Справа № 9зп-20/160
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2020-01-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
10 січня 2020 р.Справа №9зп-20/160
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Захарчук-Борисенко Н.В, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову, -
08.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з клопотанням про забезпечення позову в якому просив:
- зобов`язати Відділ з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації внести до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань зміни до відомостей про Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а саме в частині змін керівника або відомостей про керівника юридичної особи, зазначивши керівником Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» Журила Руслана Миколайовича на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.11.2016 № 1913 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»;
- заборонити Відділу з питань державної реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації вчиняти будь-які дії, пов`язані з внесенням змін до відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», а саме в частині зміни керівника або відомостей про керівника Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».
В обґрунтування заяви про забезпечення позову ОСОБА_1 зазначив, що починаючи з 26.12.2019 він автоматично поновився на посаді виконуючого обов`язки голови правління АТ «ОГХК» згідно Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 15.11.2016 №1913 «Про утворення Публічного акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія».
Однак, в порушення закону та прав позивача, інформацію в частині зміни керівника або відомостей про керівника юридичної особи, із поновленням його в відомостях виконуючим обов`язки керівника до Єдиного державного реєстру відповідачем внесені не були.
Позивач вважає, що невжиття заходів забезпечення адміністративного позову призведе до негативних наслідків в господарській діяльності Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», пов`язаних з доведенням підприємства до неплатоспроможності з подальшим його захопленням (викупом на аукціоні) без будь-якого зиску для держави України від великої приватизації.
Відповідно до частини 1 статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши доводи та з`ясувавши обставини заявленого клопотання, суд дійшов висновку про повернення її його заявнику без розгляду з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.
Згідно статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Статтею 25 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань» передбачено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі, в тому числі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та/або судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.
Згідно вимог ст. 28 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», підстави для відмови у державній реєстрації: 1) документи подано особою, яка не має на це повноважень; 2) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення щодо заборони проведення реєстраційної дії; 3) у Єдиному державному реєстрі містяться відомості про судове рішення про арешт корпоративних прав - у разі державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі, у зв`язку із зміною частки засновника (учасника) у статутному (складеному) капіталі (пайовому фонді) юридичної особи; 4) не усунуто підстави для зупинення розгляду документів протягом встановленого строку; 5) документи суперечать вимогам Конституції та законів України.
З аналізу викладеного вбачається, що у випадку, якщо відпала (припинила існувати) підстава, яка в обов`язковому порядку тягне за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі, то орган державної реєстрації з метою підтримання об`єктивності, достовірності та повноти відомостей у Єдиному державному реєстрі зобов`язаний на основі відповідної заяви уповноваженої особи, без будь-яких додаткових документів (в даному випадку рішень органу управління) та на підставі наявних в Єдиному державному реєстрі відомостей поновити ті відомості, що існували до виникнення такої підстави.
Так, заявником до суду не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження обгрунтованості своєї правової позиції.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 43 Кодексу адміністративного судочинства України, здатність мати процесуальні права та обов`язки в адміністративному судочинстві (адміністративна процесуальна правоздатність) визнається за громадянами України, іноземцями, особами без громадянства, органами державної влади, іншими державними органами, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, підприємствами, установами, організаціями (юридичними особами).
Здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.
Відповідно до ч. 2 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Так, клопотання про забезпечення позову подано від імені ОСОБА_1 , проте, документів на підтвердження його адміністративної процесуальної дієздатності до матеріалів клопотання не долучено (копія паспорту чи іншого документу, що посвідчує особу заявника), у зв`язку з чим, у суду відсутня можливість ідентифікувати особу підписанта поданого клопотання та з`ясувати факт наявності в нього адміністративної процесуальної дієздатності.
Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту наявності у заявника адміністративної процесуальної дієздатності, а клопотання про забезпечення позову підписане не уповноваженою на це особою.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 167 КАС України, будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 2 ст. 167 КАС України, якщо заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої цієї статті і ці недоліки не дають можливості її розглянути, або якщо вона є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
В свою чергу, відповідно до ч. 7 ст. 154 КАС України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 152 цього Кодексу, повертає її заявнику без розгляду, про що постановляє ухвалу.
Згідно з ч. 6 ст. 7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).
За таких обставин, враховуючи, що клопотання про забезпечення позову подано не уповноваженою особою, суд доходить висновку, що вказане клопотання підлягає поверненню заявнику без розгляду.
На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 152, 154, 167, 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

Клопотання ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову - повернути заявнику без розгляду.
Копію ухвали про повернення клопотання про забезпечення позову в адміністративній справі без розгляду надіслати заявнику разом із клопотанням про забезпечення позову.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко