч. 2 ст. 53 Кримінального кодексу України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.

Особі, до якої застосовуються такі суттєві санкції відповідальності, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в засіданні, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Положення п. 6 Порядку № 509 покладає цей обов`язок на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи.

Відповідно до п. 7 Порядку 509 справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Отже, саме на уповноважену посадову особу покладається обов`язок з`ясувати чи поінформовано особу. При цьому, саме лише надсилання повідомлення (без доказів його отримання) не свідчить про її поінформованість. У разі неналежного поінформування особи, яка притягується до відповідальності, уповноважена особа не може розпочинати розгляд справи.

З огляду на це, обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду справи про накладення штрафу вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за п`ять днів до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Таке тлумачення п. 6 Порядку № 509 відповідає завданням адміністративного судочинства та принципу верховенства права, оскільки має наслідком більш ефективний захист права та інтереси фізичних та юридичних осіб.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи, яка її стосується. У разі одержання повідомлення до засідання, але у строк, що є меншим за п`ятиденний, особа повинна вживати розумних заходів для реалізації своїх прав на участь у засіданні.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 12.06.2019 у справі №813/3415/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до п. 5 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Якщо особа з`явилася на засідання, взяла у ньому участь і не клопотала про відкладення, то несвоєчасність отримання повідомлення (порушення п`ятиденного строку) не є підставою для визнання постанови протиправною.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що листом Головного управління Держпраці у Київській області від 27.11.2018 № 4.312/18/17087 Головне управління Держпраці у Київській області повідомляло позивача, що о 12 год.15 хв. 04.12.2018 за адресою м. Київ вул. Вавілових, 10 у каб. 104 буде проводитися розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю (том 2 а.с. 32).

Лист від 27.11.2018 № 4.312/18/17087 було направлено позивачу 28.11.2018 засобами поштового зв`язку у рекомендованому листі № 760, про що свідчить копія поштового конверту (том 2 а.с. 33) та отримано позивачем 05.12.2018, згідно інформації про вказане поштове відправлення, що міститься на веб-сервісі Укрпошта (http://ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku) (том 2 а.с. 34) та не заперечується сторонами. Згідно інформації про вказане поштове відправлення, що міститься на веб-сервісі Укрпошта, відправлення 29.11.2018 було перенаправлено до іншого відділення за місцем обслуговування, надійшло у точку видачі/доставки 03.12.2018 та було вручено особисто 05.12.2018.

Отже, судом не встановлено обставини, які б свідчили про ухилення від отримання позивачем повідомлення.

Отже, відповідач не довів, що про час розгляду справи про накладення штрафу позивач був поінформований належним чином. За таких обставин, постанова про накладення штрафу є протиправною та підлягає скасуванню.

Висновки Верховного Суду у справі №820/6755/16, викладені у постанові від 13.06.2018, на які посилається відповідач, не можуть бути застосовані, оскільки у цій справі спірним було інше правове питання. Відповідач отримав кореспонденцію завчасно, проте заперечував, що її отримала уповноважена особа. Отже, спірні відносини склалися щодо інших обставин. Тому ця справа не є релевантною.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 12.06.2019 у справі №813/3415/18.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Такий підхід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини. Так, у пункті 110 рішення від 23.07.2002 у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" Суд визначив, що "…адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління".

Критерії оцінки адміністративним судом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до положень якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що оскаржувані рішення суб`єкта владних повноважень не відповідають критеріям, визначеним у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у контролюючого органу були відсутні підстави для призначення позапланової перевірки, відповідачем не було надано доказів обізнаності позивача про початок проведення перевірки, що зумовило не вирішення позивачем питання допуску посадових осіб відповідача до перевірки та як наслідок - проведення перевірки у відсутність уповноважених осіб позивача, а Акт інспекційного відвідування позивача від 09.11.2018 № КВ1408/1062/АВ розглянуто за відсутності відомостей про повідомлення суб`єкта господарювання про дату, час та місце його розгляду.

Виходячи з системного аналізу положень законодавства України та наявних в матеріалах справи доказів, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов позивача підлягає задоволенню.

Вжиті судом на підставі ухвали Київського окружного адміністративного суду від 19.03.2019 у справі №320/243/19 заходи забезпечення адміністративного позову у вигляді зупинення дії постанов Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафів від 04.12.2018 №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 та від 04.12.2018 №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 продовжують діяти до набрання законної сили судовим рішенням, ухваленим за наслідками цієї справи. Підстав для скасування заходів забезпечення позову з власної ініціативи суд не вбачає.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як встановлено судом, позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір у розмірі 12274,60 грн. згідно платіжного доручення № 1923 від 09.01.2019 на суму 6339,30 грн. (том 1 а.с. 3); платіжного доручення № 2044 від 25.01.2019 на суму 4014,30 грн. (том 1 а.с. 67); квитанції № 129 від 12.06.2019 на суму 1921,00 грн. (том 2 а.с. 89). Також позивачем сплачено судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову на суму 576,30 грн., згідно платіжного доручення №2057 від 28.01.2019 (т.1. а.с.71).

Враховуючи задоволення позовних вимог та заяви про забезпечення позову судові витрати позивача у розмірі 12850,90 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

2. Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держпраці у Київській області про проведення інспекційного відвідування №3977 від 26.10.2018 в частині проведення інспекційного відвідування ТОВ «Сантехмонтаж Україна».

3. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу №КВ1408/1063/АВ/ТД/ФС-679 від 04.12.2018.

4. Визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області про накладення штрафу №КВ1408/1063/АВ/ІН/ФС-678 від 04.12.2018.

5. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Сантехмонтаж Україна" (ідентифікаційний код 393582734, місцезнаходження: 08133, Київська область, Києво-Святошинський район, місто Вишневе, вулиця Василя Стуса, будинок 8) судові витрати у розмірі 12850,90 грн. (дванадцять тисяч вісімсот п`ятдесят грн. 90 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Держпраці у Київській області (ідентифікаційний код 39794214, місцезнаходження: 04060, м. Київ, вулиця Вавілових, 10).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст судового рішення складено 28.12.2019.

Суддя Кушнова А.О.