Справа № 200/14131/19-а
Суддя: Логойда Т.В.
Дата ухвалення: 2020-01-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2020 р. Справа№200/14131/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження (за правилами спрощеного позовного провадження) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначала, зокрема, що перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком. При призначенні пенсії рішенням від 10.06.2019 року №336 до страхового стажу їй не зараховані періоди роботи з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року до надання довідок, які підтверджують стаж.

У встановлений відповідачем строк (до 23.08.2019 року) надала довідки та запропонувала допитати свідків, які з нею працювали у відповідний період. Між тим у жовтні 2019 року отримала лист від 28.08.2019 року №21069/34-1-02, яким її повідомлено про не зарахування періодів і про те, що Державний архів Донецької області, на зберіганні у якого знаходяться первинні документи партійних районних комітетів, знаходиться в м.Донецьку, який віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто розташований на непідконтрольній українській владі території, і будь-які документи такого підприємства до уваги братися не будуть, а підтвердження стажу роботи на підставі показань свідків здійснюється тільки у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися.

Вважала дії відповідача неправомірними, оскільки підтвердити спірні періоди роботи додатковими довідками не має можливості, у зв`язку з тим, що архів підприємства, де вона працювала, знаходиться у м. Донецьку ((на не підконтрольній українській владі території), а у трудового архіву, що розташований у м. Маріуполі Донецької обл. (на підконтрольній українській владі території) доступ до таких архівних документів відсутній. Крім того, позивач працювала в період, коли м. Донецьк знаходився під контролем української влади, тому всі первинні документи не можуть піддаватися сумніву.

Вважаючи свої пенсійні права порушеними, позивач просила:

- скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.06.2019 року №336;

- визнати протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови в зарахуванні до її страхового стажу періодів роботи з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року при призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року та перерахувати її пенсію починаючи з дня призначення пенсії, тобто з 23.05.2019 року (з урахуванням виплачених сум).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому зазначав, що пенсія позивачу призначена з 23.05.2019 року. При вирішенні питання про призначення пенсії до страхового стажу позивача не зараховані періоди роботи з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року, оскільки в трудовій книжці позивача, що розпочата 14.09.1982 року, на титульній сторінці стоїть печатка установи Маріупольського краєзнавчого музею, в якому пенсіонер почала трудову діяльність з 30.07.1990 року. Надані позивачем довідки є неприйнятними, оскільки Державний архів Донецької області, на зберіганні у якого знаходяться первинні документи, знаходиться в м.Донецьку, тобто на непідконтрольній українській владі території, і будь-які документи, що ним видані, до уваги братися не можуть, оскільки не можливо провести їх перевірку, а підтвердження стажу роботи на підставі показань свідків здійснюється тільки у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися. Вважав, що діяв правомірно і не порушив права позивача. Просив в задоволенні позову відмовити.

Судом встановлено, що з 23.05.2019 року ОСОБА_1 перебуває на обліку у відповідача як отримувач пенсії за віком, яка їй призначена на підставі її заяви від 23.05.2019 року.

При вирішенні питання про прийняття заяви та призначення пенсії відповідачем прийнято рішення від 10.06.2019 року №336, яким позивачу не зараховані періоди роботи в Приморському РК ЛКСМ України з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року до надання довідок, які підтверджують стаж, оскільки в трудовій книжці позивача, що розпочата 14.09.1982 року, на титульній сторінці стоїть печатка установи Маріупольського краєзнавчого музею, в якому пенсіонер почала трудову діяльність з 30.07.1990 року. Вказаним рішенням позивачу надано строк до 23.08.2019 року для надання довідок, які підтверджують стаж, та зазначено, що в разі надання довідок у встановлений строк вона має право на перерахунок пенсії з дати її призначення, тобто з 23.05.2019 року.

У встановлений відповідачем строк, позивач подала:

- довідку від 08.07.2019 року №101, що видана КУ «Маріупольський краєзнавчий музей», в якій зазначено, що печатка на першій сторінці трудової книжки секретарем Маріупольського краєзнавчого музею була поставлена помилково;

- архівні довідки з КУ «Трудовий архів м.Маріуполя» про відсутність будь-якої інформації про стаж роботи з 30.04.1984 року по 11.07.1987 року (довідка від 09.08.2019 року №2144/05-01) та про стаж роботи з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року (довідка від 09.08.2019 року №2143/05-01).

