Справа № 826/19376/15
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2020 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Бабенка К.А.

Василенка Я.М.

При секретарі: Марчук О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року про поворот виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у м.Києві до Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про поворот виконання судового рішення, в якій просить стягнути з Державного бюджету України на його користь 176 361,86 грн. безпідставно стягнутих коштів на підставі постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р. в справі №826/19376/15, яку було скасовано постановою Верховного Суду від 21.03.2019 р. та передано справу на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019 р. залишено без розгляду позов Головного управління ДФС у м. Києві до ТОВ НВФ «Криптон» про стягнення заборгованості на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 04.11.2019 р. заяву про поворот виконання судового рішення задоволено. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» 176 361,86 грн, сплаченого до Державного бюджету України податку на додану вартість.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Головним управлінням ДФС у м.Києві подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в задоволенні заяви про поворот виконання судового рішення відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції, приймаючи оскаржувану ухвалу, вийшов за межі розгляду позовних вимог. Так, під час розгляду справи, суд першої інстанції зобов`язав повідомити відповідача про те, чи подавалась до контролюючого органу заява про повернення надміру сплачених коштів. Однак, відповідачем вказані вимоги суду були проігноровані, а запитуваної судом інформації - не надано. В той же час, апелянт стверджує, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення. Натомість такої заяви відповідачем до контролюючого органу подано не було.

Відповідачем відзиву на апеляційну скаргу в установлений судом строк подано не було, що не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Оскільки сторони до суду не з`явилися, справу розглянуто у відкритому судовому засіданні в м. Києві, без фіксації судового процесу, в порядку ч. 4 статті 229 КАС України.

У відповідності до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги та, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р. у справі №826/19376/15 позов Державної податкової інспекції у Деснянському районі Головного управління ДФС у м. Києві задоволено частково. Стягнуто з ТОВ НВФ «Криптон» суму податкового боргу у розмірі 170 342,10 грн.

Відповідно до меморіального ордеру від 05.01.2016 р. №255573145/5147 з рахунку ТОВ НВФ «Криптон» списано кошти на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р у справі № 826/19376/15 у розмірі 176 361,86 грн.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 р. вказану постанову залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 21.03.2019 р. постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 19.01.2016 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 23.09.2019 р. позов Головного управління ДФС у м. Києві до ТОВ НВФ «Криптон» про стягнення заборгованості на підставі п. 5 ч. 1 ст. 240 КАС України, за якою суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо надійшла заява позивача про залишення позову без розгляду, - залишено без розгляду. Підставою для подачі позивачем заяви про залишення позовної заяви без розгляду стала та обставина, що згідно інформаційно-телекомунікаційних систем органів ДФС станом на 18.09.2019 р. за ТОВ НВФ «Криптон» податковий борг не обліковується.

Допускаючи поворот виконання судового рішення, суд першої інстанції виходив із того, що за відповідачем не обліковується податковий боргу, а також те, що на підставі меморіального ордера від 05.01.2016 №255573145/5147 з нього стягнуто 176 361,86 грн на виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р. у справі №826/19376/15.

Отже, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість заяви про поворот виконання судового рішення та необхідність повернення з відповідних рахунків Державного бюджету України, які призначені для обліку податку на додану вартість, на користь відповідача 176 361,86 грн.

Колегія суддів не може погодитися із висновками суду першої інстанції, виходячи із наступного.

Відповідно до ст. 381 Кодексу адміністративного судочинства України поворот виконання рішення про відшкодування шкоди, заподіяної суб`єктом владних повноважень, каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, рішення про присудження виплати пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів, а також рішення про присудження виплати заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби допускається, якщо скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими позивачем завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами.

Аналіз положень вищевказаної статті свідчить про те, що можливість повороту виконання судового рішення допускається виключно в разі недобросовісних дій позивача (стягувача), згідно з якими скасоване рішення було обґрунтовано повідомленими завідомо неправдивими відомостями або поданими ним підробленими документами, зокрема, під час розгляду справ про присудження пенсій чи інших періодичних платежів з Державного бюджету України, присудження заробітної плати чи іншого грошового утримання у відносинах публічної служби.

Натомість допущення повороту виконання судового рішення у разі повернення надміру сплачених податків положеннями даної статті не передбачено.

Наведений висновок кореспондується з принципами справедливого судового розгляду та рівності, враховуючи положення частини першої статті 14 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права; частини першої статті 24, частини шостої статті 55 Конституції України; статті 8 Кодексу адміністративного судочинства України; рішень Європейського суду з прав людини у справах "Ankerl v. Switzerland" (§ 38), "Dombo Beheer B.V. v. The Netherlands" (§ 33), "Golder v. The United Kingdom", "Артіко проти Італії", "Іґваль Колль проти Іспанії", "Кайя проти Австрії" (§ 28), "Кресс проти Франції" (§ 72), "Т. проти Італії" (§ 26), "Ф.С.Б. проти Італії" (§ 33); рішень Конституційного Суду України N 6-зп від 25.11.97, N 19-рп/2011 від 14.12.2011.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 цієї статті).

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку N 11(2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду даної справи є стягнення заборгованості із ТОВ НВФ «Криптон», яка виникла на підставі несплачених податкових зобов`язань із ПДВ, як самостійно нарахованої відповідачем на підставі поданих податкових декларацій, так і на підставі нарахованої контролюючим органом згідно податкового повідомлення-рішення від 05.03.2015 р. № , яке мало статус узгодженого відповідно до вимог Податкового кодексу України.

З пояснень позивача вбачається, що у зв`язку із тим, що відповідачем було оскаржено в судовому порядку вищевказану заборгованість, відповідно на підставі п. 18 ст. 56 Податкового кодексу України, на підставі ухвали суду від 24.03.2017 р. у справі № 826/4571/16 виключено із обліку заборгованість по податковому повідомленню-рішенню від 05.03.2015 р. № , а кошти спрямовані в рахунок погашення даної заборгованості відповідно до п. 9 ст. 87 Податкового кодексу України - повернення в рахунок переплати.

Разом з тим, ТОВ НВФ «Криптон» згідно меморіального ордеру № 255573145/5147 від 05.01.2016 р. (платіжне доручення № 255573145 від 05.01.2016 р.) до Державного бюджету було сплачено 176 361,86 грн податкового боргу з ПДВ згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 24.11.2015 р. у справі № 826/19376/15.

Однак, як зазначає позивач, дані кошти були зараховані у рахунок погашення податкового боргу на підставі п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, відповідно до якої, у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Вказана обставина залишилась поза увагою суду першої інстанції.

Слід зазначити, що повернення помилково та/або надмірно сплачених грошових зобов`язань та пені регулюється Податковим кодексом України та наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2019 р. № 787.

Положеннями статті 43 Податкового кодексу України визначено порядок повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.

Так, помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

У разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.

Обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.

Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.

У разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному пунктом 200 1.5 статті 200 1 цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на поточний рахунок платника податків в установі банку.

Контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.

На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.

Повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.

Докази звернення відповідача до контролюючого органу із заявою про повернення надміру сплачених коштів в матеріалах справи відсутні.

Виходячи із системного аналізу фактичних обставин справи та норм чинного законодавства, беручи до уваги недоведення негативного впливу на відповідача діями позивача, слід дійти висновку, що поворот виконання судового рішення не може бути застосований судом у разі необхідності повернення надміру сплачених (стягнутих) податків, позаяк повернення останніх має відбуватися в порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищенаведене, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви ТОВ НВФ «Криптон» про поворот виконання судового рішення відмовити.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 317, 321, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві - задовольнити.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 04 листопада 2019 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-впроваджувальна фірма «Криптон» про поворот виконання судового рішення - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: К.А. Бабенко

Я.М. Василенко