Справа № 160/9611/18
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2020-01-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 січня 2020 року м. Дніпросправа № 160/9611/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року (суддя Кадникова Ганна Володимирівна) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у грудні 2018 року звернувся до суду з позовом, в якому просить: визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, оформлені листом № 1381/03.15/12 від 26.10.2018 та рішення № 06 від 05.07.2018 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982, період роботи з 01.04.1985 по 30.06.1985, з 01.04.1986 по 31.07.1986, з 01.03.1987 по 31.12.1987 на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні № 2 тресту «Дніпродомнаремонт», період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком № 2 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 серпня 2018 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року позов задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області оформлені листом №1381/03.15/12 від 26.10.2018 та рішенням № 06 від 05.07.2018 щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982, періоди роботи з 01.04.1985 по 30.06.1985, з 01.04.1986 по 31.07.1986, з 01.03.1987 по 31.12.1987 на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні № 2 тресту «Дніпродомнаремонт», період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу до пільгового стажу за Списком № 2. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду скасувати в частині відмови у задоволені позовних вимог та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі та призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 серпня 2018 року.

Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що на момент звернення до відповідача з заявою про призначення пенсії 20.08.2019 ОСОБА_1 досяг 57 років та мав необхідний пільговий стаж для призначення пенсії, який підтверджено в судовому порядку. При цьому суд першої інстанції, визнавши протиправною відмову відповідача у зарахуванні ОСОБА_1 періодів служби та роботи до пільгового стажу та відмову у призначенні пенсії, не визначив жодного способу відновлення порушеного права позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідач також не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в обгартування якої зазначає, що в період з 24.07.1978 позивач працював учнем строгальщика в ремонтно-технічному цеху заводу «Главтяжстроймеханізація», при цьому професія строгальщика відсутня у переліку виробництв, цехів, професій та посад Списку № 2, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956, а тому робота за вказаною професією не передбачає прав на пенсію на пільгових умовах. Таким чином, на час призову на строкову військову службу позивача не займав посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах.

Також відповідач зазначає, що в частині зарахування до пільгового стажу за Списком № 2 періоду роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу, судом першої інстанції не наведено жодного обґрунтування та жодної норми права, тоді як чинне законодавство не містить приписів щодо зарахування періоду перебування на виборній посаді до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.

Крім того, за доводами відповідача, на час звернення позивача за призначенням пенсії порядок призначення та виплати пенсії був врегульований законодавством України, а тому постанова Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 не застосовується.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню. Апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

ОСОБА_1 20.08.2018 звернувся до відповідача із заяво про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно з рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 06 від 05.07.2018 до пільгового стажу за списком № 2 зараховано лише періоди роботи ОСОБА_1 з 18.02.1983 по 31.03.1985, з 01.07.1985 по 31.03.1986, з 01.08.1986 по 28.02.1987. Таким чином, за висновком відповідача, викладеному у листі № 1381/03.15/12 від 26.10.2018, станом на 20.08.2019 пільговий стажу за Списком № 2 становить 3 роки 5 місяців 14 днів, що є недостатнім для призначення ОСОБА_1 пенсії відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Загальний стаж складає 38 років 10 місяців 19 днів.

Також судом встановлено, сторонами підтверджено, що ОСОБА_1 до пільгового стажу, зокрема, не зараховано період військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982 та період роботи з 01.01.1988 по 26.09.1989 на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу. Правомірність дій відповідача щодо вказаного питання є предметом апеляційного розгляду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

На період проходження ОСОБА_1 військової служби з 12.11.1979 по 19.11.1982 діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972.

Підпунктом «к» частини 1 пункту 109 Положення визначено, що крім роботи в якості робочого чи службовця в загальний стаж, зокрема, зараховується також служба в Збройних силах СРСР.

Пунктом 109 Положення також передбачено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах або у пільгових розмірах за віком та по інвалідності робітникам та службовцям, що працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах, а також на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» та «б» п. 16), періоди, вказані у підпунктах «к» та «л», прирівнюються за вибором особи або до роботи, яка передувала вказаному періоду або до роботи, яка слідувала по закінченню вказаного періоду.

Згідно з записами у трудовій книжці ОСОБА_1 , після закінчення служби в Збройних силах СРСР останній з 18.02.1983 був прийнятий до Криворізького спеціалізованого управління № 2 «Дніпродомнаремонт» слюсарем-монтажником 4 розряду по ремонту агломераційного металургійного обладнання та печей.