14.08.2019 року позивач звернулася до відповідача із заявою, в якій додатково просила допитати в якості свідків певних осіб, які працювали з нею протягом спірних періодів.

Листами від 25.07.2019 року №18373/34-1-02 та від 28.08.2019 року №21069/34-1-02 відповідач повідомив позивача про не зарахування спірних періодів оскільки в трудовій книжці відсутня печатка підприємства, яка відкрила її 14.09.1982 року. Також повідомлено про те, що Державний архів Донецької області, на зберіганні у якого знаходяться первинні документи партійних районних комітетів, знаходиться в м.Донецьку, який віднесений до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, тобто розташований на непідконтрольній українській владі території, і будь-які документи такого підприємства до уваги братися не будуть, а підтвердження стажу роботи на підставі показань свідків здійснюється тільки у разі, якщо документи про трудовий стаж не збереглися.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону (ч. 1 ст. 5 цього Закону).

Статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» до страхового стажу прирівнюється трудовий стаж, набутий працівником за час роботи на умовах трудового договору (контракту) до набрання чинності Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (до 01.01.2001 року), а також періоди, починаючи з 1 січня 2016 року, протягом яких особа не підлягала страхуванню за цим Законом, але нею або роботодавцем за неї сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» питання пенсійного забезпечення, в тому числі й порядок обчислення стажу для призначення пенсій, регулювалися Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. Разом з тим, до стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Статтею ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Згідно з п.п. 1 та 2 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 3 Порядку визначено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно зі ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Орган Пенсійного фонду України не зарахував спірні періоди роботи позивача до страхового стажу через те, що в трудовій книжці позивача відсутня печатка підприємства, яке фактично розпочало ведення трудової книжки з 14.09.1982 року, а міститься печатка підприємства, в якому пенсіонер почала трудову діяльність з 30.07.1990 року.

З самої назви та безпосередньо з п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає лише при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом досліджено трудові книжку позивача та встановлено, що в ній чітко зазначені відомості щодо роботи позивача у спірні періоди, містяться посилання на накази про прийняття на роботу і про звільнення з роботи, вказані періоди роботи завірені підписом відповідальної особи та печаткою підприємства, де працювала позивач.

Записи в трудовій книжці щодо спірного періоду зроблені з урахуванням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників що затверджена спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 року № 58.

Крім того, суб`єктом владних повноважень не враховані положення п. 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року №301 «Про трудові книжки працівників», згідно з якими відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

Порушення роботодавцем порядку заповнення трудової книжки не може бути підставою для позбавлення особи права на належну пенсію.

Додаткове вимагання документів щодо підприємств, які розташовані на непідконтрольній українській владі території (в даному випадку Державного архіву Донецької області, який залишився у м. Донецьку), є заздалегідь не виконуваним, а отже призводить до порушення пенсійних прав заявників, що є недопустимим.

Помилковість проставлення на титульній сторінці трудової книжки печатки підприємством, в якому позивач почала трудову діяльність пізніше, підтверджена відповідною довідкою цього підприємства.

Отже, орган Пенсійного фонду України неправомірно не зарахував спірні періоди до страхового стажу, посилаючись на наведені ним обставини та відсутність уточнюючої довідки.

З огляду на наведене порушені пенсійні права позивача підлягають захисту та відновленню іншим шляхом - шляхом визнання протиправним та скасування оскарженого рішення, яке і створює правові наслідки, із зобов`язанням відповідача зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди роботи та провести перерахунок її пенсії з дня її призначення (п. 10 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 32, 139, 243 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10.06.2019 року №336, прийняте щодо ОСОБА_1 .

Зобов`язати Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 25.11.1984 року по 11.07.1987 року та з 13.07.1987 року по 07.12.1987 року, і провести перерахунок її пенсії за віком з дня призначення пенсії, тобто з 23.05.2019 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (87548, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Зелінського, 27а, ) на користь державного бюджету України (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, , рахунок отримувача UA6026001, отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 (сорок) коп.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення судом складено 13 січня 2020 року.

Суддя Т.В. Логойда