Відповідно до розділу IV «Металургійне виробництво» (1. Доменне виробництво) постанови Ради Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, цехів, професій та посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах» № 1173 від 22.08.1956, право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах мають монтажники, слюсарі ремонтні та чергові.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що період військової служби позивача з 12.11.1979 по 19.11.1982 має бути зарахований до пільгового стажу, оскільки після проходження служби останній працював на посаді слюсаря-монтажника (монтажника) у Криворізькому спеціалізованому управлінні № 2 тресту «Дніпродомнаремонт».

Також суд апеляційної інстанції встановив, що у період з 01.01.1988 по 26.09.1989 ОСОБА_1 працював на посаді завідувача відділом комсомольських організацій Дзержинського райкому комсомолу.

Згідно з п. 97 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972, в тих випадках, коли працівник або службовець був обраний на виборну посаду, робота на такій посаді в межах не більше 5 років прирівнюється при визначенні права на пенсію на пільгових умовах або в пільгових розмірах до роботи до обрання на виборну посаду (із застосуванням правила, передбаченого передостаннім абзацом пункту 109).

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що до обрання на виборну посаду ОСОБА_1 працював у Криворізькому спеціалізованому управлінні № 2 «Дніпродомнаремонт» слюсарем-монтажником 4 розряду по ремонту агломераційного металургійного обладнання та печей механо-монтажної дільниці № 5, з присвоєнням суміжних професій електрозварник 2 розряду та монтажник устаткування, тобто виконував роботи, що надавали право на державну пенсію на пільгових умовах за Списком № 2, що свідчить про протиправність відмови відповідача у зарахуванні стажу роботи на виборній посаді до пільгового стажу, адже чинним законодавством передбачалося зарахування періоду виконання такої роботи при визначенні права на пенсію на пільгових умовах.

Колегія суддів знаходить необґрунтованими посилання відповідача, що Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972, не підлягає застосуванню, оскільки згідно з постановою Верховної Ради України «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» на території республіки акти законодавства СРСР з питань, які не врегульовані законодавством України, застосовуються до прийняття відповідних актів законодавства України. На час звернення позивача за призначенням пенсії порядок призначення та виплати пенсій врегульований законодавством України, а тому акт СРСР не застосовується.

Суд зазначає, що згідно з ч. 4 ст. 24 Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, застосування певних норм актів СРСР не суперечить чинному законодавству України.

Також суд зазначає, що в даному випадку судом застосовуються положення постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972 в частині саме зарахування певних періодів роботи особи до пільгового стажу, а не в частині питання порядку та умов призначення пенсії, що врегульовано законодавством України.

Доводи відповідача, що спірної позиції щодо незастосування акту СРСР дотримується Верховний Суд у справах № 0540/8841/18-а та № 226/801/17, також є необґрунтованими, оскільки у справі № № 0540/8841/18-а Верховним Судом рішення не приймалося, а у справі № 226/801/17 Верховним Судом не зазначено жодних висновків щодо неможливості застосування актів СРСР.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що у постанові від 24.10.2018 у справі № 211/2626/17 та у постанові від 23.04.2019 у справі № 233/247/16-а Верховний Суд, приймаючи відповідні рішення, виходив з приписів постанови Ради Міністрів СРСР № 590 від 03.08.1972.

Задовольняючи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , суд апеляційної інстанції виходить з приписів п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та встановлених обставин. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_1 на момент подання заяви про призначення пенсії за Списком № 2 досяг 57 років, мав загальний страховий стаж 38 років 10 місяців 19 днів. З огляду на неправомірність не зарахування відповідачем до пільгового стажу ОСОБА_1 певних періодів роботи, що встановлено судом, які становлять більш, ніж половини стажу на роботах з шкідливими і важкими умовами праці, визначеного абзацом першим п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд апеляційної інстанції доходить висновку, що позивач на момент призначення пенсії мав право на призначення пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що належним способом поновлення порушеного права позивача на належне пенсійне страхування буде зобов`язання відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 серпня 2018 року.

Враховуючи сукупність викладених обставин, колегія суддів доходить висновку, що висновки суду першої інстанції в окремій частині не відповідають обставинам справи, а тому рішення в оскаржуваній частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 243, 317, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року в адміністративній справі № 160/9611/18 скасувати в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 серпня 2018 року.

Позов ОСОБА_1 у вказаній частині задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 серпня 2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області сплачений судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) грн. 30 коп.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05 квітня 2019 року в адміністративній справі № 160/9611/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 09 січня 2020 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 09 січня 2020 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров